Újonnan revideált Károli-Biblia 2011
00000|Mózes első könyve|1.Móz.1.1|A világ teremtése|Kezdetben teremtette Isten az eget és a földet.||34;35;14389;15400;16267;27498;27616;30242;13656
00001||1.Móz.1.2||A föld pedig kietlen és puszta volt, sötétség volt a mélység színén, és Isten Lelke lebegett a vizek felett.||
00002||1.Móz.1.3||Akkor ezt mondta Isten: Legyen világosság! És lett világosság.||28933
00003||1.Móz.1.4||Látta Isten, hogy jó a világosság, és elválasztotta Isten a világosságot a sötétségtől.||18636
00004||1.Móz.1.5||Isten a világosságot nappalnak nevezte, a sötétséget pedig éjszakának. És lett este, és lett reggel: első nap.||
00005||1.Móz.1.6||Azután ezt mondta Isten: Legyen boltozat, amely elválasztja a vizeket a vizektől.||19280;20294
00006||1.Móz.1.7||Teremtette tehát Isten a boltozatot, és elválasztotta a boltozat alatt való vizeket a boltozat felett való vizektől. És úgy lett.||16443
00007||1.Móz.1.8||A boltozatot Isten égnek nevezte. És lett este, és lett reggel: második nap.||
00008||1.Móz.1.9||Majd ezt mondta Isten: Gyűljenek egybe az ég alatt való vizek egy helyre, hogy előtűnjék a száraz. És úgy lett.||13803;14389;14390;14392;16268
00009||1.Móz.1.10||A szárazat Isten földnek nevezte, az egybegyűlt vizeket pedig tengernek. És látta Isten, hogy ez jó.||15523
00010||1.Móz.1.11||Azután ezt mondta Isten: Hajtson a föld gyenge füvet, maghozó füvet; gyümölcsfát, hogy neme szerint való gyümölcsöt teremjen, és magva legyen a földön. És úgy lett.||
00011||1.Móz.1.12||Hajtott tehát a föld gyenge füvet, maghozó füvet a maga neme szerint és gyümölcstermő fákat, amelyeknek gyümölcsei fajtájuknak megfelelő magvakat hoznak. És látta Isten, hogy ez jó.||
00012||1.Móz.1.13||És lett este, és lett reggel: harmadik nap.||
00013||1.Móz.1.14||Majd ezt mondta Isten: Legyenek világítótestek az ég boltozatán, hogy elválasszák a nappalt az éjszakától, és legyenek jelek és meghatározói az ünnepeknek, napoknak és esztendőknek,||15655
00014||1.Móz.1.15||és legyenek világosságul az ég boltozatán, hogy világítsanak a földre. És úgy történt.||19793
00015||1.Móz.1.16||Megteremtette tehát Isten a két nagy világítótestet: a nagyobbik világítótestet, hogy uralkodjék nappal, és a kisebbik világítótestet, hogy uralkodjék éjjel, és a csillagokat.||16269;-16271
00016||1.Móz.1.17||Az ég boltozatára helyezte azokat Isten, hogy világítsanak a földre,||
00017||1.Móz.1.18||és uralkodjanak a nappalon és az éjszakán, és elválasszák a világosságot a sötétségtől. És látta Isten, hogy ez jó.||
00018||1.Móz.1.19||És lett este, és lett reggel: negyedik nap.||
00019||1.Móz.1.20|Az állatok teremtése|Majd ezt mondta Isten: Pezsdüljenek a vizek élő állatok nyüzsgésétől, és madarak repdessenek a föld felett, az ég boltozata alatt.||
00020||1.Móz.1.21||Ekkor megteremtette Isten a nagy víziállatokat és a vizekben nyüzsgő különféle úszó élőlényeket a maguk neme szerint és mindenféle szárnyast a maga neme szerint. És látta Isten, hogy ez jó.||
00021||1.Móz.1.22||Azután megáldotta őket Isten e szavakkal: Szaporodjatok és sokasodjatok, és töltsétek be a tenger vizét; a madár is sokasodjék a földön.||200
00022||1.Móz.1.23||És lett este, és lett reggel: ötödik nap.||
00023||1.Móz.1.24||Azután ezt mondta Isten: Hozzon a föld élő állatokat a maguk neme szerint: állatokat, csúszó-mászó állatokat és szárazföldi vadakat a maga neme szerint. És úgy lett.||
00024||1.Móz.1.25||Megteremtette tehát Isten a szárazföldi vadakat a maguk neme szerint, az állatokat a maguk neme szerint és a földön csúszó-mászó mindenféle állatot a maguk neme szerint. És látta Isten, hogy ez jó.||
00025||1.Móz.1.26|Az ember teremtése|Akkor ezt mondta Isten: Teremtsünk embert a magunk képére és hasonlóságára. Uralkodjék a tenger halain, az ég madarain, az állatokon, mind az egész földön és a földön csúszó-mászó mindenféle állaton.||106;28675;29594
00026||1.Móz.1.27||Megteremtette tehát Isten az embert a maga képére; Isten a maga képére és hasonlóságára teremtette: férfiúvá és asszonnyá teremtette őket.||23833;24661
00027||1.Móz.1.28||Megáldotta őket Isten, és ezt mondta nekik: Szaporodjatok és sokasodjatok, töltsétek be a földet, és hajtsátok uralmatok alá. Uralkodjatok a tenger halain, az ég madarain és a földön csúszó-mászó mindenféle állaton.||
00028||1.Móz.1.29||Azután ezt mondta Isten: Íme, nektek adok minden maghozó füvet az egész föld színén és minden fát, amelyen maghozó gyümölcs van. Az legyen az eledeletek.||208;15912
00029||1.Móz.1.30||A föld minden vadjának, az ég minden madarának és a földön csúszó-mászó mindenféle állatnak pedig, amelyekben élő lélek van, a zöld füveket adom eledelül. És úgy lett.||15650
00030||1.Móz.1.31||És látta Isten, hogy minden, amit teremtett, íme, igen jó. És lett este, és lett reggel: hatodik nap.||
00031||1.Móz.2.1|A teremtés hetedik napja|Így készült el az ég és a föld és minden seregük.||18514
00032||1.Móz.2.2||Mikor pedig a hetedik napra befejezte Isten a munkáját, amelyet alkotott, megnyugodott a hetedik napon minden munkája után.||2062
00033||1.Móz.2.3||Azután megáldotta Isten a hetedik napot és megszentelte, mivelhogy azon nyugodott meg minden munkája után.||
00034||1.Móz.2.4||Ez az ég és a föld teremtésének története. Mikor az ÚR Isten a földet és az eget teremtette,||
00035||1.Móz.2.5|Az első ember az Éden kertjében|még semmiféle mezei növény nem volt a földön, és még semmiféle mezei fű nem hajtott ki, mert az ÚR Isten még nem bocsátott esőt a földre. Ember sem volt, aki a földet művelje.||
00036||1.Móz.2.6||Akkor pára szállt fel a földről, és megnedvesítette a föld egész színét.||
00037||1.Móz.2.7||Ekkor megformálta az ÚR Isten az embert a föld porából, és élet leheletét lehelte az orrába. Így lett az ember élő lélekké.||28831;28833
00038||1.Móz.2.8||Egy kertet ültetett az ÚR Isten Édenben, kelet felől, és abba helyezte az embert, akit formált.||
00039||1.Móz.2.9||És nevelt az ÚR Isten a földből mindenféle fát, tekintetre kedvest és eledelre jót; az élet fáját is a kert közepén és a jó és a gonosz tudásának fáját.||30792
00040||1.Móz.2.10||Édenből pedig egy folyó jött ki a kert megöntözésére, és onnan elágazott, és négy főágra szakadt.||
00041||1.Móz.2.11||Az első neve Písón, ez az, amely megkerüli Havílá egész földjét, ahol az arany terem.||
00042||1.Móz.2.12||Ennek a földnek az aranya igen jó. Van ott illatos gyanta és ónixkő.||
00043||1.Móz.2.13||A második folyó neve pedig Gíhón. Ez az, amelyik megkerüli Kús egész földjét.||
00044||1.Móz.2.14||A harmadik folyó neve Hiddekel. Ez az, amelyik Asszíria hosszában folyik. A negyedik folyó pedig az Eufrátesz.||22086
00045||1.Móz.2.15||Fogta az ÚR Isten az embert, és az Éden kertjébe helyezte, hogy művelje és őrizze azt.||
00046||1.Móz.2.16||És azt parancsolta az ÚR Isten az embernek: A kert minden fájáról bátran egyél.||
00047||1.Móz.2.17||De a jó és a gonosz tudásának fájáról ne egyél, mert amely napon eszel róla, bizony meghalsz.||28127
00048||1.Móz.2.18||Azután azt mondta az ÚR Isten: Nem jó az embernek egyedül lenni. Szerzek neki hozzá illő segítőtársat.||17458
00049||1.Móz.2.19||Ekkor az ÚR Isten mindenféle mezei vadat és mindenféle égi madarat formált a földből, és elvitte az emberhez, hogy lássa, minek nevezi azokat. Mert amilyen nevet adott az ember az élő állatnak, az lett annak a neve.||
00050||1.Móz.2.20||Nevet adott az ember minden állatnak, az ég madarainak és minden mezei vadnak. De nem talált hozzá illő segítőtársat az embernek.||
00051||1.Móz.2.21||Az ÚR Isten tehát mély álmot bocsátott az emberre, és az elaludt. Akkor kivett egyet az oldalbordái közül, és hússal töltötte be a helyét.||
00052||1.Móz.2.22||Az ÚR Isten azt az oldalbordát, amelyet kivett az emberből, asszonnyá formálta, és odavitte az emberhez.||28676
00053||1.Móz.2.23||Akkor ezt mondta az ember: Ez már csontomból való csont és testemből való test. Asszonyember legyen a neve, mert emberből vétetett.||
00054||1.Móz.2.24||Ezért elhagyja a férfi az apját és anyját, ragaszkodik a feleségéhez, és egy testté lesznek.||23834;24662;28551;29402
00055||1.Móz.2.25||És az ember és a felesége mindketten mezítelenek voltak, de nem szégyellték.||62
00056||1.Móz.3.1|A bűnbeesés|A kígyó pedig ravaszabb volt minden mezei vadnál, melyet az ÚR Isten teremtett, és ezt kérdezte az asszonytól: Csakugyan azt mondta Isten, hogy a kertnek egy fájáról se egyetek?||
00057||1.Móz.3.2||Az asszony így válaszolt a kígyónak: A kert fáinak gyümölcséből ehetünk.||
00058||1.Móz.3.3||De annak a fának a gyümölcséből, amely a kert közepén van, azt mondta Isten: abból ne egyetek, azt meg se érintsétek, hogy meg ne haljatok.||
00059||1.Móz.3.4||A kígyó pedig azt mondta az asszonynak: Bizony nem haltok meg.||29060
00060||1.Móz.3.5||Hanem tudja Isten, hogy amelyik napon esztek abból, megnyílik a szemetek, és olyanok lesztek, mint az Isten: jónak és gonosznak tudói.||26494
00061||1.Móz.3.6||Mivel úgy látta az asszony, hogy jó volna enni arról a fáról, mert kedves a szemnek, és kívánatos, mert bölccsé tesz, szakított annak gyümölcséből, és evett. Adott a vele levő férjének is, és ő is evett.||29797
00062||1.Móz.3.7||Ekkor megnyílt mindkettőjük szeme, és észrevették, hogy mezítelenek. Fügefalevelet fűztek hát össze, és ágyékkötőket csináltak maguknak.||55
00063||1.Móz.3.8||Majd meghallották az ÚR Isten szavát, aki hűvös alkonyatkor a kertben járt. És elrejtőzött az ember és a felesége az ÚR Isten elől a kert fái közé.||
00064||1.Móz.3.9||Az ÚR Isten pedig hívta az embert, és azt mondta neki: Hol vagy?||
00065||1.Móz.3.10||Ő így felelt: Szavadat hallottam a kertben, és megijedtem, mivel mezítelen vagyok, és elrejtőztem.||
00066||1.Móz.3.11||Isten azt kérdezte: Ki mondta neked, hogy mezítelen vagy? Vagy talán ettél a fáról, amelyről megtiltottam, hogy egyél?||
00067||1.Móz.3.12||Az ember ezt mondta: Az asszony, akit mellém adtál, ő adott nekem arról a fáról, azért ettem.||
00068||1.Móz.3.13||Ekkor az ÚR Isten azt kérdezte az asszonytól: Mit cselekedtél? Az asszony ezt felelte: A kígyó ámított el engem, azért ettem.||30968
00069||1.Móz.3.14|Isten büntetése|Akkor azt mondta az ÚR Isten a kígyónak: Mivel ezt tetted, átkozott légy minden jószág és minden mezei vad között. Hasadon járj, és port egyél életed minden napján.||18989;22748
00070||1.Móz.3.15||Ellenségeskedést szerzek közötted és az asszony között, a te magod között és az ő magva között: ő a fejedre tapos, te pedig a sarkát mardosod.||30654
00071||1.Móz.3.16||Az asszonynak azt mondta: Nagyon megsokasítom várandósságod fájdalmait. Fájdalommal szülsz gyermekeket, mégis vágyakozni fogsz a férjed után, ő pedig uralkodik rajtad.||28780;29794;29795;30496
00072||1.Móz.3.17||Az embernek pedig azt mondta: Mivel hallgattál a feleséged szavára, és ettél arról a fáról, amelyről azt parancsoltam, hogy ne egyél, átkozott legyen a föld temiattad, fáradságos munkával élj belőle életed minden napján.||
00073||1.Móz.3.18||Tövist és bogáncskórót teremjen neked, s a mező füvét egyed.||91
00074||1.Móz.3.19||Arcod verítékével egyed kenyeredet, mígnem visszatérsz a földbe, mert abból vétettél: mert por vagy te, és ismét porrá leszel.||16413;29755
00075||1.Móz.3.20||Ádám pedig Évának nevezte feleségét, mivelhogy ő lett az anyja minden élőnek.||
00076||1.Móz.3.21||Az ÚR Isten pedig bőrruhát csinált Ádámnak és feleségének, és felöltöztette őket.||
00077||1.Móz.3.22||Majd azt mondta az ÚR Isten: Íme, az ember olyan lett, mint közülünk egy, mivel tudja, hogy mi a jó, és mi a rossz. Most tehát, hogy ki ne nyújtsa kezét, hogy szakítson az élet fájáról is, hogy egyen, és örökké éljen:||
00078||1.Móz.3.23||kiküldte az ÚR Isten az Éden kertjéből, hogy művelje a földet, amelyből vétetett.||
00079||1.Móz.3.24||Kiűzte az embert, és odahelyezte az Éden kertjének keleti oldala felől a kerúbokat és a villogó lángpallost, hogy őrizzék az élet fájához vezető utat.||
00080||1.Móz.4.1|Kain és Ábel|Azután Ádám ismerte feleségét, Évát, aki fogant méhében, és megszülte Kaint, és azt mondta: férfit kaptam az ÚRtól.||
00081||1.Móz.4.2||Majd ismét szült: annak testvérét, Ábelt. Ábel juhpásztor lett, Kain pedig földműves.||
00082||1.Móz.4.3||Egy idő múlva pedig Kain ajándékot vitt az ÚRnak a föld gyümölcséből.||
00083||1.Móz.4.4||Ábel is vitt juhainak első elléséből, éspedig azok kövérjéből. És az ÚR rátekintett Ábelra és az ő ajándékára.||30243
00084||1.Móz.4.5||Kainra pedig és az ő ajándékára nem tekintett, ezért Kain nagy haragra gerjedt, és lehorgasztotta a fejét.||
00085||1.Móz.4.6||Erre az ÚR így szólt Kainhoz: Miért gerjedtél haragra, és miért horgasztod le a fejedet?||
00086||1.Móz.4.7||Hiszen ha jól cselekszel, emelt fővel járhatsz. Ha pedig nem jól cselekszel, a bűn az ajtó előtt leselkedik, és rád vágyakozik. De te uralkodjál rajta!||
00087||1.Móz.4.8||Azután beszélt Kain Ábellal, a testvérével. És amikor a mezőn voltak, Kain Ábelra, a testvérére támadt, és megölte.||24020;30658;30751
00088||1.Móz.4.9|Isten megátkozza Kaint|Akkor az ÚR megkérdezte Kaint: Hol van Ábel, a testvéred? Ő pedig ezt felelte: Nem tudom. Avagy őrizője vagyok én a testvéremnek?||
00089||1.Móz.4.10||De az ÚR így szólt: Mit cselekedtél? Testvéred vére kiált hozzám a földről.||30303
00090||1.Móz.4.11||Most azért átkozott légy, kitaszítva a földről, mely megnyitotta száját, hogy befogadja testvéred vérét a kezedből.||
00091||1.Móz.4.12||Mikor a földet műveled, ne adja az többé neked termőerejét; bujdosó és vándorló légy a földön.||
00092||1.Móz.4.13||Akkor ezt mondta Kain az ÚRnak: Nagyobb az én büntetésem, mint amit el tudnék hordozni.||
00093||1.Móz.4.14||Íme, elűzöl ma engem e föld színéről, és színed elől el kell rejtőznöm. Bujdosó és vándorló leszek a földön, és akkor bárki, aki rám talál, megölhet engem.||
00094||1.Móz.4.15||De az ÚR azt felelte neki: Sőt inkább, aki megöli Kaint, hétszeresen megbűnhődik. És megbélyegezte az ÚR Kaint, hogy senki se ölje meg, aki rátalál.||
00095||1.Móz.4.16|Kain utódai|És elment Kain az ÚR színe elől, és letelepedett Nód földjén, Édentől keletre.||
00096||1.Móz.4.17||Azután Kain ismerte a feleségét, aki fogant méhében, és megszülte Énókot. És amikor egy várost épített, a fiáról Énóknak nevezte el.||
00097||1.Móz.4.18||Énók fia Irád lett, ő nemzette Mehújáélt, Mehújáél pedig nemzette Metusáélt, és Metusáél nemzette Lámeket.||
00098||1.Móz.4.19||Lámek pedig két feleséget vett magának: az egyik neve Ádá volt, a másiké Cillá.||
00099||1.Móz.4.20||Ádá szülte Jábált. Ő volt a sátorban lakók és a pásztorok atyja.||
00100||1.Móz.4.21||Testvérének pedig Jubál volt a neve. Ő volt az atyja minden lantosnak és síposnak.||
00101||1.Móz.4.22||Cillá pedig Tubálkaint szülte, mindenféle réz- és vasszerszám kovácsolóját; és Tubálkain húgát, Naamát.||
00102||1.Móz.4.23||Akkor ezt mondta Lámek a feleségeinek: Ádá és Cillá, hallgassatok a szavamra, Lámek feleségei, halljátok beszédemet: embert öltem, mert megsebzett, ifjat öltem, mert megütött.||
00103||1.Móz.4.24||Ha hétszeres a bosszú Kainért, hetvenhétszeres az Lámekért.||94
00104||1.Móz.4.25|Sét és Enós születése|Ádám pedig megint ismerte a feleségét, és az fiút szült neki, akit Sétnek nevezett, mert azt mondta: Másik magzatot adott nekem Isten Ábel helyett, akit Kain megölt.||108
00105||1.Móz.4.26||Sétnek is született egy fia, akit Énósnak nevezett el. Akkor kezdték segítségül hívni az ÚR nevét.||
00106||1.Móz.5.1|Sét utódai Nóéig|Ez Ádám nemzetségének a könyve. Amelyik napon Isten az embert teremtette, Istenhez hasonlóvá teremtette.||25;211
00107||1.Móz.5.2||Férfivá és asszonnyá teremtette, megáldotta, és embernek nevezte őket teremtésük napján.||26
00108||1.Móz.5.3||Százharminc esztendőt élt Ádám, és fiút nemzett a saját képére és hasonlóságára, és Sétnek nevezte.||
00109||1.Móz.5.4||Ádám napjai, miután Sétet nemzette, nyolcszáz esztendőt tettek ki, és még nemzett fiakat és leányokat.||10255
00110||1.Móz.5.5||Ádám egész életének ideje kilencszázharminc esztendő volt, azután meghalt.||
00111||1.Móz.5.6||Sét pedig százöt esztendőt élt, és Énóst nemzette.||
00112||1.Móz.5.7||Sét, miután Énóst nemzette, nyolcszázhét esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00113||1.Móz.5.8||Sét egész életének ideje kilencszáztizenkét esztendő volt, azután meghalt.||
00114||1.Móz.5.9||Énós pedig kilencven esztendőt élt, és nemzette Kénánt.||
00115||1.Móz.5.10||Énós, miután Kénánt nemzette, nyolcszáztizenöt esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00116||1.Móz.5.11||Énós egész életének ideje kilencszázöt esztendő volt, azután meghalt.||
00117||1.Móz.5.12||Kénán pedig hetven esztendőt élt, és nemzette Mahalalélt.||
00118||1.Móz.5.13||Kénán, miután Mahalalélt nemzette, nyolcszáznegyven esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00119||1.Móz.5.14||Kénán egész életének ideje kilencszáztíz esztendő volt, azután meghalt.||
00120||1.Móz.5.15||Mahalalél pedig hatvanöt esztendőt élt, és Járedet nemzette.||
00121||1.Móz.5.16||Mahalalél, miután Járedet nemzette, nyolcszázharminc esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00122||1.Móz.5.17||Mahalalél egész életének ideje nyolcszázkilencvenöt esztendő volt, azután meghalt.||
00123||1.Móz.5.18||Járed pedig százhatvankét esztendőt élt, és Énókot nemzette.||
00124||1.Móz.5.19||Járed, miután Énókot nemzette, nyolcszáz esztendőt élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00125||1.Móz.5.20||Járed egész életének ideje kilencszázhatvankét esztendő volt, azután meghalt.||
00126||1.Móz.5.21||Énók pedig hatvanöt esztendőt élt, és Matuzsálemet nemzette.||
00127||1.Móz.5.22||Énók háromszáz esztendeig az Istennel járt, miután Matuzsálemet nemzette, és fiakat és leányokat nemzett.||146;398
00128||1.Móz.5.23||Énók egész életének ideje háromszázhatvanöt esztendő volt.||
00129||1.Móz.5.24||És mivel Énók Istennel járt, eltűnt, mert Isten magához vette.||30244
00130||1.Móz.5.25||Matuzsálem pedig száznyolcvanhét esztendőt élt és Lámeket nemzette.||
00131||1.Móz.5.26||Matuzsálem, miután Lámeket nemzette, hétszáznyolcvankét esztendőt élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00132||1.Móz.5.27||Matuzsálem egész életének ideje kilencszázhatvankilenc esztendő volt, azután meghalt.||
00133||1.Móz.5.28||Lámek pedig száznyolcvankét esztendőt élt, és fiat nemzett.||
00134||1.Móz.5.29||Nóénak nevezte el, mert ezt mondta: Ő vigasztal meg minket kezünk fáradságos munkájában e földön, melyet megátkozott az ÚR.||
00135||1.Móz.5.30||És Lámek, miután Nóét nemzette, ötszázkilencvenöt esztendőt élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00136||1.Móz.5.31||Lámek egész életének ideje hétszázhetvenhét esztendő volt, azután meghalt.||
00137||1.Móz.5.32||Nóé ötszáz esztendős volt, amikor Sémet, Hámot és Jáfetet nemzette.||
00138||1.Móz.6.1|Az erőszakosság elterjed a földön|Történt pedig, hogy az emberek sokasodni kezdtek a föld színén, és leányaik születtek.||
00139||1.Móz.6.2||Látták az Isten fiai az emberek leányait, hogy szépek, és feleségül vették közülük mindazokat, akiket megkedveltek.||24062;25745
00140||1.Móz.6.3||És azt mondta az ÚR: Ne maradjon lelkem örökké az emberben, mivelhogy ő test. Legyen életének ideje százhúsz esztendő.||
00141||1.Móz.6.4||Abban az időben, sőt még azután is, amikor Isten fiai bementek az emberek leányaihoz, és azok gyermekeket szültek nekik, óriások éltek a földön. Ezek azok a hatalmasok, akik eleitől fogva hírneves emberek voltak.||
00142||1.Móz.6.5||Amikor látta az ÚR, hogy megsokasodott az ember gonoszsága a földön, és hogy szíve gondolatának minden alkotása szüntelen csak gonosz,||204;19433;23719
00143||1.Móz.6.6||megbánta az ÚR, hogy embert teremtett a földön, és bánkódott szívében.||
00144||1.Móz.6.7||Ezt mondta az ÚR: Eltörlöm a föld színéről az embert, akit teremtettem; az embert, az állatot, a csúszó-mászó állatokat és az ég madarait. Mert bánom, hogy megteremtettem.||
00145||1.Móz.6.8||De Nóé kegyelmet talált az ÚR előtt.||
00146||1.Móz.6.9|Az özönvíz Nóé bárkát épít|Nóénak pedig ez a története: Nóé igaz, tökéletes férfiú volt kortársai között. Nóé Istennel járt.||
00147||1.Móz.6.10||Nóé három fiút nemzett: Sémet, Hámot és Jáfetet.||
00148||1.Móz.6.11||A föld pedig romlott volt Isten előtt, és megtelt erőszakossággal.||
00149||1.Móz.6.12||Isten azért a földre tekintett, és íme, az meg volt romolva, mert minden test rossz útra tért a földön.||14092;14093
00150||1.Móz.6.13||Azért azt mondta Isten Nóénak: Minden test vége elérkezett, mivel a föld erőszakossággal telt meg általuk. Íme, elvesztem őket a földdel együtt.||
00151||1.Móz.6.14||Csinálj magadnak bárkát góferfából, rekeszeket is csinálj a bárkában, és kend be szurokkal belül és kívül.||
00152||1.Móz.6.15||Így csináld meg: a bárka hossza háromszáz könyök legyen, szélessége ötven könyök és magassága harminc könyök.||
00153||1.Móz.6.16||Csinálj ablakot a bárkán, és egykönyöknyire hagyd azt felülről. És oldalt készíts ajtót a bárkára. Alsó, középső és felső szintet készíts.||
00154||1.Móz.6.17||Én pedig, íme, özönvizet hozok a földre, hogy elveszítsek minden testet, amelyben élő lélek van az ég alatt. Minden elvész, ami a földön van.||
00155||1.Móz.6.18||De veled szövetséget kötök, és bemész a bárkába fiaiddal, feleségeddel és fiaidnak feleségeivel együtt.||30511;30572
00156||1.Móz.6.19||És minden élőből, minden testből, mindenből kettőt-kettőt vigyél be a bárkába, hogy veled együtt életben maradjanak: hímek és nőstények legyenek.||
00157||1.Móz.6.20||A madarak közül az ő nemük szerint, az állatok közül az ő nemük szerint és a föld mindenféle csúszó-mászó állatai közül az ő nemük szerint. Mindenből kettő-kettő menjen be hozzád, hogy életben maradjanak.||
00158||1.Móz.6.21||Magadnak pedig szerezz be mindenféle eledelt, ami csak ehető, és gyűjtsd be magadhoz, hogy legyen ennivalótok nektek is, meg azoknak is.||
00159||1.Móz.6.22||És Nóé úgy cselekedett, amint Isten parancsolta neki, mindent aszerint tett.||30246
00160||1.Móz.7.1|Az özönvíz kezdete|Ezt mondta az ÚR Nóénak: Menj be egész házad népével a bárkába, mert csak téged találtalak igaznak színem előtt ebben a nemzedékben.||146
00161||1.Móz.7.2||Minden tiszta állatból hetet-hetet vigyél be, hímet és nőstényt. Azokból az állatokból pedig, amelyek nem tiszták, kettőt-kettőt: hímet és nőstényt.||
00162||1.Móz.7.3||Az égi madarakból is hetet-hetet, hímet és nőstényt, hogy magvuk maradjon az egész föld színén.||
00163||1.Móz.7.4||Mert hét nap múlva esőt bocsátok a földre, negyven nap és negyven éjjel, és eltörlök a föld színéről minden állatot, amelyet teremtettem.||
00164||1.Móz.7.5||Nóé azért mindent úgy cselekedett, ahogy az ÚR megparancsolta neki.||
00165||1.Móz.7.6||Nóé pedig hatszáz esztendős volt, amikor az özönvíz volt a földön.||
00166||1.Móz.7.7||Bement tehát Nóé és fiai, a felesége és fiainak feleségei ővele a bárkába az özönvíz elől.||24062;25745
00167||1.Móz.7.8||A tiszta állatok közül és a tisztátalan állatok közül, a madarak közül és minden földön csúszó-mászó állat közül||
00168||1.Móz.7.9||kettő-kettő ment be Nóéhoz a bárkába, hím és nőstény, amint Isten parancsolta Nóénak.||
00169||1.Móz.7.10||Hetednapra pedig megjött az özönvíz a földre.||
00170||1.Móz.7.11||Nóé életének hatszázadik esztendejében, a második hónapban, e hónap tizenhetedik napján fölfakadt a nagy mélység minden forrása, és az ég csatornái megnyíltak.||
00171||1.Móz.7.12||Negyven nap és negyven éjjel esett az eső a földre.||
00172||1.Móz.7.13||Ugyanezen a napon ment be Nóé, Sém, Hám és Jáfet, Nóé fiai és Nóé felesége, valamint fiainak három felesége velük együtt a bárkába.||
00173||1.Móz.7.14||Ők és minden vad az ő neme szerint és minden állat az ő neme szerint és minden csúszó-mászó állat, amely csúszikmászik a földön, az ő neme szerint és minden repdeső állat az ő neme szerint, minden madár, minden szárnyas állat.||
00174||1.Móz.7.15||Kettő-kettő ment be Nóéhoz a bárkába minden testből, amelyben élő lélek volt.||
00175||1.Móz.7.16||Hím és nőstény ment be minden testből, bementek, amint Isten parancsolta. Az ÚR pedig bezárta Nóé mögött az ajtót.||
00176||1.Móz.7.17||Mikor az özönvíz negyven napig volt már a földön, annyira megnövekedtek a vizek, hogy fölvették a bárkát, és az fölemelkedett a földről.||
00177||1.Móz.7.18||A víz pedig egyre áradt és növekedett a földön, és a bárka a víz színén járt.||
00178||1.Móz.7.19||Azután a víz fölöttébb nagy erővel áradt a földön, és a legmagasabb hegyeket is mind elborította az ég alatt.||
00179||1.Móz.7.20||Tizenöt könyökkel növekedett feljebb a víz, miután a hegyeket elborította.||
00180||1.Móz.7.21||És minden földön járó test, madár, állat, vad és a földön nyüzsgő minden csúszó-mászó állat és minden ember odaveszett.||24063;25745
00181||1.Móz.7.22||A szárazföldön élők közül mindaz elpusztult, aminek az orrában élő lélek lehelete volt.||
00182||1.Móz.7.23||Eltörölt Isten minden élőlényt, amely a föld színén volt, az embertől az állatig, a csúszó-mászó állatig és az égi madárig. Mindent eltörölt a földről, csak Nóé maradt meg és azok, akik vele voltak a bárkában.||30572
00183||1.Móz.7.24||A víz nőttön-nőtt százötven napig a földön.||
00184||1.Móz.8.1|Az özönvíz vége|Isten pedig megemlékezett Nóéról és minden vadról és állatról, amely vele volt a bárkában. Szelet bocsátott a földre, és a víz megapadt.||
00185||1.Móz.8.2||Bezárultak a mélység forrásai és az ég csatornái, és megszűnt az eső az égből.||
00186||1.Móz.8.3||És visszahúzódott az ár a földről, folyton apadva, és százötven nap múlva megfogyatkozott a víz.||
00187||1.Móz.8.4||A bárka a hetedik hónapban, a hónak tizenhetedik napján megfeneklett az Ararát hegyén.||
00188||1.Móz.8.5||A víz pedig a tizedik hónapig folyton apadt. A tizedik hónap első napján meglátszottak a hegyek csúcsai.||
00189||1.Móz.8.6||Negyven nap múlva Nóé kinyitotta a bárka ablakát, amelyet csinált,||
00190||1.Móz.8.7||és kibocsátotta a hollót, és az el-elrepült meg vissza-visszaszállt, míg a víz a földről föl nem száradt.||
00191||1.Móz.8.8||Kibocsátotta a galambot is, hogy meglássa, vajon elfogyott-e a víz a föld színéről.||
00192||1.Móz.8.9||De a galamb nem talált nyugvóhelyet a lábának, és visszatért hozzá a bárkába, mert víz volt az egész föld színén. Ő pedig kinyújtotta a kezét, megfogta, és bevette magához a bárkába.||
00193||1.Móz.8.10||Még másik hét napig várakozott, és ismét kibocsátotta a galambot a bárkából.||
00194||1.Móz.8.11||Este megjött hozzá a galamb, és íme: leszakított olajfalevél volt a csőrében. Ebből tudta meg Nóé, hogy elapadt a víz a földön.||
00195||1.Móz.8.12||Még hét napig várakozott, kibocsátotta a galambot, és az többé nem tért vissza hozzá.||
00196||1.Móz.8.13||A hatszázegyedik esztendőben, az első hónap első napján felszáradt a víz a földről. Ekkor Nóé felnyitotta a bárka fedelét, és látta, hogy íme, megszikkadt a föld színe.||
00197||1.Móz.8.14||A második hónapban pedig, a hónap huszonhetedik napjára megszáradt a föld.||
00198||1.Móz.8.15|Nóé hálaáldozata|Ekkor így szólt Isten Nóéhoz:||
00199||1.Móz.8.16||Menj ki a bárkából a feleségeddel, fiaiddal, és fiaid feleségeivel együtt,||
00200||1.Móz.8.17||és minden élőlényt, amely veled van, minden madarat és állatot meg minden földön csúszó-mászó állatot vigyél ki magaddal, hogy nyüzsögjenek a földön, szaporodjanak és sokasodjanak.||
00201||1.Móz.8.18||Kiment azért Nóé a fiaival, a feleségével és fiainak feleségeivel együtt.||
00202||1.Móz.8.19||Minden állat, minden csúszómászó, minden madár, minden, ami mozog a földön, kijött a bárkából az ő neme szerint.||
00203||1.Móz.8.20||Nóé oltárt épített az ÚRnak, és vett minden tiszta állatból és minden tiszta madárból, és égőáldozattal áldozott az oltáron.||
00204||1.Móz.8.21||Amikor az ÚR megérezte a kedves illatot, ezt mondta szívében: Nem átkozom meg többé a földet az ember miatt, jóllehet az ember szívének gondolata ifjúságától fogva gonosz. Nem vesztem el többé az összes élőlényt, amint most cselekedtem.||142;18800;23719
00205||1.Móz.8.22||Ezután, amíg csak föld lesz, nem szűnik meg a vetés és az aratás, a hideg és a meleg, a nyár és a tél, a nappal és az éjszaka.||19862;19867
00206||1.Móz.9.1|Isten szövetsége a világgal|Azután Isten megáldotta Nóét és fiait, és azt mondta nekik: Szaporodjatok és sokasodjatok, és töltsétek be a földet.||27;200
00207||1.Móz.9.2||Féljen és rettegjen tőletek minden földi állat és minden égi madár. Mindazt, ami nyüzsög a földön, és a tenger minden halát is a kezetekbe adom.||
00208||1.Móz.9.3||Minden mozgó állat, amelyik él, legyen nektek táplálékul, amint a zöld füvet is nektek adom.||28
00209||1.Móz.9.4||De a húst az éltető vérrel együtt ne egyétek meg!||3249;5263
00210||1.Móz.9.5||A ti véreteket is, amelyben az életetek van, számon kérem. Minden élőlénytől számon kérem azt, az ember testvérétől is az ember életét.||2089;2105;3463
00211||1.Móz.9.6||Aki embervért ont, annak vére ember által ontassék ki; mert Isten a maga képére teremtette az embert.||24173;30987
00212||1.Móz.9.7||Ti pedig szaporodjatok, sokasodjatok, és megsokasodva népesítsétek be a földet.||27;200
00213||1.Móz.9.8||Azután ezt mondta Isten Nóénak és fiainak:||
00214||1.Móz.9.9||Én pedig, íme, szövetséget szerzek veletek és utódaitokkal||18800
00215||1.Móz.9.10||és minden veletek élő állattal: madárral, állattal, minden mezei vaddal; mindennel, ami a bárkából kijött, minden földön élő állattal.||
00216||1.Móz.9.11||Szövetséget kötök veletek, hogy ezután soha nem vész el özönvíz miatt egy test sem; sosem lesz többé özönvíz a föld elvesztésére.||
00217||1.Móz.9.12||Majd ezt mondta Isten: Ez a jele a szövetségnek, amelyet örök időkre szerzek köztem és köztetek és minden élő állat között, amely veletek van:||
00218||1.Móz.9.13||Ívemet a felhőkbe helyezem, és ez lesz a jele a szövetségnek közöttem és a föld között.||
00219||1.Móz.9.14||Amikor felhővel borítom be a földet, meglátszik az ív a felhőben,||
00220||1.Móz.9.15||és megemlékezem szövetségemről, amely köztem és köztetek és minden testből való élő lény között van, és nem lesz többé a víz özönvízzé minden test elvesztésére.||
00221||1.Móz.9.16||Azért tehát legyen az ív a felhőben, hogy lássam azt, és megemlékezzem az örökkévaló szövetségről Isten és minden testben élő lény között, amely a földön van.||
00222||1.Móz.9.17||Akkor ezt mondta Isten Nóénak: Ez annak a szövetségnek a jele, amelyet szereztem közöttem és minden test között, mely a földön van.||
00223||1.Móz.9.18|Nóé áldása és átka|Nóé fiai pedig, akik a bárkából kijöttek, ezek voltak: Sém, Hám és Jáfet. Hám pedig Kánaán atyja.||
00224||1.Móz.9.19||Ezek hárman Nóé fiai, és tőlük népesedett be az egész föld.||
00225||1.Móz.9.20||Nóé pedig földművelő lett, és szőlőt ültetett.||
00226||1.Móz.9.21||És amikor ivott a borból, megrészegedett, és mezítelenül volt a sátra közepén.||
00227||1.Móz.9.22||Hám pedig, Kánaán ősatyja meglátta atyja mezítelenségét, és hírül adta kint levő két testvérének.||
00228||1.Móz.9.23||Akkor Sém és Jáfet ruhát ragadtak, vállukra vetették, és háttal közelítvén takarták be atyjuk mezítelenségét. Így arccal hátra meg sem látták atyjuk mezítelenségét.||
00229||1.Móz.9.24||Amikor Nóé felserkent mámorából, és megtudta, amit a kisebbik fia cselekedett vele,||
00230||1.Móz.9.25||azt mondta: Átkozott Kánaán! Szolgák szolgája legyen testvérei között!||6288;6537
00231||1.Móz.9.26||Azután ezt mondta: Áldott az ÚR, Sém Istene, legyen Kánaán az ő szolgája!||
00232||1.Móz.9.27||Terjessze ki Isten Jáfetet, lakozzék Sém sátraiban, és legyen szolgája Kánaán!||
00233||1.Móz.9.28||Nóé pedig az özönvíz után még háromszázötven esztendeig élt.||
00234||1.Móz.9.29||Egész életének ideje kilencszázötven esztendő volt; és azután meghalt.||
00235||1.Móz.10.1|Nóé utódai|Ez pedig Nóé fiainak, Sémnek, Hámnak és Jáfetnek nemzetsége, mert fiaik születtek az özönvíz után.||
00236||1.Móz.10.2||Jáfet fiai: Gómer, Mágóg, Mádaj, Jáván, Túbal, Mesek és Tírász.||10259
00237||1.Móz.10.3||Gómer fiai pedig: Askenáz, Rífat és Tógarmá.||
00238||1.Móz.10.4||Jáván fiai pedig: Elísá, Tarsís, Kittím és Dódáním.||
00239||1.Móz.10.5||Ezekből váltak ki a szigetlakó népek az ő országaikban, mindegyik a maga nyelve, családja és nemzetsége szerint.||
00240||1.Móz.10.6||Hám fiai pedig: Kús, Micraim, Pút és Kánaán.||10262
00241||1.Móz.10.7||Kús fiai pedig: Szebá, Havílá, Szabtá, Ramá, Szabteká. Ramá fiai pedig: Sebá és Dedán.||
00242||1.Móz.10.8||Kús nemzette Nimródot is, aki hatalmassá kezdett lenni a földön.||10264
00243||1.Móz.10.9||Hatalmas vadász volt az ÚR előtt, azért mondják: Hatalmas vadász az ÚR előtt, mint Nimród.||
00244||1.Móz.10.10||Birodalma kezdetben Bábel, Erek, Akkád, Kalné volt Sineár földjén.||
00245||1.Móz.10.11||E földről ment Assúrba, és építette Ninivét, Rehóbót városát és Kelahot.||
00246||1.Móz.10.12||És Reszent, ezt a nagy várost Ninive és Kelah között.||
00247||1.Móz.10.13||Micraim nemzette a lúdiakat, anámiakat, lehábiakat és naftúhiakat,||
00248||1.Móz.10.14||a patrósziakat és kaszlúhiakat, ahonnan a filiszteusok származnak; és a kaftóriakat.||
00249||1.Móz.10.15||Kánaán pedig Szidónt nemzette, az ő elsőszülöttét, azután Hétet||
00250||1.Móz.10.16||meg a jebúsziakat, emóriakat és girgásiakat,||
00251||1.Móz.10.17||a hivvieket, arkiakat és a színieket,||
00252||1.Móz.10.18||az arvádiakat, cemáriakat és hamátiakat. Azután elszéledtek a kánaániak nemzetségei.||
00253||1.Móz.10.19||A kánaániak határa pedig Szidóntól Gerár felé menve Gázáig, Sodoma, Gomora, Admá és Cebóím felé menve Lesáig terjedt.||
00254||1.Móz.10.20||Ezek Hám fiai családjuk, nyelvük, földjük és nemzetségük szerint.||
00255||1.Móz.10.21||Sémnek is lettek gyermekei; ő Héber összes fiának az atyja, Jáfetnek pedig testvérbátyja volt.||
00256||1.Móz.10.22||Sém fiai: Élám, Assúr, Arpaksad, Lúd és Arám.||10271
00257||1.Móz.10.23||Arám fiai pedig: Úc, Húl, Geter és Mas.||
00258||1.Móz.10.24||Arpaksad pedig Selahot nemzette, Selah pedig Hébert.||10272
00259||1.Móz.10.25||Hébernek is lett két fia. Az egyikük neve Peleg, mivelhogy az ő idejében osztották szét a földet. Testvérének a neve pedig Joktán.||
00260||1.Móz.10.26||Joktán nemzette Almódádot, Selefet, Hacarmávetet és Jerahot,||
00261||1.Móz.10.27||Hadórámot, Úzált és Diklát,||
00262||1.Móz.10.28||Óbált, Abimáélt és Sebát,||
00263||1.Móz.10.29||Ófírt, Havílát és Jóbábot. Ezek mind Joktán fiai.||
00264||1.Móz.10.30||Lakóhelyük Mésától fogva Szefárba menve a keleti hegyekig terjedt.||
00265||1.Móz.10.31||Ezek Sém fiai családjuk, nyelvük, földjük és nemzetségük szerint.||
00266||1.Móz.10.32||Ezek Nóé fiainak a családjai nemzetségeik szerint, népeik között; ezekből alakultak ki a népek a földön az özönvíz után.||
00267||1.Móz.11.1|Bábel tornya|Az egész földnek pedig egy nyelve és egyféle beszéde volt.||
00268||1.Móz.11.2||Mikor azután kelet felől elindultak, Sineár földjén egy síkságot találtak, és ott letelepedtek.||
00269||1.Móz.11.3||Azt mondták egymásnak: Gyertek, vessünk téglát, és égessük jól ki! A tégla lett nekik kő gyanánt, a szurok pedig habarcs gyanánt.||
00270||1.Móz.11.4||Ezt mondták: Gyertek, építsünk magunknak várost és tornyot, melynek teteje az eget érje, és szerezzünk magunknak nevet, hogy el ne széledjünk az egész föld színén!||
00271||1.Móz.11.5||Az ÚR pedig leszállt, hogy lássa a várost és a tornyot, melyet az emberek fiai építettek.||
00272||1.Móz.11.6||Ezt mondta az ÚR: Íme, e nép egy, és az egésznek egy a nyelve, de munkájának ez csak a kezdete. Bizony semmi sem gátolja, hogy véghezvigyenek mindent, amit elgondolnak magukban.||
00273||1.Móz.11.7||Nosza, szálljunk alá, és zavarjuk ott össze nyelvüket, hogy ne értsék meg egymás beszédét!||
00274||1.Móz.11.8||Így szélesztette szét őket onnan az ÚR az egész föld színére, és abbahagyták a város építését.||
00275||1.Móz.11.9||Azért nevezték azt Bábelnak, mert ott zavarta össze az ÚR az egész föld nyelvét, és onnan szélesztette szét őket az egész föld színére.||
00276||1.Móz.11.10|Sém nemzetsége|Ez Sém nemzetsége: Sém százesztendős korában nemzette Arpaksadot, két évvel az özönvíz után.||10271
00277||1.Móz.11.11||Sém, miután Arpaksadot nemzette, ötszáz esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00278||1.Móz.11.12||Arpaksad pedig harmincöt esztendős volt, amikor Selahot nemzette.||
00279||1.Móz.11.13||Arpaksad, miután Selahot nemzette, négyszázhárom esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00280||1.Móz.11.14||Selah pedig harmincesztendős volt, amikor Hébert nemzette.||
00281||1.Móz.11.15||Selah, miután Hébert nemzette, négyszázhárom esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00282||1.Móz.11.16||Héber pedig harmincnégy esztendős volt, amikor Peleget nemzette.||10273
00283||1.Móz.11.17||Héber, miután Peleget nemzette, négyszázharminc esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00284||1.Móz.11.18||Peleg pedig harmincesztendős volt, amikor Reút nemzette.||
00285||1.Móz.11.19||Peleg, miután Reút nemzette, kétszázkilenc esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00286||1.Móz.11.20||Reú pedig harminckét esztendős volt, amikor Szerúgot nemzette.||
00287||1.Móz.11.21||Reú, miután Szerúgot nemzette, kétszázhét esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00288||1.Móz.11.22||Szerúg pedig harmincesztendős volt, amikor Náhórt nemzette.||
00289||1.Móz.11.23||Szerúg, miután Náhórt nemzette, kétszáz esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00290||1.Móz.11.24||Náhór pedig huszonkilenc esztendős volt, amikor Tárét nemzette.||
00291||1.Móz.11.25||Náhór, miután Tárét nemzette, száztizenkilenc esztendeig élt, és fiakat és leányokat nemzett.||
00292||1.Móz.11.26||Táré pedig hetvenesztendős volt, és nemzette Abrámot, Náhórt és Háránt.||
00293||1.Móz.11.27||Ez Táré nemzetsége: Táré Abrámot, Náhórt és Háránt nemzette. Hárán pedig Lótot nemzette.||
00294||1.Móz.11.28||Hárán pedig meghalt apja, Táré szeme előtt, szülőföldjén, Úr-Kaszdimban.||
00295||1.Móz.11.29||Abrám és Náhór pedig feleséget vettek maguknak. Abrám feleségének a neve Száraj volt, Náhór feleségének pedig Milká; ő Háránnak, Milká apjának és Jiszká apjának leánya.||
00296||1.Móz.11.30||Száraj pedig meddő volt, nem volt gyermeke.||
00297||1.Móz.11.31||És fogta Táré Abrámot, a fiát és Lótot, Hárán fiát, az unokáját és Szárajt, a menyét, Abrámnak, az ő fiának feleségét, és elindultak együtt Úr-Kaszdimból, hogy Kánaán földjére menjenek. Eljutottak Háránig, és ott letelepedtek.||6479;12520;27189
00298||1.Móz.11.32||Táré pedig kétszázöt esztendős volt, amikor meghalt Háránban.||
00299||1.Móz.12.1|Ábrahám (Abrám) elhívatása|Ezt mondta az ÚR Abrámnak: Menj el földedről, rokonságod közül és atyád házából arra a földre, amelyet én mutatok neked.||27188;30247;30248
00300||1.Móz.12.2||Nagy nemzetté teszlek és megáldalak, felmagasztalom nevedet, és áldás leszel.||6479
00301||1.Móz.12.3||Megáldom azokat, akik téged áldanak, és megátkozom azt, aki téged átkoz. Megáldatik benned a föld minden nemzetsége.||442;18743;27090;29177
00302||1.Móz.12.4||Elment Abrám, ahogy az ÚR mondta neki, és Lót is elment vele. Abrám pedig hetvenöt esztendős volt, mikor kiment Háránból.||
00303||1.Móz.12.5||Fogta Abrám a feleségét, Szárajt, Lótot, a testvére fiát és minden szerzeményüket, amelyet szereztek, és a cselédeket, akikre Háránban tettek szert, és elindultak, hogy Kánaán földjére menjenek. El is jutottak Kánaán földjére.||
00304||1.Móz.12.6||Átment Abrám a földön egészen Sikem vidékéig, Móré tölgyeséig. Akkor kánaániak voltak azon a földön.||
00305||1.Móz.12.7||Az ÚR megjelent Abrámnak, és ezt mondta neki: A te utódaidnak adom ezt a földet. És Abrám oltárt épített ott az ÚRnak, aki megjelent neki.||
00306||1.Móz.12.8||Onnan azután a hegyvidék felé ment, Bételtől keletre, és felütötte sátrát. Bétel volt nyugatra, Aj pedig keletre; és ott oltárt épített az ÚRnak, és segítségül hívta az ÚR nevét.||
00307||1.Móz.12.9||Majd továbbköltözött Abrám, folyton dél felé húzódva.||
00308||1.Móz.12.10|Ábrahám Egyiptomban|Azonban éhség lett az országban, és Abrám lement Egyiptomba, hogy ott tartózkodjék, mert nagy volt az éhség azon a földön.||
00309||1.Móz.12.11||Amikor közel járt Egyiptomhoz, ezt mondta feleségének, Szárajnak: Íme, tudom, hogy szép ábrázatú asszony vagy.||
00310||1.Móz.12.12||Azért, mikor meglátnak téged az egyiptomiak, majd azt mondják: felesége ez ennek, és engem megölnek, téged pedig életben hagynak.||
00311||1.Móz.12.13||Mondd azért, kérlek, hogy a húgom vagy, hogy jó dolgom legyen miattad, és életben maradjak általad.||497;699
00312||1.Móz.12.14||Amikor Abrám Egyiptomba érkezett, látták az egyiptomiak, hogy nagyon szép az asszony.||
00313||1.Móz.12.15||Mikor meglátták őt a fáraó főemberei, magasztalták a fáraó előtt, és elvitték az asszonyt a fáraó udvarába.||
00314||1.Móz.12.16||A fáraó jól bánt miatta Abrámmal, és lettek juhai, ökrei, szamarai, szolgái, szolgálói, nőstény szamarai és tevéi.||
00315||1.Móz.12.17||De megverte az ÚR a fáraót és az ő házát nagy csapásokkal Szárajért, Abrám feleségéért.||
00316||1.Móz.12.18||Hívatta azért a fáraó Abrámot, és ezt mondta: Miért művelted ezt velem? Miért nem mondtad meg nekem, hogy ő a feleséged?||
00317||1.Móz.12.19||Miért mondtad: a húgom ő? Azért vettem feleségül. Most már, íme, itt a feleséged, vedd magadhoz, és menj el.||
00318||1.Móz.12.20||És parancsot adott a fáraó néhány embernek, hogy kísérjék ki őt, feleségével és mindenével együtt.||
00319||1.Móz.13.1|Lót elválik Ábrahámtól|Abrám feljött Egyiptomból a déli tartományba, feleségével és mindenével együtt, és Lót is vele jött.||
00320||1.Móz.13.2||Abrámnak pedig sok jószága, ezüstje és aranya volt.||
00321||1.Móz.13.3||Egyik helyről a másikra ment dél felől egészen Bételig, oda, ahol először volt a sátra, Bétel és Aj között;||
00322||1.Móz.13.4||annak az oltárnak a helyéig, melyet ott korábban készített. És ott segítségül hívta Abrám az ÚR nevét.||306
00323||1.Móz.13.5||Lótnak is, aki Abrámmal járt, voltak juhai, ökrei és sátrai,||
00324||1.Móz.13.6||és nem bírta eltartani őket az a föld, hogy együtt lakjanak. Mivel sok jószáguk volt, nem lakhattak együtt.||
00325||1.Móz.13.7||Viszálykodás is támadt Abrám jószágainak és Lót jószágainak a pásztorai között. Akkor még a kánaániak és a perizziek is ott laktak azon a földön.||
00326||1.Móz.13.8||Abrám ezt mondta Lótnak: Ne legyen viszály köztem és közted, se az én pásztoraim és a te pásztoraid között, hiszen testvérek vagyunk.||
00327||1.Móz.13.9||Hát nincs előtted az egész föld? Kérlek, válj el tőlem. Ha te balra tartasz, én jobbra megyek, ha te jobbra mész, én balra térek.||
00328||1.Móz.13.10||Fölemelte azért Lót a szemét, és látta, hogy a Jordán egész melléke bővizű föld. Mert mielőtt elpusztította volna az ÚR Sodomát és Gomorát, egészen Cóarig olyan volt az, mint az ÚR kertje, mint Egyiptom földje.||
00329||1.Móz.13.11||Lót tehát a Jordán egész mellékét választotta magának, és elköltözött kelet felé. Így hát elváltak egymástól.||
00330||1.Móz.13.12||Abrám Kánaán földjén telepedett le, Lót pedig a Jordán melléki városokban és Sodomáig sátorozott.||
00331||1.Móz.13.13||Sodoma lakosai pedig nagyon gonoszok és bűnösök voltak az ÚR előtt.||20878
00332||1.Móz.13.14|Isten Ábrahámnak ígéri Kánaánt|Az ÚR pedig azt mondta Abrámnak, miután Lót elvált tőle: Emeld fel szemedet, és tekints arról a helyről, ahol vagy, északra, délre, keletre és nyugatra.||
00333||1.Móz.13.15||Mert az egész földet, amelyet látsz, neked és utódaidnak adom örökre.||305;378;696;5843;27189;27190
00334||1.Móz.13.16||Olyanná teszem magodat, mint a föld pora; hogy ha valaki megszámlálhatja a föld porát, a te utódaid is megszámlálhatók lesznek.||28107;30251
00335||1.Móz.13.17||Kelj fel, járd be ezt az országot hosszában és széltében, mert neked adom.||
00336||1.Móz.13.18||Fölszedte azért Abrám a sátrát, elment, és letelepedett Mamré tölgyesében Hebrón vidékén, és oltárt épített ott az ÚRnak.||
00337||1.Móz.14.1|A sziddím-völgyi csata|Történt pedig Amráfelnak, Sineár királyának és Arjóknak, Ellászár királyának, Kedorláómernak, Élám királyának és Tidálnak, Góim királyának napjaiban,||
00338||1.Móz.14.2||hogy hadat indítottak ezek Bera, Sodoma királya, Birsa, Gomora királya, Sináb, Admá királya, Seméber, Cebóím királya és Bela, azaz Cóar királya ellen.||
00339||1.Móz.14.3||Mindezek a Sziddím völgyében egyesültek, ahol a Sós-tenger van.||
00340||1.Móz.14.4||Tizenkét esztendeig szolgálták Kedorláómert, és a tizenharmadik esztendőben ellene támadtak.||
00341||1.Móz.14.5||A tizennegyedik esztendőben pedig eljött Kedorláómer és a királyok, akik ővele voltak, és megverték a refáiakat Asterót Karnaimban, a zúziakat Hámban, az émieket Sávé-Kirjátaimban||4948;4949
00342||1.Móz.14.6||és a hóriakat az ő hegyükön, a Széíren, egészen Él-Páránig, amely a puszta mellett van.||4950;4960
00343||1.Móz.14.7||Azután visszafordultak, és Én-Mispátba, azaz Kádésba mentek, és elpusztították az amálékiak egész mezőségét és az emóriakat is, akik Hacecón-Támárban laktak.||
00344||1.Móz.14.8||Tehát kiment Sodoma királya, Gomora királya, Admá királya, Cebóím királya és Bela, azaz Cóar királya, és megütköztek azokkal a Sziddím völgyében:||
00345||1.Móz.14.9||Kedorláómerral, Élám királyával, Tidállal, Góim királyával, Amráfellal, Sineár királyával és Arjókkal, Ellászár királyával. Négy király öt ellen.||
00346||1.Móz.14.10||A Sziddím völgye pedig tele volt szurokforrásokkal. Amikor Sodoma és Gomora királya megfutamodott, beleestek azokba. Akik pedig megmaradtak, a hegyek közé futottak.||
00347||1.Móz.14.11||Elvitték Sodoma és Gomora minden jószágát és eleségét, és elmentek.||
00348||1.Móz.14.12||Lótot, Abrám testvérének a fiát is elvitték jószágostól együtt, és elmentek. Ekkor Lót Sodomában lakott.||
00349||1.Móz.14.13||Eljött pedig egy menekült, és hírül vitte a héber Abrámnak, aki az emóri Mamrénak, Eskól és Ánér testvérének tölgyesében lakott, akik meg Abrám szövetségesei voltak.||
00350||1.Móz.14.14||Amint Abrám meghallotta, hogy rokona fogságba esett, fölfegyverezte a házában felnövekedett háromszáztizennyolc kipróbált legényét, és üldözte őket Dánig.||
00351||1.Móz.14.15||Szolgáit csapatokra osztva ellenük támadt éjszaka, megverte, és egészen a Damaszkusztól balra fekvő Hóbáig űzte őket.||
00352||1.Móz.14.16||Visszahozott minden jószágot. Visszahozta az ő rokonát, Lótot jószágával együtt meg az asszonyokat és a népet is.||
00353||1.Móz.14.17||Miután pedig visszatért Kedorláómer és a vele levő királyok megveréséből, kiment elébe Sodoma királya a Sávé völgyébe, azaz a Király-völgybe.||
00354||1.Móz.14.18|Ábrahám és Melkisédek|Melkisédek, Sálem királya pedig kenyeret és bort hozott. Ő a magasságos Isten papja volt.||30132;30133;30134
00355||1.Móz.14.19||Megáldotta őt, és azt mondta: Áldott legyen Abrám a magasságos Istentől, az ég és föld teremtőjétől.||
00356||1.Móz.14.20||Áldott a magasságos Isten, aki kezedbe adta ellenségeidet. És tizedet adott neki mindenből.||30133;30135;30137
00357||1.Móz.14.21||Sodoma királya pedig azt mondta Abrámnak: Add nekem a népet, a jószágot pedig tartsd meg magadnak.||
00358||1.Móz.14.22||De Abrám ezt felelte Sodoma királyának: Fölemeltem kezemet az ÚRhoz, a magasságos Istenhez, az ég és föld teremtőjéhez,||
00359||1.Móz.14.23||hogy én egy fonalszálat vagy egy sarukötőt sem veszek el mindabból, ami a tied, hogy ne mondjad: én gazdagítottam meg Abrámot.||
00360||1.Móz.14.24||Semmi egyebet sem veszek el, csak a legények élelmét és azoknak a férfiaknak a részét, akik eljöttek velem: Anér, Eskól és Mamré kapják meg a részüket.||
00361||1.Móz.15.1|Ábrahám hite|Ezek után így szólt az ÚR Abrámhoz látomásban: Ne félj, Abrám! Én pajzsod vagyok neked, jutalmad felette igen bőséges.||14131;18529
00362||1.Móz.15.2||Abrám ezt mondta: Uram ISTEN, mit adnál nekem, hiszen magzatok nélkül járok, és az, akire az én házam száll, a damaszkuszi Eliézer?||
00363||1.Móz.15.3||Majd így folytatta Abrám: Íme, nem adtál nekem magzatot, és íme, házam szolga szülöttje lesz az örökösöm.||
00364||1.Móz.15.4||Ekkor így szólt hozzá az ÚR: Nem ő lesz az örökösöd, hanem aki ágyékodból származik, az lesz az örökösöd.||
00365||1.Móz.15.5||Azután kivitte őt, és ezt mondta: Tekints fel az égre, és számláld meg a csillagokat, ha meg tudod számolni őket. Azt mondta neki: Így lesz a te utódod is.||28108
00366||1.Móz.15.6||Abrám hitt az ÚRnak, aki ezért igaznak fogadta el őt.||28093;30383
00367||1.Móz.15.7|Az Úr szövetséget köt Ábrahámmal|Azután így szólt hozzá: Én vagyok az ÚR, aki kihoztalak téged Úr-Kaszdimból, hogy neked adjam e földet örökségül.||
00368||1.Móz.15.8||Abrám pedig ezt mondta: Uram ISTEN, miről tudhatom meg, hogy öröklöm azt?||
00369||1.Móz.15.9||Az ÚR erre azt felelte neki: Hozz nekem egy háromesztendős üszőt, egy háromesztendős kecskét és egy háromesztendős kost, egy gerlicét és egy galambot.||
00370||1.Móz.15.10||Elhozta azért mindezeket, és kétfelé hasította őket, és mindegyiknek a felét a másik felével szemben helyezte el, de a madarakat nem hasította kétfelé.||
00371||1.Móz.15.11||És ragadozó madarak szálltak a húsdarabokra, de Abrám elűzte őket.||
00372||1.Móz.15.12||Naplementekor mély álom lepte meg Abrámot, és íme, rémület és nagy sötétség szállt őreá.||
00373||1.Móz.15.13||Ekkor az ÚR azt mondta neki: Tudván tudjad, hogy a te magod jövevény lesz olyan földön, amely nem az övé, és szolgálatra szorítják és nyomorgatják őket négyszáz esztendeig.||27191;1856
00374||1.Móz.15.14||De azt a népet, amelyet szolgálnak, szintén megítélem, és majd kijönnek onnan nagy gazdagsággal.||1601;1808;1851;1852
00375||1.Móz.15.15||Te pedig békességgel mész el atyáidhoz, és jó vénségben temetnek el.||665;667
00376||1.Móz.15.16||Csak a negyedik nemzedék tér vissza ide; mert az emóriak gonoszsága még nem telt be.||1856
00377||1.Móz.15.17||És mikor a nap lement, és sötétség lett, íme, egy füstölgő kemence és tüzes fáklya ment át a húsdarabok között.||
00378||1.Móz.15.18||E napon kötött az ÚR szövetséget Abrámmal, és ezt mondta: A te magodnak adom ezt a földet, Egyiptom folyójától fogva a nagy folyóig, az Eufráteszig:||305;333;696;5843;11392
00379||1.Móz.15.19||a kénieket, kenizzieket és kadmóniakat,||
00380||1.Móz.15.20||a hettitákat, perizzieket és a refáiakat,||
00381||1.Móz.15.21||az emóriakat, kánaániakat, girgásiakat és jebúsziakat.||
00382||1.Móz.16.1|Hágár és Izmael|Száraj, Abrám felesége nem szült neki. De volt egy egyiptomi szolgálója, akinek Hágár volt a neve.||
00383||1.Móz.16.2||Száraj ezt mondta Abrámnak: Íme, az ÚR bezárta méhemet, hogy ne szüljek: menj be azért a szolgálómhoz, talán általa felépülök. Abrám engedett Száraj szavának.||
00384||1.Móz.16.3||Vette tehát Száraj, Abrám felesége az egyiptomi Hágárt, az ő szolgálóját tíz esztendővel azután, hogy Abrám Kánaán földjén letelepedett, és Abrámnak, az ő férjének feleségül adta.||
00385||1.Móz.16.4||Ő bement Hágárhoz, és az fogant méhében, s amint látta, hogy várandós, nem volt becsülete előtte az ő asszonyának.||17340;-17342
00386||1.Móz.16.5||Száraj ezt mondta Abrámnak: Sérelem ért miattad. Én adtam öledbe szolgálómat, és mivel látja, hogy várandós lett, nincs előtte becsületem. Tegyen ítéletet az ÚR köztem és közted!||
00387||1.Móz.16.6||Ezt mondta Abrám Szárajnak: Íme, szolgálód a kezedben van, azt tedd vele, amit jónak látsz. És sanyargatta Száraj, úgyhogy az elfutott előle.||
00388||1.Móz.16.7||Az ÚR angyala egy forrásnál talált rá a pusztában, annál a forrásnál, amely a Súrba menő úton van.||
00389||1.Móz.16.8||Ezt mondta: Hágár, Száraj szolgálója! Honnan jössz, és hová mész? Ő így válaszolt: Asszonyomnak, Szárajnak a színe elől futok.||
00390||1.Móz.16.9||Akkor azt mondta neki az ÚR angyala: Térj vissza asszonyodhoz, és alázd meg magad az ő keze alatt.||
00391||1.Móz.16.10||Ezt is mondta neki az ÚR angyala: Fölöttébb megsokasítom a te magodat, hogy sokasága miatt megszámlálható se lesz.||
00392||1.Móz.16.11||Azután ezt mondta neki az ÚR angyala: Íme, várandós vagy, és fiút szülsz. Nevezd Izmaelnek, mivel meghallotta Isten a te nyomorúságodat.||
00393||1.Móz.16.12||Ő pedig vad természetű ember lesz: az ő keze mindenki ellen, mindenki keze pedig őellene lesz; és minden testvére ellenében üti fel sátrát.||
00394||1.Móz.16.13||S így nevezte Hágár az Urat, aki ővele beszélt: Te vagy a látás Istene. Mert ezt mondta: Én is láthattam azt, aki engem lát.||
00395||1.Móz.16.14||Azért nevezik azt a forrást Lahajróiforrásnak. Ott van ez Kádés és Bered között.||653;669
00396||1.Móz.16.15||Ezután fiút szült Hágár Abrámnak, és Abrám a fiát, aki Hágártól született, Izmaelnek nevezte.||29220
00397||1.Móz.16.16||Abrám pedig nyolcvanhat esztendős volt, amikor Hágár Izmaelt szülte neki.||
00398||1.Móz.17.1|Az Úr megújítja szövetségét Ábrahámmal|Mikor Abrám kilencvenkilenc esztendős volt, megjelent neki az ÚR, és azt mondta: Én a mindenható Isten vagyok, járj énelőttem, és légy tökéletes.||146
00399||1.Móz.17.2||Szövetséget szerzek köztem és közted, és fölöttébb megsokasítalak téged.||1578;1659
00400||1.Móz.17.3||Ekkor arcra borult Abrám, Isten pedig így szólt hozzá:||
00401||1.Móz.17.4||Ami engem illet, íme, ez az én szövetségem teveled, hogy népek sokaságának atyjává leszel:||28107
00402||1.Móz.17.5||ne hívjanak ezután Abrámnak, hanem Ábrahám legyen a neved, mert népek sokaságának atyjává teszlek.||
00403||1.Móz.17.6||Fölöttébb megsokasítalak, és népek támadnak, és királyok is származnak majd tőled.||
00404||1.Móz.17.7||Szövetséget kötök veled és a te utódaiddal, örök szövetséget minden nemzedékükkel, hogy Istened legyek neked és utódaidnak.||
00405||1.Móz.17.8||Neked és utódaidnak adom bujdosásod földjét, Kánaán egész földjét örök birtokul; és Istenük leszek.||
00406||1.Móz.17.9|A körülmetélkedés a szövetség jele|Azután ezt mondta Isten Ábrahámnak: Te pedig őrizd meg a szövetségemet, te és utódaid, nemzedékről nemzedékre.||
00407||1.Móz.17.10||Ez az én szövetségem, amelyet veletek és utódaitokkal kötök, melyet meg kell tartanotok: metéljetek körül minden férfit közületek.||3047;26419
00408||1.Móz.17.11||Metéljétek körül férfitestetek bőrének elejét, és az lesz a jele a köztem és köztetek való szövetségnek.||27193;28101
00409||1.Móz.17.12||Nyolcnapos korában metéljetek körül minden fiúgyermeket közületek nemzedékről nemzedékre. Akár a házadnál született, akár pénzen vásárolták valamely idegentől, aki nem a te ivadékod.||3047;25061
00410||1.Móz.17.13||Metéljék körül a házadban születettet és a pénzeden vásároltat is. Örökkévaló szövetségül lesz az én szövetségem a testeteken.||
00411||1.Móz.17.14||A körülmetéletlen férfi pedig, akinek nem metélték körül férfitestének bőrét, az ilyen lélek kivágatik népe közül, mert felbontotta a szövetségemet.||
00412||1.Móz.17.15|Az Úr Izsákot ígéri Ábrahámnak|Azután ezt mondta Isten Ábrahámnak: Szárajt, a feleségedet ne nevezd Szárajnak, mert Sára a neve.||
00413||1.Móz.17.16||Megáldom őt, és fiút is adok tőle neked, és megáldom, hogy népek támadjanak belőle, és népek királyai származzanak tőle.||
00414||1.Móz.17.17||Ekkor arcra borult Ábrahám, és nevetett, mert azt gondolta szívében: vajon százesztendős embernek lehet-e gyermeke? Avagy Sára kilencvenesztendős lévén szülhet-e?||
00415||1.Móz.17.18||Ábrahám ezt mondta Istennek: Bárcsak Izmael élne teelőtted!||
00416||1.Móz.17.19||Isten pedig azt mondta: Feleséged, Sára kétség nélkül fiút szül neked, akit Izsáknak nevezel, és megerősítem szövetségemet ővele és az ő ivadékaival, örökkévaló szövetségül.||515
00417||1.Móz.17.20||Izmael felől is meghallgatlak: Íme, megáldom, megszaporítom és fölöttébb megsokasítom őt. Tizenkét fejedelmet nemz, és nagy néppé teszem.||526
00418||1.Móz.17.21||Szövetségemet pedig megerősítem Izsákkal, akit Sára szül neked ez idő tájt, a következő esztendőben.||514;515
00419||1.Móz.17.22||Amikor Isten befejezte a vele való beszédet, fölment Ábrahámtól.||
00420||1.Móz.17.23||Vette azért Ábrahám a fiát, Izmaelt és háza minden szülöttjét és azt is mind, akit pénzen vett, minden férfit Ábrahám háza népe közül, és körülmetélte férfitestüknek bőrét még azon a napon, ahogyan meghagyta neki Isten.||
00421||1.Móz.17.24||Ábrahám pedig kilencvenkilenc esztendős volt, mikor körülmetélte férfitestének bőrét.||
00422||1.Móz.17.25||Fia, Izmael, tizenhárom esztendős volt, mikor körülmetélték.||
00423||1.Móz.17.26||Ugyanazon a napon metéltetett körül Ábrahám és Izmael, az ő fia.||
00424||1.Móz.17.27||És vele együtt körülmetélték házának minden férfitagját, háza szülötteit és akiket idegen embertől pénzen vásároltak.||
00425||1.Móz.18.1|Az Úr megjelenik Ábrahámnak Mamré tölgyesében|Azután megjelent neki az ÚR Mamré tölgyesében, ahogy ő a sátor ajtajában ült, a hőség idejében.||
00426||1.Móz.18.2||Fölemelte szemét, és látta, hogy íme, három férfi áll előtte. Meglátva őket, eléjük sietett a sátor ajtajából, és földig hajolt.||30310
00427||1.Móz.18.3||Ezt mondta: Jó Uram, ha kedves vagyok előtted, kérlek, ne kerüld el szolgádat.||
00428||1.Móz.18.4||Hadd hozzanak, kérlek, egy kevés vizet, mossátok meg a lábatokat, és dőljetek le a fa alatt.||
00429||1.Móz.18.5||Én pedig hozok egy falat kenyeret, hogy fölfrissüljetek, mert azért tértetek be szolgátokhoz, azután továbbmehettek. Ők ezt mondták: Tégy úgy, ahogy mondtad.||
00430||1.Móz.18.6||Besietett Ábrahám a sátorba Sárához, és így szólt: Siess, gyúrj meg három mérték finom lisztet, és csinálj pogácsát.||
00431||1.Móz.18.7||A csordához is elfutott Ábrahám, és hozott egy gyenge kövér borjút, és a szolgának adta, az pedig sietett, hogy elkészítse.||
00432||1.Móz.18.8||Azután fogta a vajat, tejet és az elkészített borjút, és eléjük tette. Ő pedig mellettük állt a fa alatt, amíg azok ettek.||
00433||1.Móz.18.9||S megkérdezték tőle: Hol van Sára, a feleséged? Ő pedig ezt felelte: Itt van a sátorban.||
00434||1.Móz.18.10||Erre így szólt egyikük: Egy év múlva ilyenkor bizonnyal visszatérek hozzád, és íme, akkor feleségednek, Sárának fia lesz. Sára pedig a háta mögött hallgatózott, a sátor ajtajában.||416;515;28232
00435||1.Móz.18.11||Ábrahám és Sára élemedett korú öregek voltak, és Sáránál már megszűnt az asszonyi természet.||414;30250
00436||1.Móz.18.12||Ezért Sára nevetett magában, és azt gondolta: Vénségemre lehet-e gyönyörűségem? Meg az uram is öreg!||
00437||1.Móz.18.13||Az ÚR azt mondta Ábrahámnak: Miért nevetett Sára, ezt mondva: vajon csakugyan szülhetek-e, holott megvénhedtem?||
00438||1.Móz.18.14||Avagy az ÚRnak lehetetlen-e valami? Annak idején, esztendőre ilyenkor visszatérek hozzád, és fia lesz Sárának.||23855
00439||1.Móz.18.15||Sára pedig tagadott, és ezt mondta: Nem nevettem; mivelhogy félt. De az ÚR azt mondta: Nem úgy van, mert bizony nevettél.||
00440||1.Móz.18.16|Ábrahám könyörög Sodomáért|Azután fölkeltek azok a férfiak, és Sodoma felé tartottak. Ábrahám is velük ment, hogy elkísérje őket.||
00441||1.Móz.18.17||Ezt mondta az ÚR: Eltitkoljam-e Ábrahámtól, amit tenni akarok?||22469
00442||1.Móz.18.18||Hiszen Ábrahám nagy és hatalmas néppé lesz, és megáldatik benne a föld minden nemzetsége.||301;565;696;27090;29177
00443||1.Móz.18.19||Mert tudom róla, hogy megparancsolja fiainak és háza népének, hogy őrizzék meg az ÚR útját, cselekedjenek az igazság és törvény szerint, hogy beteljesítse az ÚR, amit szólt Ábrahám felől.||442;564
00444||1.Móz.18.20||Azután azt mondta az ÚR: Mivel Sodoma és Gomora kiáltása megsokasodott, és mivel bűnük fölöttébb súlyossá vált,||
00445||1.Móz.18.21||lemegyek, és megnézem, hogy vajon teljesen a hozzám felhatott kiáltás szerint cselekedtek-e, vagy sem, mert tudni akarom.||19817;13706;13707
00446||1.Móz.18.22||Akkor a férfiak megfordultak, és elindultak Sodomába. Ábrahám pedig még az ÚR előtt állt.||484
00447||1.Móz.18.23||Közelebb lépett Ábrahám, és ezt mondta: Vajon elveszted-e az igazat is a gonosszal együtt?||
00448||1.Móz.18.24||Talán van ötven igaz abban a városban. Vajon elveszted-e, és nem kedvezel a helynek az ötven ott lakó igazért?||
00449||1.Móz.18.25||Távol legyen tőled, hogy ilyen dolgot cselekedjél, hogy megöld az igazat a gonosszal együtt, és úgy járjon az igaz, mint a gonosz; távol legyen tőled! Avagy az egész föld bírája nem szolgáltatna-e igazságot?||28065;13695;-13697
00450||1.Móz.18.26||Az ÚR ezt felelte: Ha találok Sodomában a váro son belül ötven igazat, mind az egész helynek megkegyelmezek érettük.||19126
00451||1.Móz.18.27||Ábrahám erre azt mondta: Immár merészkedtem szólni az én Uramnak, noha por és hamu vagyok.||
00452||1.Móz.18.28||Ha az ötven igaznak talán öt híja lesz, elveszted-e az öt miatt az egész várost? Ő ezt mondta: Nem vesztem el, ha találok ott negyvenötöt.||
00453||1.Móz.18.29||Ismét szólt hozzá Ábrahám, ezt kérdezvén: Hát ha negyven található ott? Ő azt mondta: Nem teszem meg a negyvenért.||
00454||1.Móz.18.30||Megint szólt Ábrahám: Kérlek, ne haragudjék meg az én Uram, ha szólok: hát ha harmincat lehet találni? Ő így felelt: Nem teszem meg, ha találok ott harmincat.||
00455||1.Móz.18.31||És azt mondta Ábrahám: Ismét merészkedtem szólni az én Uramnak: hát ha húszat lehet ott találni? Így felelt erre az ÚR: Nem vesztem el a húszért.||
00456||1.Móz.18.32||És mondta végül: Ne haragudjék, kérlek, az én Uram, ha szólok még ez egyszer: hát ha tízet lehet találni? S Ő ezt felelte: Nem vesztem el a tízért.||6693
00457||1.Móz.18.33||És elment az ÚR, miután befejezte Ábrahámmal a beszélgetését, Ábrahám pedig visszatért a lakóhelyére.||
00458||1.Móz.19.1|A romlott Sodoma|Mikor a két angyal estére Sodomába jutott, Lót Sodoma kapujában ült. Amint meglátta őket, fölkelt, eléjük ment, és arccal a földre borult,||440;441
00459||1.Móz.19.2||s így szólt: Íme, Uraim, kérlek, jöjjetek be szolgátok házába, mossátok meg lábatokat, és térjetek nyugovóra. Reggel korán fölkelhettek, és utatokra indulhattok. Azok pedig ezt felelték: Nem, hanem az utcán alszunk.||1314;7045
00460||1.Móz.19.3||De mivel nagyon unszolta őket, betértek hozzá, és bementek a házába. Ő pedig megvendégelte őket, kovásztalan kenyeret is sütött, és ettek.||30310
00461||1.Móz.19.4||Lefekvésük előtt a város férfiai, a sodomai férfiak körülvették a házat, ifjútól vénig, az egész közösség egytől egyig.||
00462||1.Móz.19.5||És szólították Lótot: Hol vannak a férfiak, akik hozzád jöttek az éjjel? Hozd ki őket hozzánk, hadd ismerjük őket.||
00463||1.Móz.19.6||Kiment hozzájuk Lót az ajtó elé, és bezárta maga után az ajtót,||
00464||1.Móz.19.7||és ezt mondta: Kérlek, testvéreim, ne cselekedjetek gonoszságot!||
00465||1.Móz.19.8||Íme, van nekem két leányom, akik még nem ismertek férfit, kihozom azokat tihozzátok, és cselekedjetek velük, ahogy nektek tetszik, csak ezekkel az emberekkel ne csináljatok semmit, mert az én hajlékom árnyéka alá jöttek.||
00466||1.Móz.19.9||De azok azt mondták: Menj innen! Majd így szóltak: Csak egy jövevény nálunk, és ő szab törvényt nekünk? Majd gonoszabbul cselekszünk veled, mint azokkal. És rárohantak, és már azon voltak, hogy betörik az ajtót.||
00467||1.Móz.19.10||De kinyújtották azok a férfiak a kezüket, és bevonták Lótot magukhoz a házba, és bezárták az ajtót.||
00468||1.Móz.19.11||Az embereket pedig, akik a ház ajtaja előtt voltak, vaksággal verték meg a kicsinytől a nagyig, annyira, hogy belefáradtak az ajtó keresésébe.||
00469||1.Móz.19.12|Lót megmenekül|Akkor azt mondták a férfiak Lótnak: Ki van még itt hozzád tartozó? Vőidet, fiaidat és leányaidat és mindenedet, ami a tied a városban, vidd ki e helyről,||
00470||1.Móz.19.13||mert elveszítjük e helyet, mivelhogy eljutott az ÚRhoz az a nagy jajkiáltás, amelyet okoztak. Az ÚR küldött minket, hogy elpusztítsuk e várost.||
00471||1.Móz.19.14||Kiment azért Lót, és így szólt a vőinek, akik a leányait el akarták venni: Keljetek föl, menjetek ki e helyről, mert elveszti az ÚR ezt a várost! De a vőinek úgy tűnt, mintha tréfálna.||
00472||1.Móz.19.15||Mikor hajnalodott, sürgették az angyalok Lótot: Kelj föl, vedd a feleségedet és a jelen levő két leányodat, hogy el ne vessz a város bűne miatt.||30573;30574
00473||1.Móz.19.16||Mikor pedig tétovázott, megragadták a férfiak a kezét és feleségének s két leányának kezét az ÚRnak iránta való irgalmából, és kivitték, és otthagyták a városon kívül.||
00474||1.Móz.19.17||Amikor kivitték őket, azt mondta az egyik: Mentsd meg az életedet, ne tekints hátra, és meg ne állj a környéken! A hegyre menekülj, hogy el ne vessz!||
00475||1.Móz.19.18||Lót azt felelte: Ne, ó, Uram!||
00476||1.Móz.19.19||Íme, szolgád kegyelmet talált előtted, és nagy irgalmasságot mutattál irántam, hogy életemet megtartottad. De én nem menekülhetek a hegyre, nehogy utolérjen a veszedelem, és meghaljak.||
00477||1.Móz.19.20||Ímhol a közelben van egy városka, hadd meneküljek oda; lám, kicsiny az, ott én életben maradok.||
00478||1.Móz.19.21||Mondta azért neki Isten: Ím, rád tekintek e dologban is, és nem pusztítom el azt a várost, amelyről szóltál.||
00479||1.Móz.19.22||De siess, menekülj oda, mert semmit sem tehetek addig, amíg oda nem érsz. Azért nevezték el azt a várost Cóarnak.||
00480||1.Móz.19.23||A nap már feljött a földre, mikor Lót Cóarba ért.||
00481||1.Móz.19.24||Az ÚR pedig kénköves és tüzes esőt bocsátott az égből Sodomára és Gomorára.||25747;30573;30575;30747;20877;20273;17993
00482||1.Móz.19.25||Elsüllyesztette azokat a városokat és azt az egész vidéket; és a városok minden lakosát és a föld növényeit is.||
00483||1.Móz.19.26||Lót felesége azonban hátratekintett, és sóbálvánnyá lett.||25749;25750
00484||1.Móz.19.27||Ábrahám pedig reggel arra a helyre indult, ahol annak előtte az ÚR színe előtt állt.||446;447
00485||1.Móz.19.28||Sodoma és Gomora felé tekintett, és az egész környék földje felé. Látta, hogy íme, fölszáll a föld füstje, mint a kemence füstje.||
00486||1.Móz.19.29||De amikor elvesztette Isten annak a környéknek a városait, megemlékezett Ábrahámról, és kiküldte Lótot a veszedelemből, amikor elsüllyesztette a városokat, amelyekben Lót lakott.||
00487||1.Móz.19.30|Lót leányainak a bűne|Lót pedig fölment Cóarból, és letelepedett a hegyen, és vele együtt két leánya is, mert félt Cóarban lakni. Egy barlangban lakott tehát két leányával.||
00488||1.Móz.19.31||Azt mondta egyszer a nagyobbik a kisebbiknek: Apánk megöregedett, és nincs a földön férfi, aki bejöhetne hozzánk az egész föld szokása szerint.||
00489||1.Móz.19.32||Jer, adjunk bort inni apánknak, háljunk vele, és támasszunk magot a mi apánktól.||
00490||1.Móz.19.33||Bort adtak tehát inni apjuknak azon az éjszakán, és bement a nagyobbik, és az apjával hált. Ő pedig semmit sem tudott, sem lánya lefekvéséről, sem fölkeléséről.||
00491||1.Móz.19.34||Másnap a nagyobbik a kisebbiknek azt mondta: Íme, a múlt éjjel én háltam apámmal, adjunk neki bort inni ez éjjel is, és menj be te, hálj vele, és támasszunk magot a mi apánktól.||
00492||1.Móz.19.35||Azon az éjszakán is adtak bort az apjuknak, és fölkelt a kisebbik is, és vele hált. Ő pedig semmit sem tudott, sem annak lefekvéséről, sem fölkeléséről.||
00493||1.Móz.19.36||Lót leányai mindketten várandósak lettek apjuktól.||
00494||1.Móz.19.37||Fiút szült a nagyobbik, és Móábnak nevezte. Ő a móábiak atyja mind e mai napig.||
00495||1.Móz.19.38||A kisebbik is fiút szült, és Ben-Ammínak nevezte. Ez az ammóniak atyja mind e mai napig.||
00496||1.Móz.20.1|Ábrahám és Sára Gerárban|Azután elköltözött onnan Ábrahám a déli tartományba, és letelepedett Kádés és Súr között, és Gerárban tartózkodott.||307
00497||1.Móz.20.2||Ábrahám azt mondta Sáráról, a feleségéről: A húgom ő. Ezért érte küldött Abímelek, Gerár királya, és elvitette Sárát.||311
00498||1.Móz.20.3||De Isten Abímelekhez jött éjjeli álomban, és azt mondta neki: Íme, meghalsz az asszonyért, akit elvettél, holott férjnél van.||
00499||1.Móz.20.4||Abímelek pedig nem illette még az asszonyt, és ezt mondta: Uram, az ártatlan népet is megölöd-e?||
00500||1.Móz.20.5||Avagy nem Ábrahám mondta-e nekem: a húgom ő? S ez is azt mondta: a bátyám ő. Szívem ártatlanságában és kezem tisztaságában cselekedtem ezt.||
00501||1.Móz.20.6||Akkor azt mondta Isten neki álomban: Én is tudom, hogy szíved ártatlanságában művelted ezt, azért én is visszatartottalak attól, hogy vétkezz ellenem; ezért nem engedtem, hogy illessed őt.||
00502||1.Móz.20.7||Most azért add vissza annak az embernek a feleségét, mert próféta ő, és imádkozni fog érted, hogy élj. Ha pedig nem adod vissza, tudd meg, hogy meghalsz minden hozzátartozóddal együtt.||15686
00503||1.Móz.20.8||Reggel tehát fölkelt Abímelek, és előhívta minden szolgáját, s fülük hallatára mindezeket elbeszélte, és az emberek igen megijedtek.||
00504||1.Móz.20.9||Azután hívatta Abímelek Ábrahámot, és ezt mondta neki: Mit cselekedtél velünk? És mit vétettem ellened, hogy énreám és országomra ilyen nagy bűnt hoztál? Olyan dolgokat cselekedtél ellenem, amiket cselekedni nem szabad!||
00505||1.Móz.20.10||Majd azt mondta Abímelek Ábrahámnak: Mi jutott eszedbe, hogy ezt a dolgot cselekedted?||
00506||1.Móz.20.11||Ábrahám így felelt: Bizony, azt gondoltam: nincs istenfélelem e helyen, és megölnek engem a feleségemért.||14458
00507||1.Móz.20.12||De valósággal húgom is, apám leánya ő, csakhogy nem az én anyámnak leánya, és így lett feleségemmé.||
00508||1.Móz.20.13||Amikor Isten kibujdostatott engem atyám házából, azt mondtam a feleségemnek: Tedd meg nekem azt a kedvességet, hogy ahová megyünk, mindenütt azt mondod rólam: a bátyám ő.||311
00509||1.Móz.20.14||Akkor Abímelek vett juhokat, ökröket, szolgákat és szolgálókat, és Ábrahámnak adta, és visszaadta neki Sárát is, a feleségét.||
00510||1.Móz.20.15||Azt mondta Abímelek: Íme, előtted van országom, ahol jónak tetszik neked, ott lakjál.||
00511||1.Móz.20.16||Sárának pedig ezt mondta: Íme, ezer ezüstpénzt adtam bátyádnak, íme, az neked a szemek befedezője mindazok előtt, akik veled vannak. Így mindenképpen igazolva vagy.||
00512||1.Móz.20.17||Könyörgött azért Ábrahám Istennek, és meggyógyította Isten Abímeleket, feleségét és szolgálóit; úgyhogy ismét szülhettek.||
00513||1.Móz.20.18||Mert az ÚR erősen bezárta Abímelek háza népének méhét Sáráért, Ábrahám feleségéért.||
00514||1.Móz.21.1|Izsák születése|Az ÚR pedig meglátogatta Sárát, amint mondta, és úgy cselekedett vele, amint megígérte.||416;434
00515||1.Móz.21.2||Mert Sára fogant méhében, és fiút szült Ábrahámnak az ő vénségében, abban az időben, amelyet mondott neki Isten.||30250;434;438
00516||1.Móz.21.3||Ábrahám az újszülött fiát, akit Sára szült neki, Izsáknak nevezte.||
00517||1.Móz.21.4||Majd körülmetélte nyolcnapos korában, ahogy Isten parancsolta neki.||407;-409
00518||1.Móz.21.5||Ábrahám pedig százesztendős volt, amikor a fia, Izsák született.||
00519||1.Móz.21.6||Ekkor azt mondta Sára: Nevetést szerzett nekem Isten! Aki csak hallja, nevet velem.||
00520||1.Móz.21.7||Ezt is mondta még: Ki mondta volna Ábrahámnak, hogy Sára még fiakat fog szoptatni? S íme, fiút szültem vénségére.||
00521||1.Móz.21.8||Amikor a gyermek felnövekedett, elválasztották. Ábrahám pedig nagy vendégséget szerzett azon a napon, amelyen Izsákot elválasztották.||
00522||1.Móz.21.9|Hágár és Izmael elűzése|Mikor pedig Sára nevetgélni látta az egyiptombeli Hágár fiát, akit Hágár Ábrahámnak szült,||
00523||1.Móz.21.10||ezt mondta Ábrahámnak: Kergesd el ezt a szolgálót fiával együtt, mert nem lesz örökös e szolgáló fia az én fiammal, Izsákkal.||30257;29228
00524||1.Móz.21.11||Ábrahámnak pedig igen nehezére esett ez a dolog a fia miatt.||
00525||1.Móz.21.12||De azt mondta Isten Ábrahámnak: Ne tűnjék előtted nehéznek a gyermek és a szolgáló dolga. Amit mond neked Sára, engedj abban szavának, mert Izsákról nevezik majd utódaidat.||28224;29228
00526||1.Móz.21.13||De a szolgálóleány fiát is néppé teszem, mivelhogy a te magod ő.||531
00527||1.Móz.21.14||Fölkelt azért Ábrahám jó reggel, és kenyeret vett elő meg egy tömlő vizet, Hágárnak adta, és föltette annak vállára, és a gyermekkel együtt elbocsátotta. Ő pedig elment, és Beérseba pusztájában bujdosott.||
00528||1.Móz.21.15||Mikor elfogyott a víz a tömlőből, letette a gyermeket egy bokor alá.||
00529||1.Móz.21.16||Elment, és leült vele szemben, mintegy nyíllövésnyi távolságra, mert azt mondta magában: Ne lássam, mikor a gyermek meghal. Leült tehát vele szemben, és hangosan sírt.||
00530||1.Móz.21.17||Isten pedig meghallotta a gyermek szavát, és Isten angyala kiáltott az égből Hágárnak, és azt mondta neki: Mi lelt téged, Hágár? Ne félj, mert Isten meghallotta a gyermek szavát ott, ahol van.||
00531||1.Móz.21.18||Kelj fel, vedd föl a gyermeket, és viseld gondját, mert nagy néppé teszem.||526;674
00532||1.Móz.21.19||Ekkor megnyitotta Isten az asszony szemét, úgyhogy meglátott egy forrást. Odament, megtöltötte a tömlőt vízzel, és inni adott a gyermeknek.||
00533||1.Móz.21.20||És Isten a gyermekkel volt, és az felnövekedett, a pusztában lakott, és íjásszá lett.||
00534||1.Móz.21.21||Párán pusztájában lakott, és anyja Egyiptom földjéről vett neki feleséget.||
00535||1.Móz.21.22|Ábrahám és Abímelek szövetsége|Történt abban az időben, hogy Abímelek és hadvezére, Píkól megszólították Ábrahámot: Az Isten van veled mindenben, amit cselekszel.||718;-725
00536||1.Móz.21.23||Most azért esküdj meg nekem az Istenre itt, hogy sem énellenem, sem fiam, sem unokám ellen álnokságot nem cselekszel, hanem azzal a szeretettel viseltetsz te is irántam és az ország iránt, amelyben jövevény voltál, amellyel én teirántad viseltettem.||
00537||1.Móz.21.24||Ábrahám így felelt: Megesküszöm.||
00538||1.Móz.21.25||De Ábrahám megdorgálta Abímeleket a kútért, melyet erővel elvettek Abímelek szolgái.||707;710
00539||1.Móz.21.26||Abímelek ezt mondta: Nem tudom, kicsoda művelte e dolgot. Te sem jelentetted nekem, és én sem hallottam, hanem csak ma.||
00540||1.Móz.21.27||Vett azért Ábrahám juhokat, állatokat, és Abímeleknek adta; és egymással szövetséget kötöttek.||
00541||1.Móz.21.28||De Ábrahám külön állított a nyájból hét juhot.||
00542||1.Móz.21.29||Abímelek megkérdezte Ábrahámot: Mire való e hét juh, melyet külön állítottál?||
00543||1.Móz.21.30||Ábrahám így felelt: Ezt a hét juhot vedd tőlem, hogy bizonyságul legyenek nekem arra, hogy én ástam ezt a kutat.||
00544||1.Móz.21.31||Azért nevezték azt a helyet Beérsebának, mivelhogy ott esküdtek meg mind a ketten.||725
00545||1.Móz.21.32||Megkötötték tehát a szövetséget Beérsebában, és fölkelt Abímelek és hadvezére, Píkól, és visszatértek a filiszteusok földjére.||
00546||1.Móz.21.33||Ábrahám pedig tamariszkuszfákat ültetett Beérsebában, és segítségül hívta ott az örökkévaló ÚR Istennek a nevét.||
00547||1.Móz.21.34||És hosszú ideig élt Ábrahám a filiszteusok földjén.||
00548||1.Móz.22.1|Isten próbára teszi Ábrahám hitét|Ezek után történt, hogy Isten próbára tette Ábrahámot, és ezt mondta neki: Ábrahám! S ő így felelt: Ímhol vagyok.||
00549||1.Móz.22.2||Isten ezt mondta neki: Vedd a fiadat, a te egyetlenegyedet, akit szeretsz, Izsákot, és menj el Mórijjá földjére, és áldozd fel ott égőáldozatul az egyik hegyen, amelyet majd megmondok neked.||30256
00550||1.Móz.22.3||Fölkelt tehát Ábrahám jókor reggel, és megnyergelte szamarát. Maga mellé vette két szolgáját és fiát, Izsákot, és fát hasogatott az égőáldozathoz. Akkor fölkerekedett, és elindult a helyre, amelyet Isten mondott neki.||
00551||1.Móz.22.4||Harmadnapon fölemelte szemét Ábrahám, és meglátta a helyet messziről.||
00552||1.Móz.22.5||Ekkor azt mondta szolgáinak: Maradjatok itt a szamárral, én pedig a fiammal elmegyek amoda, és imádkozunk, azután visszatérünk hozzátok.||
00553||1.Móz.22.6||Vette tehát Ábrahám az égőáldozathoz való fákat, és föltette a fiára, Izsákra, ő maga pedig kezébe vette a tüzet és a kést, és így mentek ketten együtt.||
00554||1.Móz.22.7||Majd megszólította Izsák az atyját, Ábrahámot: Atyám! Az pedig mondta: Íme, itt vagyok, fiam. Izsák pedig megkérdezte: Itt van a tűz és a fa, de hol van az égőáldozatra való bárány?||
00555||1.Móz.22.8||Ábrahám azt felelte: Isten majd gondoskodik az égőáldozatra való bárányról, fiam. És mentek ketten együtt.||
00556||1.Móz.22.9||Amikor eljutottak arra a helyre, amelyet Isten mondott neki, Ábrahám megépítette ott az oltárt, rárakta a fát, megkötözte Izsákot, a fiát, és föltette az oltárra, a farakás tetejére.||30381
00557||1.Móz.22.10||Majd kinyújtotta a kezét, és vette a kést, hogy levágja a fiát.||
00558||1.Móz.22.11||Akkor kiáltott neki az ÚR angyala az égből: Ábrahám! Ábrahám! Ő pedig felelt: Íme, itt vagyok.||
00559||1.Móz.22.12||Az angyal pedig így szólt: Ne nyújtsd ki kezedet a gyermekre, és ne bántsd őt! Mert most már tudom, hogy istenfélő vagy, és nem kedveztél fiadnak, a te egyetlenegyednek énérettem.||
00560||1.Móz.22.13||Akkor fölemelte Ábrahám a szemét, és látta, hogy íme, a háta mögött egy kos akadt meg szarvánál fogva a bozótban. Odament tehát, elhozta a kost, és azt áldozta föl égőáldozatul a fia helyett.||
00561||1.Móz.22.14||És Ábrahám azt a helyet Jahve-jirének nevezte el. Azért mondják ma is: Az ÚR hegyén a gondviselés.||
00562||1.Móz.22.15||Az ÚR angyala másodszor is szólította Ábrahámot az égből,||
00563||1.Móz.22.16||és azt mondta: Magamra esküszöm, azt mondja az ÚR, mivelhogy e dolgot cselekedted, és nem kedveztél a fiadnak, a te egyetlenegyednek,||25033
00564||1.Móz.22.17||bizony megáldalak téged, és bőségesen megsokasítom magodat, mint az ég csillagait és mint a fövenyt, mely a tenger partján van, és a te magod örökségként fogja birtokolni ellenségeinek kapuját.||651;2451
00565||1.Móz.22.18||És utódaidban áldást nyer a föld minden nemzetsége, mivelhogy engedtél a beszédemnek.||301;442;696;27090;29177
00566||1.Móz.22.19||Visszatért azért Ábrahám a szolgáihoz, fölkeltek, és együtt elmentek Beérsebába, mert Ábrahám Beérsebában lakott.||
00567||1.Móz.22.20|Náhór utódai|Ezek után hírt hoztak Ábrahámnak: Ímé, Milká is fiúkat szült Náhórnak, a testvérednek:||
00568||1.Móz.22.21||Úcot, az elsőszülöttjét és Búzt, annak testvérét és Kemúélt, Arám apját.||
00569||1.Móz.22.22||És Keszedet, Hazót, Pildást, Jidláfot és Betúélt.||
00570||1.Móz.22.23||Betúél pedig Rebekát nemzette. Ezt a nyolcat szülte Milká Náhórnak, Ábrahám testvérének.||
00571||1.Móz.22.24||Ágyasa, akinek neve Reúmá volt, Tebahot, Gahamot, Tahast és Maakát szülte neki.||
00572||1.Móz.23.1|Sára halála és temetése|Sára élete százhuszonhét esztendő volt. Ezek Sára életének esztendei.||
00573||1.Móz.23.2||És meghalt Sára Kirjat-Arbában, azaz Hebrónban, a Kánaán földjén, és bement Ábrahám Sárához, hogy gyászolja és elsirassa őt.||6519
00574||1.Móz.23.3||Azután fölkelt Ábrahám az ő halottja mellől, és így szólt Hét fiaihoz:||
00575||1.Móz.23.4||Idegen és jövevény vagyok közöttetek, adjatok nekem sírhelynek való birtokot tinálatok, hadd temessem oda a halottamat.||27190
00576||1.Móz.23.5||Így feleltek Hét fiai Ábrahámnak:||
00577||1.Móz.23.6||Hallgass meg minket, uram. Istentől való fejedelem vagy te közöttünk. Amelyik a legtisztességesebb a mi temetőhelyeink közül, abba temesd el halottadat. Egyikőnk sem tagadja meg tőled az ő temetőhelyét, hogy eltemethesd halottadat.||
00578||1.Móz.23.7||Ekkor fölkelt Ábrahám, és meghajtotta magát a föld népe előtt, Hét fiai előtt,||
00579||1.Móz.23.8||és így szólt hozzájuk: Ha azt akarjátok, hogy eltemessem az én halottamat, hallgassatok meg engem, és esedezzetek érettem Efrón előtt, Cóhar fia előtt,||
00580||1.Móz.23.9||hogy adja nekem Makpéla barlangját, mely az övé, és mezejének szélén van. Igaz árán adja el nekem, sírhelynek való birtokul köztetek.||
00581||1.Móz.23.10||Efrón pedig Hét fiai között ült. Így felelt a hettita Efrón Ábrahámnak, Hét fiainak és mindazoknak hallatára, akik bementek városa kapuján:||
00582||1.Móz.23.11||Nem úgy, uram, hallgass meg engem: azt a mezőt neked adom, és a barlangot, amely abban van, szintén neked adom népem fiainak szeme láttára, hogy ott temesd el a halottadat.||
00583||1.Móz.23.12||Erre Ábrahám meghajtotta magát a föld népe előtt,||
00584||1.Móz.23.13||és így szólt Efrónhoz a föld népének hallatára: Ha mégis meghallgatnál engem! Megadom a mező árát, fogadd el tőlem! Azután eltemetem ott az én halottamat.||
00585||1.Móz.23.14||Efrón így felelt Ábrahámnak:||
00586||1.Móz.23.15||Uram! Hallgass meg engem. Négyszáz ezüstsékelt ér az a föld, mi az köztem és közted? Csak temesd el a te halottadat.||
00587||1.Móz.23.16||Engedett azért Ábrahám Efrónnak, és kimérte az ezüstöt, amelyet mondott Hét fiainak hallatára, a kereskedőknél használt négyszáz ezüstsékelt.||1519
00588||1.Móz.23.17||Így lett Efrón Makpélában levő mezeje, amely Mamréval szemben van, a mező a benne levő barlanggal és a mezőn levő minden fa az egész határban körös-körül||27201
00589||1.Móz.23.18||Ábrahám birtoka, Hét fiainak és mindazoknak szeme előtt, akik városa kapuján bementek.||
00590||1.Móz.23.19||Azután eltemette Ábrahám a feleségét, Sárát, Makpéla mezejének barlangjába, Mamréval szemben. Ez ma Hebrón, a Kánaán földjén.||667;668
00591||1.Móz.23.20||Így jutott a mező és a benne lévő barlang Ábrahám birtokába temetésre való helyül a Hét fiaitól.||1519
00592||1.Móz.24.1|Ábrahám feleséget hozat Izsáknak|Ábrahám pedig öreg, élemedett korú ember volt, és az ÚR mindenben megáldotta.||
00593||1.Móz.24.2||Mondta azért Ábrahám háza legöregebb szolgájának, aki mindenét intézte: Tedd a kezed a csípőm alá,||1449
00594||1.Móz.24.3||hogy megeskesselek az ÚRra, a mennynek és a földnek Istenére, hogy nem a kánaániak leányai közül veszel feleséget fiamnak, akik között lakom,||
00595||1.Móz.24.4||hanem elmész az én hazámba, a rokonaim közé, és onnan veszel feleséget fiamnak, Izsáknak.||
00596||1.Móz.24.5||Mondta pedig neki a szolga: Ha az a leányzó nem akarna eljönni velem e földre, akkor visszavigyem-e fiadat arra a földre, ahonnan jöttél?||
00597||1.Móz.24.6||Felelt neki Ábrahám: Vigyázz, a fiamat vissza ne vidd oda!||
00598||1.Móz.24.7||Az ÚR, a mennynek Istene, aki kihozott engem atyám házából és rokonságom földjéről, aki szólt hozzám, és megesküdött nekem: „A te magodnak adom ezt a földet”, elbocsátja előtted angyalát, hogy onnan végy fiamnak feleséget.||305;333;378;696
00599||1.Móz.24.8||Hogyha pedig nem akar a leányzó eljönni veled, mentes leszel a nekem tett eskü alól. Csak vissza ne vidd oda a fiamat!||
00600||1.Móz.24.9||Erre a szolga urának, Ábrahámnak csípője alá tette kezét, és megesküdött neki e dologról.||
00601||1.Móz.24.10||És vett a szolga tíz tevét az ura tevéi közül, és elindult. És urának minden java őrá volt bízva. Fölkelt tehát, és elment Mezopotámiába, Náhór városába.||
00602||1.Móz.24.11||És estefelé, amikor a leányok vizet meríteni járnak, megpihentette a tevéket a városon kívül egy kútnál.||
00603||1.Móz.24.12||Ekkor ezt mondta: URam, uramnak, Ábrahámnak Istene, hozd elém még ma, akit keresek, és légy kegyelmes az én uram, Ábrahám iránt.||
00604||1.Móz.24.13||Íme, én a víz forrása mellé állok, amikor a város lakosainak leányai kijönnek vizet meríteni.||
00605||1.Móz.24.14||Legyen azért, hogy amelyik leánynak ezt mondom: „Döntsd meg a korsódat, hogy igyam!”, ő pedig azt fogja mondani: „Igyál, sőt a tevéidet is megitatom”, ő az, akit a te szolgádnak, Izsáknak rendeltél; és erről ismerjem meg, hogy irgalmasságot cselekedtél urammal.||
00606||1.Móz.24.15||Mielőtt befejezte volna a beszédet, íme, korsójával a vállán jött Rebeka, Betúélnak, Milká fiának leánya. Milká pedig Ábrahám testvérének, Náhórnak volt a felesége.||570
00607||1.Móz.24.16||A leány pedig fölötte szép ábrázatú volt, hajadon, akit férfi még nem ismert. Aláment a forrásra, megtöltötte a korsóját, és feljött.||
00608||1.Móz.24.17||Akkor a szolga elébe futott, és ezt mondta: Kérlek, adj inni nekem egy kis vizet a korsódból.||
00609||1.Móz.24.18||Az pedig mondta: Igyál, uram! És sietve leeresztette a korsót a kezébe, és inni adott a szolgának.||
00610||1.Móz.24.19||Miután pedig eleget adott neki inni, ezt mondta: A tevéidnek is merítek, míg eleget nem isznak.||
00611||1.Móz.24.20||Sietve kiürítette korsóját a vályúba, ismét elfutott a forrásra, és merített az összes tevéjének.||
00612||1.Móz.24.21||Az ember pedig álmélkodva nézte, és figyelt, mert tudni szerette volna, vajon szerencséssé teszi-e az ÚR az útját vagy nem.||
00613||1.Móz.24.22||Amikor a tevék már eleget ittak, elővett az ember egy aranyfüggőt, amelynek a súlya fél sékel, és két karperecet, amelynek a súlya tíz aranysékel volt.||638
00614||1.Móz.24.23||És azt kérdezte: Kinek a leánya vagy? Kérlek, mondd meg nekem: van-e atyád házában hely nekünk, ahol megalhatunk?||
00615||1.Móz.24.24||Ő pedig ezt felelte: Betúél leánya vagyok, Milká fiáé, akit ő Náhórnak szült.||570
00616||1.Móz.24.25||Azt is mondta még: Van nálunk szalma is, abrak is bőven, és alvóhely is van.||
00617||1.Móz.24.26||Akkor meghajolt az az ember, és imádta az Urat.||
00618||1.Móz.24.27||Ezt mondta: Áldott az ÚR, az én uramnak, Ábrahámnak Istene, aki nem vonta meg irgalmasságát és hűségét az én uramtól. Mert az ÚR vezérelt engem ezen az utamon az én uram testvéreinek házához.||
00619||1.Móz.24.28|Ábrahám szolgája Betúél házában|Közben elfutott a leányzó, és elbeszélte anyja házában, ami történt.||
00620||1.Móz.24.29||Rebekának pedig volt egy bátyja, akinek Lábán volt a neve. Ez a Lábán kisietett ahhoz az emberhez a forráshoz.||
00621||1.Móz.24.30||Amikor látta a függőt és a pereceket a húga karjain, és hallotta húgának, Rebekának beszédét, aki elmondta: „Így és így szólt hozzám az a férfi”, akkor kiment a férfiúhoz, aki ott állt még a tevék mellett a forrásnál,||
00622||1.Móz.24.31||és megszólította: Jöjj be, Isten áldott embere, mit állsz idekinn?! Hiszen én már elkészítettem a házat, és a tevéknek is van hely.||
00623||1.Móz.24.32||Bement azért a férfi a házba, ő pedig leszerszámozta a tevéket, és szalmát és abrakot adott nekik. Az ő és a vele levő emberek lábának megmosására pedig vizet adott.||
00624||1.Móz.24.33||És ennivalót tettek elé, de ő azt mondta: Nem eszem, míg elő nem adom mondandómat. Lábán így szólt: Beszélj!||
00625||1.Móz.24.34||Ő pedig mondani kezdte: Én Ábrahám szolgája vagyok.||
00626||1.Móz.24.35||Az ÚR pedig igen megáldotta uramat, úgyhogy naggyá lett: juhokat, állatokat, ezüstöt, aranyat, szolgákat, szolgálóleányokat, tevéket, szamarakat adott neki.||
00627||1.Móz.24.36||És Sára, az én uram felesége fiút szült az én uramnak vénségében, és neki adta mindenét, amije van.||515;663
00628||1.Móz.24.37||Engem pedig megesketett az én uram: Ne végy feleséget a fiamnak a kánaániak leányai közül, akiknek földjén lakom,||
00629||1.Móz.24.38||hanem menj el atyám házához és rokonságom közé, hogy onnan végy feleséget a fiamnak.||
00630||1.Móz.24.39||Mikor pedig azt mondtam uramnak: „És ha nem akar eljönni velem az a leány?”,||
00631||1.Móz.24.40||azt mondta nekem: „Az ÚR, akinek színe előtt járok, elbocsátja angyalát teveled, és szerencséssé teszi utadat, hogy feleséget vehess fiamnak az én nemzetségem közül és atyám házából.||
00632||1.Móz.24.41||Csak akkor leszel fölmentve esketésem alól, ha elmész az én nemzetségem közé. Ha nem adják oda, mentes leszel esketésem alól.”||
00633||1.Móz.24.42||Mikor ma a forráshoz érkeztem, azt mondtam: URam, az én uramnak, Ábrahámnak Istene, vajha szerencséssé tennéd utamat, melyen járok!||
00634||1.Móz.24.43||Íme, én e forrás mellé állok. Legyen úgy, hogy az a leányzó, aki kijön vizet meríteni, s akinek azt mondom: „Adj innom egy kevés vizet a korsódból”,||
00635||1.Móz.24.44||azt mondja nekem: „Te is igyál, és tevéidnek is merítek.” Ez a leány legyen a feleség, akit az ÚR az én uram fiának rendelt.||
00636||1.Móz.24.45||Még el sem végeztem szívemben e beszédet, és íme, kijött Rebeka korsójával a vállán, lement a forráshoz, és merített, én pedig megszólítottam: Adj innom, kérlek!||
00637||1.Móz.24.46||Ő pedig sietett, és leeresztette korsóját, és azt mondta: Igyál, sőt a tevéidnek is adok inni. És ittam, és a tevéknek is adott inni.||
00638||1.Móz.24.47||Ezt kérdeztem tőle: Kinek a leánya vagy? Ő így felelt: Betúélnak, Náhór fiának a leánya vagyok, akit Milká szült neki. Ekkor a függőt az orrába és a pereceket a karjaira tettem.||
00639||1.Móz.24.48||Aztán meghajoltam, imádtam, és áldottam az URat, az én uramnak, Ábrahámnak Istenét, aki igaz úton vezérelt engem, hogy az én uram testvérének leányát vegyem az ő fiának feleségül.||
00640||1.Móz.24.49||Most azért, ha szeretettel és hűséggel akartok lenni uramhoz, mondjátok meg. Ha pedig nem, adjátok tudtomra, hogy én vagy jobbra, vagy balra forduljak.||
00641||1.Móz.24.50|Rebeka feleségül megy Izsákhoz|Így felelt Lábán és Betúél: Az ÚRtól van ez a dolog. Nem mondhatunk neked sem jót, sem rosszat.||
00642||1.Móz.24.51||Íme, előtted van Rebeka, vegyed, menj el. Legyen a te urad fiának a felesége, amint az ÚR elvégezte.||
00643||1.Móz.24.52||Amint Ábrahám szolgája hallotta azoknak beszédét, földig hajolt az ÚR előtt.||
00644||1.Móz.24.53||És a szolga ezüstedényeket, aranyedényeket és ruhákat hozott elő, és Rebekának adta azokat: drága ajándékokat adott az ő bátyjának és az ő anyjának is.||
00645||1.Móz.24.54||Azután ettek és ittak, ő és a férfiak, akik vele voltak, és ott szálltak meg. Mikor pedig reggel fölkeltek, azt mondta: Bocsássatok el engem az én uramhoz.||
00646||1.Móz.24.55||A leány bátyja és anyja ezt mondta: Maradjon velünk a leány még vagy tíz napig, azután menjen el.||
00647||1.Móz.24.56||A szolga pedig azt mondta nekik: Ne késleltessetek engem, hiszen az ÚR szerencséssé tette utamat. Bocsássatok el azért engem, hogy uramhoz menjek.||
00648||1.Móz.24.57||Akkor ezt mondták: Hívjuk elő a leányt, és kérdezzük meg őt!||
00649||1.Móz.24.58||Szólították azért Rebekát, és azt kérdezték tőle: Akarsz-e elmenni e férfiúval? Ő azt felelte: Elmegyek!||
00650||1.Móz.24.59||Elbocsátották azért Rebekát, az ő húgukat és a dajkáját és Ábrahám szolgáját embereivel együtt.||
00651||1.Móz.24.60||Megáldották Rebekát, és ezt mondták neki: Húgunk! Szaporodjál ezerszer ezerszeresen, és magod legyen úr az ő ellenségeinek kapuján.||564
00652||1.Móz.24.61||Akkor Rebeka és szolgálóleányai fölkeltek, felültek a tevékre, és követték azt a férfit. Így tehát magával vitte a szolga Rebekát, és elment.||
00653||1.Móz.24.62||Izsák pedig visszatért a Lahajróiforrástól, és a déli tartományban lakott.||395;669
00654||1.Móz.24.63||És estefelé kiment Izsák imádkozni a mezőre, fölemelte szemét, és látta, hogy íme, tevék jönnek.||
00655||1.Móz.24.64||Rebeka is fölemelte szemét, s meglátta Izsákot, és leszállt a tevéről.||
00656||1.Móz.24.65||Ezt kérdezte a szolgától: Kicsoda az a férfi, aki a mezőn felénk jön? A szolga pedig így felelt: Ő az én uram. Akkor fogta Rebeka a fátylát, és elfedte magát.||
00657||1.Móz.24.66||Elbeszélte azután a szolga Izsáknak mindazokat a dolgokat, amelyeket cselekedett.||
00658||1.Móz.24.67||Izsák pedig bevitte Rebekát anyjának, Sárának sátrába, és elvette feleségül. Szerette őt Izsák, és megvigasztalódott anyja halála után.||
00659||1.Móz.25.1|Ábrahám második házassága|Ábrahám pedig ismét feleséget vett magának, akinek Ketúrá volt a neve.||
00660||1.Móz.25.2||Ő szülte neki Zimránt, Joksánt, Medánt, Midjánt, Jisbákot és Súahot.||10286
00661||1.Móz.25.3||Joksán pedig Sebát és Dedánt nemzette. Dedán fiai lettek az assúriak, letúsiak és a leummiak.||
00662||1.Móz.25.4||Midján fiai pedig: Éfá, Éfer, Hanók, Abidá és Eldáá. Mindezek Ketúrá fiai.||
00663||1.Móz.25.5||Ábrahám mindazt, amije volt, Izsáknak adta.||627
00664||1.Móz.25.6||Azoknak a fiainak pedig, akik az ágyasaitól származtak, ajándékokat adott, és még életében elküldte őket fia, Izsák mellől kelet felé, egy keleti tartományba.||
00665||1.Móz.25.7|Ábrahám halála és temetése|Ez Ábrahám életének ideje, amelyet megért: százhetvenöt esztendő.||
00666||1.Móz.25.8||És elhunyt Ábrahám, meghalt jó vénségben, öregen és betelve az élettel, és elődei mellé temették.||375;1040
00667||1.Móz.25.9||Fiai, Izsák és Izmael temették el Makpéla barlangjában, Efrónnak, a hettita Cóhar fiának mezején, Mamréval szemben.||
00668||1.Móz.25.10||Azon a mezőn, melyet Ábrahám Hét fiaitól vett: ott temették el Ábrahámot és feleségét, Sárát.||
00669||1.Móz.25.11||Ábrahám halála után Isten megáldotta fiát, Izsákot. Izsák pedig a Lahajrói-kútnál lakott.||395;653
00670||1.Móz.25.12|Izmael nemzetsége|Ezek pedig Ábrahám fiának, Izmaelnek a nemzetségei, akit az egyiptomi Hágár, Sára szolgálója szült neki.||
00671||1.Móz.25.13||Ezek Izmael fiai nevük és nemzetségük szerint: Izmael elsőszülöttje Nebájót, azután Kédár, Adbeél és Mibszám.||10283
00672||1.Móz.25.14||És Mismá, Dúmá, Masszá.||
00673||1.Móz.25.15||Hadad, Témá, Jetúr, Náfis és Kédmá.||
00674||1.Móz.25.16||Ezek Izmael fiai, és ez azoknak a neve táborhelyeik és falvaik szerint: tizenkét fejedelem, nemzetségük szerint.||417
00675||1.Móz.25.17||Ez Izmael életének ideje: százharminchét esztendő. Elhunyt Izmael, meghalt, és népéhez tért.||
00676||1.Móz.25.18||Utódai Havílától Súrig laktak, amely Egyiptommal szemben van, amerre Asszíriába mennek. Összes testvérével szemben volt a lakóhelye.||393
00677||1.Móz.25.19|Izsák fiai: Ézsau és Jákób|Ezek pedig Izsáknak, Ábrahám fiának a nemzetségei: Ábrahám nemzette Izsákot.||
00678||1.Móz.25.20||Izsák pedig negyvenesztendős volt, amikor feleségül vette Rebekát, az arámi Betúél leányát, Paddan-Arámból az arámi Lábán húgát.||
00679||1.Móz.25.21||És könyörgött Izsák az ÚRhoz a feleségéért, mivelhogy az meddő volt. Az ÚR meghallgatta, és várandós lett Rebeka, a felesége.||28233
00680||1.Móz.25.22||És két fiúgyermek tusakodott a méhében. Akkor ezt mondta: Ha már így van, miért vagyok így? Elment azért, hogy megkérdezze az URat.||
00681||1.Móz.25.23||És ezt mondta neki az ÚR: Két nemzetség van méhedben. Két nép válik ki bensődből; az egyik erősebb lesz a másiknál, és a nagyobbik szolgál a kisebbiknek.||
00682||1.Móz.25.24||És elérkezett szülésének ideje, és ímé, ikrek voltak a méhében.||
00683||1.Móz.25.25||Kijött az első: vöröses volt, mindenestől szőrös, mint a daróc. Ezért nevezték Ézsaunak.||
00684||1.Móz.25.26||Azután kijött a testvére, kezével Ézsau sarkába fogódzva. Ezért nevezték Jákóbnak. Izsák pedig hatvanesztendős volt, amikor ők születtek.||22322
00685||1.Móz.25.27|Ézsau eladja elsőszülöttségi jogát|Amikor felnövekedtek a gyermekek, Ézsau vadászathoz értő mezei ember lett, Jákób pedig szelíd sátorlakó.||
00686||1.Móz.25.28||Izsák Ézsaut szerette, mert ízlett neki a vad, Rebeka pedig Jákóbot szerette.||
00687||1.Móz.25.29||Jákób egyszer valami főzeléket főzött, és Ézsau fáradtan jött meg a mezőről.||
00688||1.Móz.25.30||Így szólt Jákóbhoz: hadd egyem abból a vörös ételből, mert fáradt vagyok. Ezért nevezték őt Edómnak.||
00689||1.Móz.25.31||De Jákób ezt felelte: Add el érte nekem most azonnal az elsőszülöttségedet.||
00690||1.Móz.25.32||És mondta Ézsau: Íme, én közel járok a halálhoz, mire jó hát nekem az én elsőszülöttségem?||18133
00691||1.Móz.25.33||Jákób ezt felelte: Esküdj meg hát nekem azonnal! Ő megesküdött neki, és eladta az elsőszülöttségi jogát Jákóbnak.||30295
00692||1.Móz.25.34||S ekkor Jákób adott Ézsaunak kenyeret és főtt lencsét, és ő evett és ivott, majd fölkelt és elment. Így vetette meg Ézsau az elsőszülöttséget.||
00693||1.Móz.26.1|Izsák és Rebeka Gerárban|Majd éhínség támadt az országban, az első éhség után, amely Ábrahám idejében volt. Elment azért Izsák Gerába Abímelekhez, a filiszteusok királyához.||308
00694||1.Móz.26.2||Mert megjelent neki az ÚR, és ezt mondta: Ne menj le Egyiptomba! Lakjál azon a földön, amelyet én mondok neked.||
00695||1.Móz.26.3||Maradj ezen a földön, és én veled leszek, és megáldalak. Mert neked és utódaidnak adom mindezt a földet, hogy megtartsam az esküt, amellyel megesküdtem atyádnak, Ábrahámnak.||
00696||1.Móz.26.4||Megsokasítom magzatodat, mint az ég csillagait, és magzatodnak adom mindezt a földet, és utódaidban áldást nyer a föld minden nemzetsége,||301;565
00697||1.Móz.26.5||mivel hallgatott Ábrahám a szavamra: megtartotta a megtartandókat, parancsolataimat, rendeléseimet és törvényeimet.||
00698||1.Móz.26.6||Izsák pedig Gerárban lakott.||
00699||1.Móz.26.7||Mikor annak a helynek lakosai a felesége felől kérdezősködtek, azt mondta: a húgom ő. Mert félt azt mondani: a feleségem; azt gondolván: nehogy megöljenek engem e hely lakói Rebekáért, mivel ő szép arcú.||
00700||1.Móz.26.8||Egy idő múlva Abímelek, a filiszteusok királya kitekintett az ablakon, és látta Izsákot, amint Rebekával, a feleségével enyeleg.||
00701||1.Móz.26.9||Odakiáltott Abímelek Izsáknak: Íme, bizony, a feleséged ő! Hogyan mondhattad hát: a húgom? Izsák ezt felelte: Mert azt gondoltam, még meg kell halnom miatta.||
00702||1.Móz.26.10||Abímelek erre ezt mondta: Miért művelted ezt velünk? Kevésen múlt, hogy valaki a nép közül nem tette magáévá a feleségedet, és ezzel bűnt hoztál volna ránk.||
00703||1.Móz.26.11||Ezt parancsolta azért Abímelek mind az egész népnek: Aki ezt az embert vagy feleségét illeti, bizonnyal meg kell halnia!||
00704||1.Móz.26.12|Izsák küzdelmei a kutakért|És vetett Izsák azon a földön, és termett neki százannyija abban az esztendőben, mert megáldotta őt az ÚR.||25320
00705||1.Móz.26.13||És gyarapodott ez az ember, és egyre gazdagodott, míg végül igen tehetőssé lett.||
00706||1.Móz.26.14||Volt neki számos apró és nagyobb jószága és sok cselédje, és ezért irigykedtek rá a filiszteusok.||
00707||1.Móz.26.15||És mindazokat a kutakat, melyeket atyja szolgái Ábrahámnak, az ő atyjának idejében ástak, a filiszteusok teleszórták földdel, és eltömték.||
00708||1.Móz.26.16||Majd ezt mondta Abímelek Izsáknak: Menj el közülünk, mert sokkal hatalmasabbá lettél nálunk.||
00709||1.Móz.26.17||Elment azért onnan Izsák, Gerár völgyében vonta fel sátrait, és ott lakott.||
00710||1.Móz.26.18||Majd ismét kiásta Izsák a kutakat, amelyeket atyjának, Ábrahámnak idejében ástak, és amelyeket Ábrahám holta után betömtek a filiszteusok. Azokkal a nevekkel nevezte azokat, amelyeket atyja adott nekik.||
00711||1.Móz.26.19||Izsák szolgái pedig ástak egyszer a völgyben, és ott élő víz forrására akadtak.||
00712||1.Móz.26.20||A gerári pásztorok pedig vitatkoztak Izsák pásztoraival: Mienk a víz! Ezért nevezte azt a kutat Észeknek, mivelhogy civakodtak érte.||
00713||1.Móz.26.21||Más kutat is ástak, és azon is vitatkoztak, azért azt Szitnának nevezte el.||
00714||1.Móz.26.22||Majd továbbvonult onnan, és egy újabb kutat ásott, amely miatt nem vesztek össze. Ezért azt Rehóbótnak nevezte, és azt mondta: Immár tágas helyet szerzett nekünk az ÚR, és szaporodhatunk e földön.||
00715||1.Móz.26.23||Onnan pedig fölment Beérsebába.||
00716||1.Móz.26.24||Azon az éjszakán megjelent neki az ÚR, és ezt mondta: Én vagyok Ábrahámnak, atyádnak Istene. Ne félj, mert veled vagyok, és megáldalak, és megsokasítom utódaidat Ábrahámért, az én szolgámért.||
00717||1.Móz.26.25||Oltárt épített azért ott, segítségül hívta az ÚR nevét, és fölvonta ott a sátrát. Izsák szolgái pedig kutat ástak ott.||
00718||1.Móz.26.26||Abímelek pedig elment hozzá Gerárból barátjával, Ahuzzattal és Pikóllal, a hadvezérével.||
00719||1.Móz.26.27||Izsák ezt mondta nekik: Miért jöttetek hozzám, hiszen gyűlöltök engem, és elűztetek magatok közül?||
00720||1.Móz.26.28||Ők pedig azt felelték: Látván láttuk, hogy az ÚR van veled, és mondtuk: legyen esküvés közöttünk, köztünk és teközötted, kössünk veled szövetséget,||
00721||1.Móz.26.29||hogy nem illetsz minket semmi gonosszal, amint mi sem bántottunk téged, és amint csak jót cselekedtünk veled, és békességgel bocsátottunk el magunktól. Te már az ÚR áldott embere vagy.||
00722||1.Móz.26.30||Akkor megvendégelte őket, és ettek és ittak.||927
00723||1.Móz.26.31||Reggel, mikor fölkeltek, megesküdtek egymásnak, majd elbocsátotta őket Izsák, és elmentek tőle békességgel.||
00724||1.Móz.26.32||Ugyanaznap eljöttek Izsák szolgái, és hírt hoztak neki a kút felől, melyet ástak, ezt mondván: Vizet találtunk!||
00725||1.Móz.26.33||És elnevezte azt Sibának, ezért Beérseba annak a városnak a neve mind e mai napig.||
00726||1.Móz.26.34||Mikor Ézsau negyvenesztendős volt, feleségül vette Juditot, a hettita Beéri leányát és Boszmatot, a hettita Élón leányát.||
00727||1.Móz.26.35||És ezek megkeserítették Izsák és Rebeka lelkét.||773
00728||1.Móz.27.1|Jákób csalással szerzi meg az apai áldást|Amikor Izsák megöregedett, és szeme annyira meghomályosodott, hogy nem látott, szólította nagyobbik fiát, Ézsaut, és mondta neki: Fiam! Ő így felelt neki: Itt vagyok.||
00729||1.Móz.27.2||Izsák pedig ezt mondta: Íme, megöregedtem, nem tudom halálom napját.||
00730||1.Móz.27.3||Most tehát, kérlek, vedd fegyvereidet, tegzedet és íjadat, menj ki a mezőre, és ejts nekem vadat.||
00731||1.Móz.27.4||Csinálj kedvem szerint való ételt, és hozd el nekem, hogy egyem: hogy megáldjon téged az én lelkem, mielőtt meghalok.||
00732||1.Móz.27.5||Rebeka pedig meghallotta, amit Izsák a fiának, Ézsaunak mondott. Amint elment Ézsau a mezőre, hogy vadat ejtsen és hozzon haza,||
00733||1.Móz.27.6||így szólt Rebeka Jákóbnak, az ő fiának: Íme, hallottam, hogy atyád így szólt bátyádnak, Ézsaunak:||
00734||1.Móz.27.7||Hozz nekem vadat, és csinálj nekem kedvem szerint való ételt, hogy egyem, és megáldjalak téged az ÚR előtt, mielőtt meghalok.||
00735||1.Móz.27.8||Most azért, fiam, hallgass a szavamra, amit parancsolok neked.||
00736||1.Móz.27.9||Menj el, kérlek, a nyájhoz, és hozz nekem onnan két kecskegödölyét a javából, hogy azokból atyádnak kedve szerint való ételt csináljak, amint ő szereti.||
00737||1.Móz.27.10||Te pedig beviszed atyádnak, hogy egyék, azért, hogy téged áldjon meg, mielőtt meghal.||
00738||1.Móz.27.11||Jákób pedig ezt felelte anyjának, Rebekának: Csakhogy az én bátyám, Ézsau szőrös ember, én pedig sima bőrű vagyok.||
00739||1.Móz.27.12||Netalán megtapogat engem atyám, s olyan leszek előtte, mint valami csaló, és akkor átkot és nem áldást hozok magamra.||
00740||1.Móz.27.13||Erre ezt mondta neki az anyja: Reám szálljon az az átok, fiam, csak hallgass a szavamra, menj, és hozd el nekem a gödölyéket!||
00741||1.Móz.27.14||Elment tehát, elhozta, és bevitte az anyjának. Anyja pedig elkészítette az ételt, ahogy az atyja szerette.||
00742||1.Móz.27.15||Majd fogta Rebeka nagyobbik fiának, Ézsaunak a drága ruháit, melyek őnála otthon voltak, és felöltöztette abba Jákóbot, a kisebbik fiát.||
00743||1.Móz.27.16||A kecskegödölyék bőrével pedig beborította kezeit és nyakának simaságát.||
00744||1.Móz.27.17||Az elkészített ételt pedig kenyérrel együtt a kezébe adta fiának, Jákóbnak.||
00745||1.Móz.27.18||Ő pedig bement atyjához, és megszólította: Atyám! Ő azt mondta: Ímhol vagyok. Ki vagy te, fiam?||
00746||1.Móz.27.19||Jákób azt felelte atyjának: Én vagyok Ézsau, a te elsőszülötted. Akképpen cselekedtem, amint parancsoltad; kelj fel, kérlek, ülj le, és egyél a vadászzsákmányomból, hogy megáldjon engem a te lelked.||
00747||1.Móz.27.20||Erre azt mondta Izsák a fiának: Hogy lehet az, hogy ily hamar találtál vadat, fiam? Ő ezt felelte: Mert az ÚR, a te Istened hozta elém.||
00748||1.Móz.27.21||Ezt mondta ekkor Izsák Jákóbnak: Jöjj közelebb, kérlek, hadd tapogassalak meg, fiam, hogy vajon te vagy-e az én Ézsau fiam, vagy nem.||
00749||1.Móz.27.22||Odament tehát Jákób Izsákhoz, az atyjához, aki megtapogatta, és ezt mondta: A szó Jákób szava, de a kezek Ézsau kezei.||
00750||1.Móz.27.23||És nem ismerte föl, mivel kezei szőrösek voltak, mint Ézsaunak, az ő bátyjának kezei, ezért megáldotta őt.||
00751||1.Móz.27.24||De megkérdezte: Te vagy az, Ézsau fiam? Ő pedig így felelt: Én vagyok.||
00752||1.Móz.27.25||Izsák akkor ezt mondta: Hozd ide, hadd egyem a fiam vadászatából, hogy megáldjon téged a lelkem. Odavitte neki, és ő evett, majd bort is vitt neki, és ivott.||
00753||1.Móz.27.26||Akkor azt mondta neki Izsák, az atyja: Jöjj közelebb, fiam, és csókolj meg.||
00754||1.Móz.27.27||Odament azért és megcsókolta. És megérezve ruháinak illatát, megáldotta őt, mondván: Lám, az én fiam illata olyan, mint a mező illata, amelyet megáldott az ÚR.||
00755||1.Móz.27.28||Adjon azért Isten neked az ég harmatából, a föld kövérségéből gabonát és bort bőven.||30259
00756||1.Móz.27.29||Népek szolgáljanak neked, és nemzetségek hajoljanak meg előtted. Légy úr testvéreiden, és hajoljanak meg előtted a te anyádnak fiai. Átkozott, aki téged átkoz, és áldott legyen, aki téged áld.||301
00757||1.Móz.27.30||Amint elvégezte Izsák Jákób megáldását, és éppen csak hogy kiment atyja, Izsák színe elől, bátyja, Ézsau is megjött a vadászatból.||
00758||1.Móz.27.31||Ő is készített ételt, atyja elé vitte, és ezt mondta neki: Keljen fel az én atyám, és egyék fia vadászzsákmányából, hogy megáldjon engem a lelked.||
00759||1.Móz.27.32||De atyja, Izsák ezt mondta neki: Ki vagy te? Ő pedig így felelt: Én vagyok a te elsőszülött fiad, Ézsau.||
00760||1.Móz.27.33||Akkor Izsák megrémült, nagyon megrendült, és ezt mondta: Ki volt hát az, aki vadat fogott, és behozta nekem, és én mindenből ettem, mielőtt te megjöttél, és megáldottam őt, és áldott is lesz?||
00761||1.Móz.27.34|Ézsau bánata és haragja|Amint hallotta Ézsau atyja beszédét, nagy és igen keserves kiáltással felkiáltott, és kérte atyját: Áldj meg engem is, atyám!||
00762||1.Móz.27.35||Ő pedig ezt mondta: Öcséd jött be álnokul, és ő vette el a te áldásodat.||
00763||1.Móz.27.36||Ézsau pedig így szólt: Nem méltán hívják-e Jákóbnak? Immár két ízben csalt meg engem: elvette elsőszülöttségemet, most pedig áldásomat vette el. Majd ezt mondta: Nem tartottál-e nekem is valami áldást?||691
00764||1.Móz.27.37||Izsák így felelt Ézsaunak: Íme, uraddá tettem őt, és minden testvérét szolgául adtam neki, gabonával és borral is elláttam. Mit tegyek azért immár veled, fiam?||
00765||1.Móz.27.38||Ézsau erre ezt mondta az atyjának: Hát csak egy áldásod van, atyám? Áldj meg engem is, atyám! És fennhangon sírt.||30296
00766||1.Móz.27.39||Így felelt neki atyja, Izsák: Íme, a kövér földtől távol lesz lakásod, és nem lesz részed az ég harmatjából onnan felül.||30249
00767||1.Móz.27.40||Fegyveredből élsz, és öcsédet szolgálod. De eljön az az idő, hogy ellene támadsz, és letöröd igáját nyakadról.||
00768||1.Móz.27.41||Meggyűlölte azért Ézsau Jákóbot az áldásért, amellyel atyja megáldotta őt, és ezt mondta szívében: Közelednek az én atyámért való gyász napjai, és akkor megölöm öcsémet, Jákóbot.||22587
00769||1.Móz.27.42||Mikor pedig hírül vitték Rebekának nagyobbik fiának, Ézsaunak beszédeit, magához hívatta kisebbik fiát, Jákóbot, és ezt mondta neki: Íme, bátyád, Ézsau, azzal fenyeget, hogy megöl téged.||
00770||1.Móz.27.43||Most azért, fiam, hallgass a szavamra, kelj fel, és fuss Lábánhoz, a bátyámhoz, Háránba.||
00771||1.Móz.27.44||Maradj nála egy kevés ideig, míg bátyád haragja elmúlik.||
00772||1.Móz.27.45||Míg elfordul a haragja rólad, és elfelejtkezik arról, amit elkövettél rajta. Akkor elküldök érted, és hazahozatlak. Miért fosztatnám meg mindkettőtöktől egy napon?||
00773||1.Móz.27.46||Izsáknak pedig ezt mondta Rebeka: Belefáradtam az életbe a hettita leányok miatt. Ha Jákób is a hettita leányok közül vesz feleséget, ennek az országnak a lakói közül valót, minek nekem az élet?||727;781
00774||1.Móz.28.1|Izsák Lábánhoz küldi Jákóbot|Ekkor Izsák hívatta Jákóbot, megáldotta, és ezt parancsolta neki: Ne végy feleséget a kánaáni leányok közül!||
00775||1.Móz.28.2||Kelj fel, menj el Paddan-Arámba, Betúélnak, a te anyád atyjának házához, és onnan végy magadnak feleséget, Lábánnak, anyád bátyjának a leányai közül.||22331
00776||1.Móz.28.3||A mindenható Isten pedig áldjon meg, szaporítson és sokasítson meg téged, hogy népek sokaságává légy.||
00777||1.Móz.28.4||És adja neked az Ábrahám áldását, neked és utódaidnak veled együtt, hogy örökség szerint bírjad a földet, melyen jövevény voltál, melyet Isten adott Ábrahámnak.||27190
00778||1.Móz.28.5||Elbocsátotta azért Izsák Jákóbot, hogy Paddan-Arámba menjen Lábánhoz, az arám Betúél fiához, Rebekának, Jákób és Ézsau anyjának bátyjához.||
00779||1.Móz.28.6||És látta Ézsau, hogy Izsák megáldotta Jákóbot, és elbocsátotta Paddan-Arámba, hogy onnan vegyen magának feleséget, és amikor áldotta, ezt parancsolta neki: Ne végy feleséget a kánaáni leányok közül.||
00780||1.Móz.28.7||Jákób hallgatott atyja és anyja szavára, és el is ment Paddan-Arámba.||
00781||1.Móz.28.8||Amikor Ézsau látta, hogy a kánaáni leányok nem tetszenek atyjának, Izsáknak,||
00782||1.Móz.28.9||elment Izmaelhez, és a feleségei mellé még Izmaelnek, Ábrahám fiának a lányát, Mahalatot, Nebájót húgát is elvette.||
00783||1.Móz.28.10|Jákób álma és fogadalma|Jákób pedig elindult Beérsebából, és Hárán felé tartott.||
00784||1.Móz.28.11||Egy olyan helyre ért, ahol lepihent, mivel a nap már lement. Fogott egyet az ott levő kövek közül, a feje alá tette, és lefeküdt azon a helyen.||
00785||1.Móz.28.12||És álmot látott: íme, egy létra volt a földön felállítva, melynek teteje az eget érte, és íme, Isten angyalai fel s alá jártak azon.||26164
00786||1.Móz.28.13||És íme, az ÚR állt rajta, és szólt: Én vagyok az ÚR, Ábrahámnak, a te atyádnak Istene és Izsáknak Istene. Ezt a földet, amelyen fekszel, neked adom és a te utódaidnak.||1012;1454
00787||1.Móz.28.14||És annyi utódod lesz, mint a föld pora, nyugatra és keletre, északra és délre terjeszkedsz, és benned és magzatodban áldatik meg a föld minden nemzetsége.||334;301;442;565;696
00788||1.Móz.28.15||Íme, én veled vagyok, hogy megőrizzelek téged, akárhova mész, és visszahozzalak e földre. Mert nem hagylak el, míg be nem teljesítem, amit mondtam neked.||
00789||1.Móz.28.16||Jákób pedig fölébredve álmából ezt mondta: Bizonyára az ÚR van e helyen, és én nem tudtam.||
00790||1.Móz.28.17||Megrémült azért, és így szólt: Mily félelmes ez a hely! Nem más ez, mint Isten háza és az ég kapuja.||
00791||1.Móz.28.18||És fölkelt Jákób reggel, vette azt a követ, melyet a feje alá tett, oszlopul állította, olajat öntött a tetejére,||886;1025
00792||1.Móz.28.19||és Bételnek nevezte azt a helyet. Azelőtt pedig Lúz volt annak a városnak a neve.||
00793||1.Móz.28.20||Ekkor fogadást tett Jákób, és ezt mondta: Ha Isten velem lesz, és megőriz engem ezen az úton, amelyen most járok, és ha ad nekem kenyeret, hogy ehessek, és ruhát, hogy legyen mibe öltöznöm,||
00794||1.Móz.28.21||és ha békességgel térek vissza atyám házához: akkor az ÚR lesz az én Istenem.||
00795||1.Móz.28.22||És ez a kő, amelyet oszlopul állítottam, Isten háza lesz, és bármit adsz nekem, a tizedét neked adom.||
00796||1.Móz.29.1|Jákób Lábán házában|Jákób azután útra kelt, és elment a keleten lakók földjére.||
00797||1.Móz.29.2||Látta, hogy íme, egy kút van a mezőn, és körülötte három juhnyáj hever. Abból a kútból szokták itatni a nyájakat, de a kút száján egy nagy kő volt.||
00798||1.Móz.29.3||Mikor pedig ott minden nyáj összeverődik, elgördítik a követ a kút szájáról a pásztorok, és megitatják a juhokat, majd ismét a helyére teszik a követ, a kút szájára.||
00799||1.Móz.29.4||Jákób megkérdezte őket: Honnan valók vagytok, testvéreim? Ők azt felelték: Háránból.||
00800||1.Móz.29.5||Erre azt kérdezte tőlük: Ismeritek-e Lábánt, Náhór fiát? Ők így feleltek: Ismerjük.||
00801||1.Móz.29.6||Azután megkérdezte: Egészségben van-e? Azok ráfeleltek: Egészségben, és leánya, Ráhel, íme, éppen itt jön a juhokkal.||
00802||1.Móz.29.7||Erre így szólt Jákób: Íme, még nagyon fenn van a nap, nincs ideje, hogy betereljék a jószágot, itassátok meg a juhokat, és menjetek, legeltessetek!||
00803||1.Móz.29.8||Azok pedig így feleltek: Nem tehetjük, míg minden nyáj össze nem verődik, és el nem gördítik a követ a kút szájáról, hogy megitathassunk.||
00804||1.Móz.29.9||Még beszélgetett velük, amikor megérkezett Ráhel az atyja juhaival, melyeket ő legeltetett.||
00805||1.Móz.29.10||Amint meglátta Jákób Ráhelt, anyja bátyjának, Lábánnak leányát és Lábánnak, anyja bátyjának juhait, odalépett, és elgördítette a követ a kút szájáról, és megitatta anyja bátyjának, Lábánnak juhait.||
00806||1.Móz.29.11||Majd megcsókolta Ráhelt, és nagy fennszóval sírt.||964
00807||1.Móz.29.12||Majd elbeszélte Jákób Ráhelnak, hogy ő a leány atyjának rokona, és Rebekának fia. A leány pedig elfutott, és elmondta az atyjának.||
00808||1.Móz.29.13||Mikor Lábán Jákóbnak, a húga fiának hírét vette, eléfutott, megölelte és megcsókolta, bevitte a házába, és Jákób mindent elbeszélt Lábánnak.||
00809||1.Móz.29.14||Azt mondta neki Lábán: Bizony, én csontom és húsom vagy te! És nála lakott egy hónapig.||6756
00810||1.Móz.29.15||Azután azt mondta Lábán Jákóbnak: Hát ingyen szolgálj-e engem, mert rokonom vagy? Mondd meg nekem, mi legyen a béred!||
00811||1.Móz.29.16||Lábánnak pedig volt két leánya: a nagyobbik neve Lea, a kisebbik neve Ráhel.||
00812||1.Móz.29.17||Leának pedig gyenge szeme volt, de Ráhel szép termetű és szép tekintetű volt.||
00813||1.Móz.29.18||Megszerette azért Jákób Ráhelt, és ezt mondta: Szolgállak téged hét esztendeig kisebbik leányodért, Ráhelért.||22331
00814||1.Móz.29.19||Erre azt mondta Lábán: Jobb neked adnom őt, mintha másnak adnám, maradj hát nálam!||
00815||1.Móz.29.20||Jákób tehát hét esztendeig szolgált Ráhelért, és az csak néhány napnak tűnt neki, annyira szerette őt.||
00816||1.Móz.29.21|Jákób házassága Leával és Ráhellel|És így szólt Jákób Lábánnak: Add hozzám a feleségemet, mert az időm letelt, hadd menjek be hozzá.||
00817||1.Móz.29.22||Erre összegyűjtötte Lábán annak a helynek minden népét, és lakodalmat szerzett.||
00818||1.Móz.29.23||Este pedig vette a leányát, Leát, bevitte Jákóbhoz, és ő bement hozzá.||
00819||1.Móz.29.24||Lábán a szolgálóleányát, Zilpát, szolgálóul adta leányának, Leának.||
00820||1.Móz.29.25||És reggelre kelve látja Jákób: Íme, Lea volt az! Ezt mondta azért Lábánnak: Mit tettél velem? Hát nem Ráhelért szolgáltalak téged? Miért csaptál be?||
00821||1.Móz.29.26||Lábán pedig azt felelte: Nem szokás nálunk, hogy a kisebbik leányt adják oda a nagyobbik előtt.||
00822||1.Móz.29.27||Töltsd el ennek a hetét, azután őt is neked adjuk, ha szolgálsz nálam még hét esztendeig.||6921;6926
00823||1.Móz.29.28||Jákób tehát akképpen cselekedett, eltöltötte azt a hetet, Lábán pedig neki adta leányát, Ráhelt feleségül.||
00824||1.Móz.29.29||És Lábán leányának, Ráhelnek adta a maga szolgálólányát, Bilhát, hogy szolgálja őt.||
00825||1.Móz.29.30||És bement Jákób Ráhelhez is, és jobban szerette Ráhelt, mint Leát, és még hét esztendeig szolgált Lábánnál.||
00826||1.Móz.29.31|Jákób gyermekei|Az ÚR pedig látta Lea megvetett voltát, és megnyitotta méhét. Ráhel ellenben meddő volt.||
00827||1.Móz.29.32||Fogant tehát Lea méhében, és fiút szült, és Rúbennek nevezte, mert azt mondta: Meglátta az ÚR a nyomorúságomat. Most már szeretni fog engem a férjem.||
00828||1.Móz.29.33||Azután ismét várandós lett, és fiút szült, és ezt mondta: Mivelhogy meghallotta az ÚR megvetett voltomat, azért adta nekem ezt a fiút is. És Simeonnak nevezte el.||
00829||1.Móz.29.34||És megint várandós lett, fiút szült, és így szólt: Most már ragaszkodni fog hozzám a férjem, mert három fiút szültem neki. Azért Lévinek nevezte el.||
00830||1.Móz.29.35||És ismét várandós lett, fiút szült, és ezt mondta: Most már hálát adok az ÚRnak. S a fiút Júdának nevezte, és többet nem szült.||23213
00831||1.Móz.30.1||Amikor látta Ráhel, hogy nem szül Jákóbnak, irigykedni kezdett nővérére, és azt mondta Jákóbnak: Adj nekem gyermekeket, mert ha nem, belehalok!||
00832||1.Móz.30.2||Fölgerjedt azért Jákób haragja Ráhel ellen, és így szólt: Vajon Isten vagyok-e, aki megtagadta tőled, hogy méhednek gyümölcse legyen?||
00833||1.Móz.30.3||Mire ő azt felelte: Íme, itt van a szolgálóm, Bilha, menj be hozzá, hogy szüljön az én térdeimen, és én is felépüljek őáltala.||
00834||1.Móz.30.4||Nekiadta tehát szolgálóját, Bilhát feleségül, és bement hozzá Jákób,||
00835||1.Móz.30.5||és várandós lett Bilha, és fiút szült Jákóbnak.||
00836||1.Móz.30.6||Akkor ezt mondta Ráhel: Ítélt felőlem az Isten, és meg is hallgatta szavamat, fiút adott nekem. Ezért nevezte Dánnak.||
00837||1.Móz.30.7||Ismét fogant méhében, és szült Bilha, Ráhel szolgálója egy másik fiút is Jákóbnak.||
00838||1.Móz.30.8||És ekkor ezt mondta Ráhel: Nagy tusakodással tusakodtam nővéremmel, és győztem. Azért nevezte fiát Naftálinak.||
00839||1.Móz.30.9||Látva pedig Lea, hogy megszűnt szülni, vette a szolgálóját, Zilpát, és Jákóbnak adta feleségül.||
00840||1.Móz.30.10||És Zilpa, Lea szolgálója, fiút szült Jákóbnak.||
00841||1.Móz.30.11||És így szólt Lea: Szerencsés vagyok! És Gádnak nevezte.||
00842||1.Móz.30.12||Lea szolgálója, Zilpa, másik fiút is szült Jákóbnak.||
00843||1.Móz.30.13||Ekkor ezt mondta Lea: Ő az én boldogságom! Bizony boldognak mondanak engem az asszonyok. Ezért Ásérnak nevezte el őt.||
00844||1.Móz.30.14||És kiment Rúben búzaaratáskor, mandragórát talált a mezőn, és elvitte az anyjának, Leának. Ráhel pedig azt mondta Leának: Adj nekem, kérlek, a fiad mandragórájából!||
00845||1.Móz.30.15||Lea pedig ezt mondta neki: Talán keveselled, hogy elvetted tőlem a férjemet, s a fiam mandragóráját is elvennéd tőlem? Erre azt felelte Ráhel: Háljon hát veled Jákób az éjjel fiad mandragórájáért.||
00846||1.Móz.30.16||Mikor Jákób este megjött a mezőről, elé ment Lea, és ezt mondta: Hozzám jöjj be, mert megvettelek a fiam mandragórájáért! És nála hált azon az éjszakán.||
00847||1.Móz.30.17||És meghallgatta Isten Leát, mert fogant méhében, és ötödször is fiút szült Jákóbnak.||
00848||1.Móz.30.18||Akkor ezt mondta Lea: Megadta Isten a jutalmamat, amiért szolgálómat férjemnek adtam. Azért Issakárnak nevezte őt.||
00849||1.Móz.30.19||Majd ismét fogant a méhében Lea, és hatodszor is fiút szült Jákóbnak.||
00850||1.Móz.30.20||És ezt mondta Lea: Megajándékozott az Isten engem jó ajándékkal. Most már velem lakik a férjem, mert hat fiút szültem neki. Ezért Zebulonnak nevezte őt.||
00851||1.Móz.30.21||Azután leányt szült, és Dinának nevezte el.||
00852||1.Móz.30.22||Megemlékezett pedig Isten Ráhelről: meghallgatta őt, és megnyitotta méhét.||
00853||1.Móz.30.23||Fogant a méhében, fiút szült, és azt mondta: Elvette Isten a gyalázatomat.||
00854||1.Móz.30.24||Józsefnek nevezte, és azt mondta: Adjon ehhez az ÚR nekem másik fiút is!||
00855||1.Móz.30.25|Jákób meggazdagodik|Miután Ráhel megszülte Józsefet, így szólt Jákób Lábánnak: Bocsáss el engem, hadd menjek el az én helyemre, a hazámba!||
00856||1.Móz.30.26||Add ki nekem feleségeimet és magzataimat, akikért szolgáltalak téged, hadd menjek el, mert tudod, hogyan szolgáltalak téged.||
00857||1.Móz.30.27||Lábán ezt felelte neki: Bárcsak kedvet találtam volna a szemedben! Úgy sejtem, hogy érted áldott meg engem az ÚR.||
00858||1.Móz.30.28||És azt mondta: Szabj bért magadnak, és én megadom!||
00859||1.Móz.30.29||Ő pedig így felelt: Tudod, hogyan szolgáltalak, és hogy mivé vált nálam a jószágod.||
00860||1.Móz.30.30||Mert ami kevesed volt előttem, sokra szaporodott, és megáldott az ÚR téged lábam nyomán. De mikor tehetek már valamit a magam házáért is?||
00861||1.Móz.30.31||Ekkor ezt kérdezte Lábán: Mit adjak neked? Jákób így felelt: Ne adj nekem semmit. Juhaidat ismét legeltetem és őrzöm, ha nekem ezt a dolgot megteszed:||
00862||1.Móz.30.32||nyájaidat ma mind végigjárom, minden pettyes és tarka bárányt kiválogatok közülük, és minden fekete bárányt a juhok közül s a tarkát és pettyest a kecskék közül, az legyen az én bérem.||
00863||1.Móz.30.33||És amikor majd bérem ügyében eljössz, becsületességemről az felel, ami előtted lesz: ami nem pettyes vagy tarka a kecskék s nem fekete a juhok közt, az mind lopott jószág nálam.||
00864||1.Móz.30.34||Azt mondta Lábán: Ám legyen! Bárcsak beszéded szerint lenne.||
00865||1.Móz.30.35||Különválasztotta azért azon a napon a pettyes és a tarka kosokat és minden csíkos lábú és tarka kecskét, mindet, amelyikben valami fehérség volt, és minden feketét a juhok közül, és fiai keze alá adta.||
00866||1.Móz.30.36||Majd háromnapi járóföldet vetett maga és Jákób közé. Jákób pedig Lábán többi juhát legeltette.||
00867||1.Móz.30.37||És Jákób zöld nyárfa-, mogyoró- és gesztenyevesszőket vett, és fehér csíkosra hántotta azokat, hogy látható legyen a vesszők fehére.||
00868||1.Móz.30.38||A vesszőket, amelyeket meghántott, felállította a csatornákba, az itatóvályúkba, amelyekhez a juhok inni jártak, szembe a juhokkal, hogy foganjanak, mikor inni jönnek.||
00869||1.Móz.30.39||És a juhok a vesszők előtt fogantak, és csíkos lábúakat, pettyeseket és tarkákat ellettek.||
00870||1.Móz.30.40||Azután különválasztotta Jákób ezeket a bárányokat, és Lábán nyáját arccal szembefordította a csíkos lábú és fekete bárányokkal. Így szerzett magának külön nyájakat, melyeket nem eresztett Lábán juhai közé.||
00871||1.Móz.30.41||És amikor a nyáj java részének a párzási ideje volt, akkor Jákób a vesszőket odarakta a vályúkba a juhok elé, hogy a vesszőket látva foganjanak.||
00872||1.Móz.30.42||De mikor satnya volt a nyáj, nem rakta oda, s ily módon Lábánéi lettek a satnyák, a java pedig Jákóbé.||
00873||1.Móz.30.43||És ily módon fölötte igen meggazdagodott Jákób. Sok juha, szolgálója, szolgája, tevéje és szamara volt neki.||
00874||1.Móz.31.1|Jákób elhagyja Lábánt|És Jákób meghallotta Lábán fiainak beszédét, akik ezt mondták: Amije volt atyánknak, mind elvette Jákób. Atyánkéból szerezte mind e gazdagságot.||
00875||1.Móz.31.2||És látta Jákób Lábán arcán, hogy íme, nem olyan őhozzá, mint azelőtt.||
00876||1.Móz.31.3||Az ÚR pedig azt mondta Jákóbnak: Térj vissza atyáid földjére, rokonságod közé, és veled leszek.||886
00877||1.Móz.31.4||Üzent tehát Jákób, és kihívatta magához Ráhelt és Leát a mezőre, a nyájához,||
00878||1.Móz.31.5||és ezt mondta nekik: Látom atyátok arcán, hogy nem olyan hozzám, mint azelőtt. De az én atyám Istene velem volt.||
00879||1.Móz.31.6||Ti pedig tudjátok, hogy teljes erőm szerint szolgáltam atyátokat.||
00880||1.Móz.31.7||De atyátok megcsalt engem, és tízszer is megváltoztatta béremet. Mindazáltal Isten nem engedte, hogy nekem kárt okozhasson.||914
00881||1.Móz.31.8||Mikor azt mondta: A pettyesek legyenek a te béred, a juhok mind pettyeseket ellettek. Ha azt mondta: a csíkos lábúak legyenek a te béred, a juhok mind csíkos lábúakat ellettek.||
00882||1.Móz.31.9||Így vette el Isten atyátok jószágát, és adta nekem.||889
00883||1.Móz.31.10||Mert a juhok foganásának idejében a szememet fölemeltem, és láttam álmomban, hogy íme, a juhokat hágó kosok csíkos lábúak, pettyesek és tarkák.||
00884||1.Móz.31.11||Akkor mondta nekem Isten angyala álomban: Jákób! És én feleltem: Ímhol vagyok!||
00885||1.Móz.31.12||És ő ezt mondta: Emeld föl szemedet, és lásd meg, hogy amely kosok a juhokat hágják, azok mind csíkos lábúak, pettyesek és tarkák. Mert láttam mindazt, amit Lábán tett veled.||
00886||1.Móz.31.13||Én vagyok ama Bételnek Istene, ahol emlékoszlopot kentél fel, és ahol fogadást tettél nekem. Most kelj fel, menj ki e földről, és térj vissza szülőföldedre.||791
00887||1.Móz.31.14||Erre így felelt neki Ráhel és Lea: Vajon van-e még nekünk valami részünk és örökségünk atyánk házában?||
00888||1.Móz.31.15||Hát nem úgy tartott minket, mint idegeneket, midőn eladott, és értékünket is teljesen fölemésztette?||
00889||1.Móz.31.16||Mert mindez a gazdagság, melyet Isten vett el atyánktól, a miénk és a mi fiainké. Most azért tedd, amit neked Isten mondott.||882;886
00890||1.Móz.31.17||Fölkelt tehát Jákób, és föltette gyermekeit és feleségeit a tevékre,||
00891||1.Móz.31.18||és elvitte minden nyáját és minden keresményét, melyet keresett, minden jószágát, melyet Paddan-Arámban szerzett, hogy elmenjen atyjához, Izsákhoz, Kánaán földjére.||
00892||1.Móz.31.19||Lábán pedig elment a juhait megnyírni. Közben Ráhel ellopta a házibálványokat, amelyek atyjánál voltak.||
00893||1.Móz.31.20||Jákób pedig az arám Lábán szívét lopta meg, mivel nem adta tudtára, hogy menni készül.||
00894||1.Móz.31.21||Elmenekült tehát mindenestől, fölkelt, és átment a folyóvízen, és Gileád hegye felé tartott.||
00895||1.Móz.31.22|Lábán Jákób után megy|Mikor harmadnapra megmondták Lábánnak, hogy Jákób elszökött,||
00896||1.Móz.31.23||maga mellé vette rokonait, hétnapi járóföldig üldözte, és utolérte a Gileád hegyén.||
00897||1.Móz.31.24||Isten pedig megjelent az arám Lábánnak éjjel álmában, és ezt mondta neki: Vigyázz magadra, Jákóbnak se jót, se rosszat ne szólj!||902
00898||1.Móz.31.25||Mikor Lábán utolérte Jákóbot, s Jákób a hegyen állította föl sátrát, Lábán is rokonaival együtt a Gileád hegyén állította föl az övét.||
00899||1.Móz.31.26||És mondta Lábán Jákóbnak: Mit cselekedtél, hogy megloptad szívemet, és leányaimat fegyverrel nyert fogolyként vitted el?||893
00900||1.Móz.31.27||Miért futottál el titkon, és miért csaptál be engem? Miért nem szóltál, elbocsátottalak volna örömmel, énekszóval, dob- és hegedűszóval?||
00901||1.Móz.31.28||És nem engedted meg, hogy megcsókoljam fiaimat és leányaimat. Ez egyszer bolondul cselekedtél.||
00902||1.Móz.31.29||Volna erőm hozzá, hogy rosszat tegyek veletek, de atyátok Istene tegnap éjszaka megszólított engem: Vigyázz magadra, Jákóbnak se jót, se rosszat ne szólj!||897
00903||1.Móz.31.30||Hogyha pedig immár el akartál menni, mivelhogy nagy kívánsággal kívánkoztál atyád házához: miért loptad el az isteneimet?||
00904||1.Móz.31.31||Jákób pedig így felelt Lábánnak: Mert féltem, mert azt gondoltam, hogy talán erővel elveszed tőlem leányaidat.||
00905||1.Móz.31.32||Akinél pedig megtalálod isteneidet, ne éljen az. Atyánkfiai előtt vizsgáld meg, mid van nálam, és vidd el. Mert nem tudta Jákób, hogy Ráhel lopta el azokat.||
00906||1.Móz.31.33||Bement tehát Lábán Jákób sátrába, Lea sátrába és a két szolgáló sátrába, és nem találta meg. Akkor kiment Lea sátrából, és Ráhel sátrába ment.||
00907||1.Móz.31.34||Ráhel pedig vette a házibálványokat, egy teve nyergébe tette őket, és rájuk ült. Lábán pedig felforgatta az egész sátrat, és nem találta meg azokat.||
00908||1.Móz.31.35||Akkor azt mondta atyjának: Ne haragudjék az én uram, de nem kelhetek fel előtted, mert az asszonyok baja van rajtam. Kereste tehát, de nem találta a házibálványokat.||
00909||1.Móz.31.36||Jákób pedig haragra gerjedt, és perelt Lábánnal. Megszólalt Jákób, és ezt mondta Lábánnak: Mi a vétkem, és mi a bűnöm, hogy üldözőbe vettél?||
00910||1.Móz.31.37||Most, hogy felforgattad minden holmimat, mit találtál a magad holmija közül? Add elő itt az én rokonaim és a te rokonaid előtt, hogy tegyenek ítéletet kettőnk között.||
00911||1.Móz.31.38||Immár húsz esztendeje vagyok nálad, juhaid és kecskéid nem vetéltek el, és nyájad kosait nem ettem meg.||914
00912||1.Móz.31.39||Amit a vad megszaggatott, nem vittem hozzád, én fizettem meg azt. Tőlem követelted a nappal lopottat ugyanúgy, mint az éjjel lopottat.||2125
00913||1.Móz.31.40||Úgy voltam, hogy nappal a hőség emésztett, éjjel pedig a hideg, és az álom távol maradt a szememtől.||
00914||1.Móz.31.41||Immár húsz esztendeje, hogy a házadnál vagyok. Tizennégy esztendeig szolgáltalak két leányodért, és hat esztendeig juhaidért. Te pedig tízszer is megváltoztattad a béremet.||880
00915||1.Móz.31.42||Ha az én atyám Istene, Ábrahám Istene és Izsák félelme nem lett volna velem, bizony most üresen bocsátanál el engem, de Isten megtekintette nyomorúságomat és kezem munkáját, és megfeddett téged tegnap éjjel.||
00916||1.Móz.31.43|Lábán kibékül Jákóbbal|Lábán így felelt Jákóbnak: A leányok az én leányaim, és a fiúk az én fiaim, és a nyáj az én nyájam, s valamit látsz, mind az enyém, de mit tehetek ma ezeknek az én leányaimnak vagy az ő magzataiknak, akiket szültek?||
00917||1.Móz.31.44||Most tehát jöjj, kössünk szövetséget, én meg te, hogy az legyen bizonyságul köztem és közted.||
00918||1.Móz.31.45||És egy követ vett Jákób, és felemelte azt emlékoszlopul.||
00919||1.Móz.31.46||És azt mondta Jákób a hozzátartozóinak: Szedjetek köveket! És köveket gyűjtöttek, és rakást csináltak, és ettek ott a rakáson.||896;927
00920||1.Móz.31.47||Lábán Jegar-Száhadútának nevezte azt, Jákób pedig Gal-Édnek nevezte.||
00921||1.Móz.31.48||És ezt mondta Lábán: E rakás bizonyság ma köztem és közted, azért nevezték Gal-Édnek.||
00922||1.Móz.31.49||És Micpának is, mivelhogy mondta: Az ÚR legyen őr köztem és közted, amikor egymástól elválunk.||
00923||1.Móz.31.50||Ha leányaimat nyomorgatni fogod, és ha leányaimon kívül több feleséget is veszel, senki sincs ugyan velünk, de meglásd: Isten a bizonyság köztem és közted.||
00924||1.Móz.31.51||És mondta Lábán Jákóbnak: Íme, e rakás kő, és íme, ez az emlékoszlop, amelyet raktam köztem és közted;||
00925||1.Móz.31.52||bizonyság legyen e rakás kő, és bizonyság ez az emlékoszlop, hogy én sem megyek el e rakás kő mellett tehozzád, és te sem jössz át énhozzám gonosz szándékkal e rakás kő és ezen emlékoszlop mellett.||
00926||1.Móz.31.53||Ábrahám Istene, Náhór Istene és az ő atyjuk Istene tegyen ítéletet közöttünk! És megesküdött Jákób az ő atyjának, Izsáknak félelmére.||
00927||1.Móz.31.54||Akkor Jákób áldozatot ölt ott a hegyen, és vendégségbe hívta rokonait. Vendégeskedtek, és a hegyen töltötték az éjszakát.||
00928||1.Móz.31.55|Jákób követeket küld Ézsauhoz|Reggel pedig fölkelt Lábán, és megcsókolta fiait és leányait, és megáldotta őket. Azután elment Lábán, és visszatért a lakóhelyére.||
00929||1.Móz.32.1||Jákób továbbment az útján, és szembejöttek vele Isten angyalai.||
00930||1.Móz.32.2||Azt mondta Jákób, amikor meglátta őket: Isten tábora ez. Ezért Mahanaimnak nevezte azt a helyet.||6180
00931||1.Móz.32.3||Azután Jákób követeket küldött maga előtt bátyjához, Ézsauhoz Széír földjére, Edóm mezejére.||
00932||1.Móz.32.4||Ezt parancsolta nekik: Ezt mondjátok az én uramnak, Ézsaunak: „Ezt mondja a te szolgád, Jákób: Lábánnál tartózkodtam és időztem mostanáig.||
00933||1.Móz.32.5||Vannak ökreim és szamaraim, juhaim, szolgáim és szolgálóim, azért híradásul követséget küldök az én uramhoz, hogy kedvet találjak a szemedben.”||
00934||1.Móz.32.6||És visszatértek Jákóbhoz a követek, és ezt mondták: Elmentünk testvéredhez, Ézsauhoz, és már jön is eléd, és négyszáz férfi van vele.||
00935||1.Móz.32.7||Igen megijedt Jákób, és félelmében a népet, amely vele volt, és a juhokat, állatokat és tevéket két seregre osztotta.||
00936||1.Móz.32.8||És azt mondta: Ha eljön Ézsau az egyik seregre, és levágja, a hátramaradt sereg megszabadul.||
00937||1.Móz.32.9||És ezt mondta Jákób: Ó, atyámnak, Ábrahámnak Istene és atyámnak, Izsáknak Istene, URam! Aki azt mondtad nekem: Térj vissza hazádba, rokonságod közé, s jót teszek veled.||886
00938||1.Móz.32.10||Kisebb vagyok minden jótéteményednél és minden hűségednél, amelyeket szolgáddal cselekedtél, mert csak a botommal mentem át ezen a Jordánon, most pedig két sereggé lettem.||
00939||1.Móz.32.11||Szabadíts meg, kérlek, a bátyám kezéből, Ézsau kezéből! Félek tőle, hogy rajtam üt, és levág engem, az anyákat a fiakkal együtt.||
00940||1.Móz.32.12||Te pedig azt mondottad: Bizony jót teszek veled, és utódaidat olyanná teszem, mint a tenger homokja, mely meg nem számlálható annak sokasága miatt.||
00941||1.Móz.32.13||Ott hált azon az éjszakán, és ajándékot választott Ézsaunak, az ő bátyjának abból, ami a kezénél volt:||
00942||1.Móz.32.14||kétszáz kecskét, húsz bakot, kétszáz juhot és húsz kost,||
00943||1.Móz.32.15||harminc szoptatós tevét a csikóikkal, negyven tehenet, tíz bikát, húsz nőstény szamarat és tíz szamárcsikót.||
00944||1.Móz.32.16||És szolgái kezébe adta, minden nyájat külön-külön, és mondta szolgáinak: Menjetek el előttem, és hagyjatok távolságot nyáj és nyáj között.||
00945||1.Móz.32.17||Az elsőnek a következőket parancsolta: Ha a bátyám, Ézsau találkozik veled, és megkérdezi tőled, hogy kinek az embere vagy, hová mész, és kiéi ezek előtted,||
00946||1.Móz.32.18||akkor azt mondjad: szolgádé, Jákóbé. Ajándék ez, amelyet az én uramnak, Ézsaunak küld, és íme, ő maga is jön utánunk.||
00947||1.Móz.32.19||Ugyanazt parancsolta a másodiknak, a harmadiknak és mindazoknak, akik a nyájak után mentek: Így szóljatok Ézsaunak, amikor találkoztok vele.||
00948||1.Móz.32.20||Ezt is mondjátok: Íme, Jákób, a te szolgád utánunk jön. Mert így gondolkodott: megengesztelem őt az ajándékkal, amely előttem megy, és ha azután kerülök szembe vele, talán kedves lesz előtte a személyem.||
00949||1.Móz.32.21||Elöl ment tehát az ajándék. Ő pedig azon az éjjelen a seregnél hált.||
00950||1.Móz.32.22|Jákób tusakodása|Majd fölkelt még azon az éjszakán, vette két feleségét, két szolgálóját, tizenegy gyermekét, és átment a Jabbók révén.||
00951||1.Móz.32.23||Vette hát és átköltöztette őket a vízen, azután átköltöztette mindenét, amije csak volt.||
00952||1.Móz.32.24||Jákób pedig egyedül maradt, és tusakodott vele egy férfiú, egész a hajnal feljöveteléig.||22322;22323
00953||1.Móz.32.25||Aki, mikor látta, hogy nem vehet rajta erőt, megérintette a csípője forgócsontját, és Jákób csípőjének a forgócsontja kiment a helyéből a vele való tusakodás közben.||
00954||1.Móz.32.26||És mondta: Bocsáss el engem, mert feljött a hajnal. Jákób ezt felelte: Nem bocsátlak el, míg meg nem áldasz engem.||
00955||1.Móz.32.27||Ekkor azt mondta neki: Mi a neved? Ő így felelt: Jákób.||
00956||1.Móz.32.28||Erre azt mondta: Nem Jákóbnak hívnak ezután, hanem Izráelnek, mert küzdöttél Istennel és emberekkel, és győztél.||
00957||1.Móz.32.29||És kérte Jákób: Mondd meg, kérlek, a nevedet! Ő pedig ezt felelte: Ugyan miért kérded a nevemet? És ott megáldotta őt.||6901;6902
00958||1.Móz.32.30||Jákób pedig azt a helyet Penúélnak nevezte, ezt mondván: láttam Istent színről színre, és megszabadult a lelkem.||2484
00959||1.Móz.32.31||És a nap már fölkelt, amint elment Penúél mellett, ő pedig sántított a csípőjére.||
00960||1.Móz.32.32||Ezért nem eszik Izráel fiai az állatok forgócsontjának inahúsát mind e mai napig, mivel ő megérintette Jákób csípőjének forgócsontját és inahúsát.||
00961||1.Móz.33.1|Ézsau kibékül Jákóbbal|Jákób pedig fölemelte a szemét, és látta, hogy íme, Ézsau jön, és négyszáz férfi van vele. Szétosztotta azért a gyermekeket Lea mellé, Ráhel mellé és két szolgálója mellé.||
00962||1.Móz.33.2||És előreállította a szolgálókat és gyermekeiket, majd Leát és gyermekeit, végül Ráhelt és leghátul Józsefet.||
00963||1.Móz.33.3||Ő maga pedig előttük ment, és hétszer hajolt meg a földig, amíg a bátyjához jutott.||
00964||1.Móz.33.4||Ézsau pedig eléje futott, és megölelte őt, nyakába borult, megcsókolta, és sírtak.||806
00965||1.Móz.33.5||És fölemelte szemét Ézsau, és látta az asszonyokat és a gyermekeket, és ezt mondta: Kicsodák ezek teveled? Ő pedig azt mondta: A gyermekek, akikkel Isten megajándékozta szolgádat.||
00966||1.Móz.33.6||És közeledtek a szolgálók, ők és gyermekeik, és meghajoltak.||
00967||1.Móz.33.7||Odaérkezett Lea is gyermekeivel, és ők is meghajoltak. Utoljára érkezett József és Ráhel, és ők is meghajtották magukat.||
00968||1.Móz.33.8||És ezt mondta Ézsau: Mire való ez az egész sereg, melyet előtted találtam? Erre ő így felelt: Hogy kedvet találjak az én uram szemében.||
00969||1.Móz.33.9||Erre azt mondta Ézsau: Van nekem elég, jó öcsém, legyen a tied, ami a tied.||
00970||1.Móz.33.10||Jákób pedig így felelt: Ne úgy, kérlek, hanem ha kedvet találtam a szemedben, fogadd el ajándékomat a kezemből. Mert a te arcodra úgy nézek, mintha Isten arcát látnám, és te kegyesen fogadtál engem.||
00971||1.Móz.33.11||Vedd el, kérlek, az ajándékomat, melyet hoztam neked, mert Isten kegyelmesen cselekedett velem, és van mindenem. És unszolta őt, mire Ézsau elfogadta.||
00972||1.Móz.33.12||És ezt mondta: Induljunk, menjünk el, és én előtted megyek.||
00973||1.Móz.33.13||Felelt neki Jákób: Az én uram jól tudja, hogy e gyermekek gyengék, és hogy szoptatós juhok és állatok vannak velem, amelyeket ha csak egy napig is zaklatnak, a nyájak mind elhullnak.||
00974||1.Móz.33.14||Menjen el azért az én uram az ő szolgája előtt, én is elballagok lassan, az előttem járó jószág lépése szerint és a gyermekek lépése szerint, míg eljutok az én uramhoz Széírbe.||
00975||1.Móz.33.15||Erre azt felelte Ézsau: Hadd rendeljek melléd néhányat a velem levő emberek közül! Mire ő ezt mondta: Minek az? Csak hogy kedvet találjak uram szemében.||
00976||1.Móz.33.16||Visszatért tehát Ézsau még aznap a maga útján Széír felé.||
00977||1.Móz.33.17||Jákób pedig Szukkótba ment, és házat épített magának, barmainak pedig hajlékokat csinált. Ezért nevezte a helyet Szukkótnak.||
00978||1.Móz.33.18||Azután Jákób Paddan-Arámból jövet minden baj nélkül Sikem városába ért, amely Kánaán földjén van, és letelepedett a város előtt.||6508;27201
00979||1.Móz.33.19||És megvette Hamórnak, Sikem atyjának fiaitól száz pénzen a mezőnek azt a részét, ahol a sátrát felvonta.||
00980||1.Móz.33.20||Majd oltárt állított fel ott, és így nevezte: Isten, Izráel Istene.||
00981||1.Móz.34.1|Sikem és Dina|Kiment pedig Dina, Leának leánya, akit Jákóbnak szült, hogy meglátogassa annak a földnek leányait.||851
00982||1.Móz.34.2||És meglátta őt Sikem, a hivvi Hamórnak, az ország fejedelmének fia, és elragadta őt, és vele hált, és erőszakot tett rajta.||
00983||1.Móz.34.3||És teljes szívéből ragaszkodott Dinához, Jákób leányához, és megszerette a leányt, és szívhez szólóan beszélt vele.||
00984||1.Móz.34.4||Szólt pedig Sikem az atyjának, Hamórnak: Vedd nekem feleségül ezt a leányt!||
00985||1.Móz.34.5||És meghallotta Jákób, hogy megszeplősítette a lányát, Dinát. Fiai pedig a mezőn voltak a jószággal, azért veszteg maradt Jákób, míg azok megjöttek.||
00986||1.Móz.34.6||És kiment Hamór, Sikem atyja Jákóbhoz, hogy beszéljen vele.||
00987||1.Móz.34.7||Jákób fiai pedig megjöttek a mezőről, és amikor meghallották a dolgot, elkeseredtek, és nagy haragra lobbantak azért, hogy csúfságot tett Izráelben azzal, hogy Jákób leányával hált, aminek nem lett volna szabad megtörténnie.||
00988||1.Móz.34.8||És így szólt nekik Hamór: Fiam, Sikem teljes szívéből szereti a leányotokat, kérlek, adjátok hozzá feleségül,||
00989||1.Móz.34.9||és kerüljetek velünk sógorságba: a ti leányaitokat adjátok nekünk, és a mi leányainkat vegyétek magatoknak.||
00990||1.Móz.34.10||Lakjatok velünk, a föld előttetek van. Lakjátok, és kereskedjetek rajta, szerezzetek birtokot benne.||
00991||1.Móz.34.11||Sikem is mondta Dina atyjának és az ő bátyjainak: Hadd találjak kedvet előttetek, és bármit mondotok nekem, megadom!||975
00992||1.Móz.34.12||Akármilyen nagy jegyadományt és ajándékot kívántok, megadom, ahogy kéritek, csak adjátok nekem a leányt feleségül!||
00993||1.Móz.34.13||Jákób fiai pedig álnokul feleltek Sikemnek és Hamórnak, az atyjának. Azért szóltak így, mivel megszeplősítette Dinát, az ő húgukat.||
00994||1.Móz.34.14||Azt mondták nekik: Nem tehetjük, hogy húgunkat körülmetéletlen férfiúnak adjuk, mert ez nekünk gyalázat volna.||407;408
00995||1.Móz.34.15||Csak úgy egyezünk meg veletek, ha hasonlókká lesztek hozzánk: ha minden férfi körülmetélkedik közületek.||
00996||1.Móz.34.16||Így a mi leányainkat nektek adjuk, a ti leányaitokat pedig elvesszük, veletek lakunk, és egy néppé leszünk.||
00997||1.Móz.34.17||Ha pedig nem hallgattok reánk, hogy körülmetélkedjetek, vesszük a leányunkat, és elmegyünk.||
00998||1.Móz.34.18||És tetszett azoknak beszéde Hamórnak és Sikemnek, a Hamór fiának.||
00999||1.Móz.34.19||Nem is halasztotta az ifjú a dolog véghezvitelét, mert igen szerette Jákób leányát. Neki pedig atyja háza népe között mindenkinél nagyobb becsülete volt.||
01000||1.Móz.34.20||Elment azért Hamór és fia, Sikem a városuk kapujába, és így szóltak városuk férfiaihoz:||
01001||1.Móz.34.21||Ezek az emberek békességesek velünk, hadd lakjanak e földön, és kereskedjenek benne, mert íme, e föld elég tágas nekik. Leányaikat vegyük magunknak feleségül, és a mi leányainkat adjuk nekik feleségül.||
01002||1.Móz.34.22||De csak úgy egyeznek bele e férfiak, hogy velünk lakjanak, és egy néppé legyenek velünk, ha minden férfiú körülmetélkedik közöttünk, ahogy ők is körül vannak metélve.||
01003||1.Móz.34.23||Nyájaik, jószáguk és minden barmuk nem a mieink lesznek-e? Csak egyezzünk meg velük, akkor velünk laknak.||
01004||1.Móz.34.24||És engedett Hamórnak és Sikemnek, a fiának mindenki, aki a városa kapuján kijárt, és körülmetélkedett minden férfi, aki az ő városa kapuján kijárt.||
01005||1.Móz.34.25|A sikemi vérfürdő|És harmadnapon, amikor ők a seb fájdalmában voltak, Jákób két fia, Simeon és Lévi, Dina bátyjai, fegyvert ragadtak, és elszántan a városra törtek, és minden férfit megöltek.||1479
01006||1.Móz.34.26||Hamórt és fiát, Sikemet fegyver élére hányták, és elvitték Dinát Sikem házából, és elmentek.||
01007||1.Móz.34.27||Jákób fiai átgázoltak a megölteken, és feldúlták a várost, mivel megszeplősítették húgukat.||
01008||1.Móz.34.28||Elvitték a juhaikat, barmaikat, szamaraikat és azt, ami a városban és a mezőn volt.||
01009||1.Móz.34.29||És minden vagyonukat, minden gyermeküket és feleségeiket foglyul ejtették, és elraboltak mindent, ami a házakban volt.||
01010||1.Móz.34.30||Ekkor így szólt Jákób Simeonnak és Lévinek: Megháborítottatok engem, és utálatossá tettetek e föld lakói előtt, a kánaániak és a perizziek előtt. Én csak kevesedmagammal vagyok, és ha összegyűlnek ellenem, levágnak, és elvesztenek engem, egész házam népével együtt.||1482
01011||1.Móz.34.31||Azok pedig ezt felelték neki: Hát úgy kellett-e bánni a húgunkkal, mint tisztátalan személlyel?||
01012||1.Móz.35.1|Jákób Bételben|Isten ezt mondta Jákóbnak: Kelj fel, eredj föl Bételbe, és ott telepedj le! Csinálj ott oltárt Istennek, aki megjelent neked, amikor bátyád, Ézsau elől futottál.||786;769;-771
01013||1.Móz.35.2||Ekkor azt mondta Jákób a háza népének és mindazoknak, akik vele voltak: Vessétek el az idegen isteneket, akik nálatok vannak, tisztítsátok meg magatokat, és váltsatok másik ruhát.||6499
01014||1.Móz.35.3||Azután keljünk fel, és menjünk föl Bételbe, hogy oltárt készítsek ott Istennek, aki meghallgatott engem nyomorúságom napján, és velem volt az úton, amelyen jártam.||
01015||1.Móz.35.4||Átadták azért Jákóbnak a náluk levő idegen isteneket mind és füleikből a függőket. Jákób pedig elásta azokat a Sikemnél álló tölgyfa alatt.||
01016||1.Móz.35.5||És elindultak, de Isten rettentése volt a körülöttük való városokon, ezért nem üldözték Jákób fiait.||
01017||1.Móz.35.6||Eljutott azért Jákób és a vele levő egész sokaság Lúzba, azaz Bételbe, amely Kánaán földjén van.||
01018||1.Móz.35.7||Ott oltárt épített, és Él-Bételnek nevezte a helyet, mert ott jelent meg neki Isten, amikor a bátyja elől futott.||786;792
01019||1.Móz.35.8||És meghalt Debóra, Rebeka dajkája, és eltemették Bétel mellett, egy tölgyfa alatt, amelyet a „sírás cserfájának” neveztek el.||
01020||1.Móz.35.9||Isten pedig ismét megjelent Jákóbnak, miután Paddan-Arámból visszajött, és megáldotta őt.||
01021||1.Móz.35.10||Ezt mondta neki: A te neved Jákób, de ne nevezzenek többé Jákóbnak, hanem Izráel legyen a neved. És Izráelnek nevezte.||956
01022||1.Móz.35.11||És ezt mondta neki Isten: Én vagyok a mindenható Isten, növekedjél és sokasodjál! Nép és népek sokasága legyen tőled, és királyok származzanak ágyékodból.||
01023||1.Móz.35.12||És a földet, amelyet Ábrahámnak és Izsáknak adtam, neked adom, utánad pedig a te magodnak.||
01024||1.Móz.35.13||És fölment tőle Isten azon a helyen, ahol szólt vele.||
01025||1.Móz.35.14||Jákób pedig emlékoszlopot, egy kőoszlopot állított azon a helyen, ahol szólt vele, és italáldozattal áldozott azon, és olajat öntött rá.||791;793;795
01026||1.Móz.35.15||Jákób tehát Bételnek nevezte azt a helyet, ahol Isten szólt vele.||
01027||1.Móz.35.16|Ráhel halála|És elindultak Bételből, s mikor már csak egy rövid útra voltak Efrátától, hogy odaérjenek, Ráhel szült, és nehéz volt a szülése.||
01028||1.Móz.35.17||Vajúdása közben azt mondta neki a bába: Ne félj, mert most is fiad lesz!||7317
01029||1.Móz.35.18||És mikor már majd elszállt belőle a lélek, mert haldoklott, Benóninak nevezte el a gyermeket, atyja pedig Benjáminnak nevezte őt.||
01030||1.Móz.35.19||És meghalt Ráhel, és eltemették az Efrátába, azaz a Betlehembe vivő úton.||1458
01031||1.Móz.35.20||És emlékoszlopot állított Jákób a sírja fölé. Ráhel sírjának emlékoszlopa az mind e mai napig.||
01032||1.Móz.35.21||Azután továbbköltözött Izráel, és az Éder tornyán túl állította föl sátrát.||
01033||1.Móz.35.22||Amikor már Izráel azon a földön lakott, a fia, Rúben elment, és Bilhával, atyjának ágyasával hált, s ezt meghallotta Izráel. Jákób fiai pedig tizenketten voltak.||1477
01034||1.Móz.35.23||Lea fiai: Jákób elsőszülötte Rúben, azután Simeon, Lévi, Júda, Issakár és Zebulon.||1394;1534
01035||1.Móz.35.24||Ráhel fiai: József és Benjámin.||
01036||1.Móz.35.25||Ráhel szolgálójának, Bilhának fiai: Dán és Naftáli.||
01037||1.Móz.35.26||Lea szolgálójának, Zilpának fiai: Gád és Ásér. Ezek Jákób fiai, akik Paddan-Arámban születtek neki.||
01038||1.Móz.35.27||És eljutott Jákób Izsákhoz, az atyjához Mamréba, Kirjat-Arbába, azaz Hebrónba, ahol Ábrahám és Izsák élt.||
01039||1.Móz.35.28||Izsák életkora száznyolcvan esztendő volt.||
01040||1.Móz.35.29||Akkor elhunyt Izsák, meghalt, és elődeihez temették, idős korában, betelve az élettel. Fiai, Ézsau és Jákób temették el.||666;667
01041||1.Móz.36.1|Ézsau nemzetsége|Ez Ézsaunak, azaz Edómnak a nemzetsége.||1048;688
01042||1.Móz.36.2||Ézsau a Kánaán leányai közül vette feleségeit: Ádát, a hettita Élón leányát és Oholíbámát, Aná leányát, aki a hivvi Cibón leánya volt.||
01043||1.Móz.36.3||És Boszmatot, Izmael leányát, Nebájót húgát.||
01044||1.Móz.36.4||Ádá szülte Ézsaunak Elífázt, és Boszmat szülte Reúélt.||10289
01045||1.Móz.36.5||Oholíbámá pedig Jeúst, Jalámot és Kórahot szülte. Ezek Ézsau fiai, akik Kánaán földjén születtek.||
01046||1.Móz.36.6||És vette Ézsau a feleségeit, fiait és leányait és minden házabeli lelket, minden juhát, állatát és minden jószágát, amelyet Kánaán földjén szerzett, és elment más országba testvére, Jákób színe elől.||
01047||1.Móz.36.7||Mert több volt a jószáguk, semhogy együtt lakhattak volna, és a föld, amelyen tartózkodtak, nem bírta eltartani őket nyájaik miatt.||
01048||1.Móz.36.8||Letelepedett tehát Ézsau a Széír hegyén. Ézsaut pedig Edómnak is nevezik.||6480
01049||1.Móz.36.9||Ez Ézsaunak, Edóm atyjának nemzetsége a Széír hegyén.||1080;1081
01050||1.Móz.36.10||Ezek Ézsau fiainak nevei: Elífáz, Ádának, Ézsau feleségének fia. Reúél, Boszmatnak, Ézsau feleségének fia.||
01051||1.Móz.36.11||Elífáz fia Témán, Ómár, Cefó, Gatám és Kenaz volt.||
01052||1.Móz.36.12||Timna pedig Elífáznak, Ézsau fiának ágyasa volt, aki Elífáznak szülte Amálékot. Ezek Ádának, Ézsau feleségének fiai.||
01053||1.Móz.36.13||Reúél fiai pedig: Nahat, Zerah, Sammá, Mizzá. Ezek voltak Boszmatnak, Ézsau feleségének a fiai.||
01054||1.Móz.36.14||Oholíbámának pedig, Ézsau feleségének, Aná leányának, aki Cibón leánya volt, ezek voltak a fiai, akiket Ézsaunak szült: Jeús, Jalám és Kórah.||
01055||1.Móz.36.15||Ezek Ézsau fiainak nemzetségfői: Elífáznak, Ézsau elsőszülöttjének fiai: Témán nemzetségfő, Ómár nemzetségfő, Cefó nemzetségfő, Kenaz nemzetségfő.||
01056||1.Móz.36.16||Kórah nemzetségfő, Gatám nemzetségfő, Amálék nemzetségfő. Ezek Elífáztól való nemzetségfők Edóm országában. Ezek Ádá fiai.||
01057||1.Móz.36.17||Reúélnak pedig, Ézsau fiának ezek a fiai: Nahat nemzetségfő, Zerah nemzetségfő, Sammá nemzetségfő, Mizzá nemzetségfő. Ezek Reúéltól való nemzetségfők Edóm országában. Ők Boszmatnak, Ézsau feleségének a fiai.||
01058||1.Móz.36.18||Ezek pedig Oholíbámának, Ézsau feleségének fiai: Jeús nemzetségfő, Jalám nemzetségfő, Kórah nemzetségfő. Ők Oholíbámától, Aná leányától, Ézsau feleségétől való nemzetségfők.||
01059||1.Móz.36.19||Ők voltak Ézsaunak, azaz Edómnak a fiai és nemzetségfői. Ez Edóm.||
01060||1.Móz.36.20||A hóri Széír fiai, akik azon a földön laktak: Lótán, Sóbál, Cibón, Aná.||10292
01061||1.Móz.36.21||Disón, Écer, Disán: ezek tehát a hóri nemzetségfők, Széír fiai Edóm országában.||
01062||1.Móz.36.22||Lótán fia pedig: Hóri és Hémám, Lótán húga pedig Timna.||
01063||1.Móz.36.23||Sóbál fiai ezek: Alván, Mánahat, Ébál, Sefó, Ónám.||
01064||1.Móz.36.24||Cibón fiai pedig ezek: Ajjá és Aná, az az Aná, aki meleg forrásokat talált a pusztában, amikor apjának, Cibónnak szamarait legeltette.||
01065||1.Móz.36.25||Aná fiai ezek: Disón és Oholíbámá, Aná leánya.||
01066||1.Móz.36.26||Disón fiai ezek: Hemdán, Esbán, Jitrán, Kerán.||
01067||1.Móz.36.27||Écer fiai ezek: Bilhán, Zaaván, Akán.||
01068||1.Móz.36.28||Disán fiai ezek: Úc és Arán.||
01069||1.Móz.36.29||A hóriak közül való nemzetségfők pedig ezek: Lótán nemzetségfő, Sóbál nemzetségfő, Cibón nemzetségfő, Aná nemzetségfő.||
01070||1.Móz.36.30||Disón nemzetségfő, Écer nemzetségfő, Disán nemzetségfő. Ezek a hóriak közül való nemzetségfők nemzetségenként, Széír tartományában.||
01071||1.Móz.36.31|Az edómi királyok|Ezek pedig a királyok, akik Edóm földjén uralkodtak, mielőtt Izráel fiai között király uralkodott volna.||10297
01072||1.Móz.36.32||Király volt Edómban Bela, Beór fia, és a városának Dinhábá volt a neve.||
01073||1.Móz.36.33||Majd meghalt Bela, és Jóbáb, Zerah fia uralkodott utána, aki Bocrából való volt.||
01074||1.Móz.36.34||És meghalt Jóbáb, és a Témán földjéről való Husám uralkodott utána.||
01075||1.Móz.36.35||És meghalt Husám, és Hadad uralkodott utána, Bedad fia, aki megverte a midjániakat Móáb mezején. A városának a neve Avít volt.||
01076||1.Móz.36.36||És meghalt Hadad, és a Maszrékából való Szamlá uralkodott utána.||
01077||1.Móz.36.37||És meghalt Szamlá, és Saul uralkodott utána, a folyóvíz mellett való Rehóbótból.||
01078||1.Móz.36.38||És meghalt Saul, és Baaál-Hánán, Akbór fia uralkodott utána.||
01079||1.Móz.36.39||És meghalt Baal-Hánán, Akbór fia, és Hadar uralkodott utána. A városának a neve Páú, a feleségének neve pedig Mehétabél, aki Mézáháb leányának, Matrédnak a leánya volt.||
01080||1.Móz.36.40||Ezek pedig az Ézsau nemzetségéből való nemzetségfők nevei, családjuk, lakóhelyük és nevük szerint: Timná nemzetségfő, Alvá nemzetségfő, Jetét nemzetségfő.||
01081||1.Móz.36.41||Oholíbáma nemzetségfő, Élá nemzetségfő, Pinón nemzetségfő.||
01082||1.Móz.36.42||Kenaz nemzetségfő, Témán nemzetségfő, Mibcár nemzetségfő.||
01083||1.Móz.36.43||Magdíél nemzetségfő, Írám nemzetségfő. Ezek Edóm nemzetségfői lakóhelyük szerint, örökségük földjén. Ézsau volt az edómiak ősatyja.||1049
01084||1.Móz.37.1|József álmai|Jákób pedig atyja vándorlásának földjén, Kánaán földjén lakott.||30248
01085||1.Móz.37.2||Ez Jákób nemzetségének a története: József tizenhét esztendős korában bátyjaival együtt juhokat őrzött, bojtár volt Bilhának és Zilpának, atyja feleségeinek fiai mellett. És József rossz híreket vitt felőlük atyjuknak.||
01086||1.Móz.37.3||Izráel pedig minden fiánál jobban szerette Józsefet, mivel öreg korában született, és cifra ruhát csináltatott neki.||
01087||1.Móz.37.4||Mikor bátyjai látták, hogy atyjuk minden testvére közül őt szereti legjobban, meggyűlölték, és egy jó szavuk sem volt hozzá.||1496
01088||1.Móz.37.5||És álmot álmodott József, és elbeszélte bátyjainak. Erre azok még inkább gyűlölték őt.||
01089||1.Móz.37.6||Mert ezt mondta nekik: Hallgassátok meg, kérlek, azt az álmot, amelyet álmodtam!||
01090||1.Móz.37.7||Íme, kévéket kötöttünk a mezőn, és íme, az én kévém fölkelt és fölállt. A ti kévéitek pedig körülállták, és az én kévém előtt meghajoltak.||1258
01091||1.Móz.37.8||Erre azt mondták neki bátyjai: Talán király akarsz lenni fölöttünk? Vagy uralkodni akarsz rajtunk? S még inkább gyűlölték őt az álmáért és e beszédéért.||
01092||1.Móz.37.9||Más álmot is álmodott, és azt is elbeszélte a bátyjainak. Ezt mondta: Íme, megint álmot álmodtam: a nap és a hold és tizenegy csillag meghajolt énelőttem.||
01093||1.Móz.37.10||És elbeszélte ezt atyjának és bátyjainak, de atyja megdorgálta: Milyen álom az, amelyet álmodtál? Vajon elmenjünk-e én és anyád és testvéreid, hogy földig hajoljunk előtted?||
01094||1.Móz.37.11||Irigykedtek azért reá a bátyjai. Atyja pedig elméjében tartotta ezt a dolgot.||27194
01095||1.Móz.37.12|Józsefet eladják testvérei|Mikor pedig a bátyjai elmentek Sikembe, hogy atyjuk juhait őrizzék,||
01096||1.Móz.37.13||ezt mondta Izráel Józsefnek: A bátyáid Sikemben legeltetnek. Gyere, elküldelek téged hozzájuk! Ő pedig felelt: Ímhol vagyok.||
01097||1.Móz.37.14||És ezt mondta neki atyja: Menj el, nézd meg, hogy s mint vannak bátyáid és a juhok, és hozz hírt nekem. Elküldte tehát őt Hebrón völgyéből, és Sikembe ment.||
01098||1.Móz.37.15||Mikor a mezőn bolyongott, rátalált egy ember, és megkérdezte őt: Mit keresel?||
01099||1.Móz.37.16||S ő elmondta: A bátyáimat keresem, kérlek, mondd meg nekem: hol legeltetnek?||
01100||1.Móz.37.17||Azt felelte az ember: Elmentek innen, mert hallottam, hogy beszélték: „Menjünk Dótánba.” Elment azért József a bátyjai után, és megtalálta őket Dótánban.||
01101||1.Móz.37.18||Mikor távolról meglátták őt, mielőtt közel ért volna hozzájuk, összebeszéltek, hogy megölik.||
01102||1.Móz.37.19||Így szóltak egymás között: Íme, itt jön az álomlátó!||
01103||1.Móz.37.20||Most hát gyertek, öljük meg őt, és vessük valamelyik kútba. Majd azt mondjuk, hogy fenevad ette meg, és meglátjuk, mi lesz az álmaiból!||
01104||1.Móz.37.21||Meghallotta ezt Rúben, és megmentette őt a kezükből. Ezt mondta: Ne üssük agyon!||1274
01105||1.Móz.37.22||Majd ezt mondta nekik: Ne ontsatok vért, vessétek őt ebbe a kútba, amely itt a pusztában van, de kezet ne vessetek reá! Azért mondta, hogy megszabadítsa őt a kezükből, és visszavihesse atyjához.||
01106||1.Móz.37.23||Amikor József odaért a bátyjaihoz, letépték a felsőruháját, a cifra ruhát, amely rajta volt.||
01107||1.Móz.37.24||Megragadták, és belevetették a kútba. A kút pedig üres volt, nem volt benne víz.||
01108||1.Móz.37.25||Miután leültek kenyeret enni, és fölemelték a szemüket, látták, hogy íme, egy izmáeli karaván jön Gileádból, és tevéik fűszerszámot, balzsamot és mirhát visznek, hogy elvigyék Egyiptomba.||
01109||1.Móz.37.26||Ekkor Júda azt mondta testvéreinek: Mi haszna, ha megöljük a testvérünket, és eltitkoljuk az ő vérét?||
01110||1.Móz.37.27||Gyertek, adjuk el az izmáelieknek, és ne tegyük rá a kezünket, mert testvérünk, vérünkből való ő! És hallgattak rá a testvérei.||
01111||1.Móz.37.28||Közben a midjáni kereskedők arra mentek. Ekkor fölhúzták Józsefet a kútból, és eladták az izmáelieknek húsz ezüstpénzért. Azok pedig elvitték Egyiptomba.||15688;27194
01112||1.Móz.37.29||Rúben pedig visszatért a kúthoz, és íme, József nem volt a kútban, mire megszaggatta ruháit.||
01113||1.Móz.37.30||Visszatért testvéreihez, és azt mondta: Nincsen meg a gyermek, én most merre menjek?||
01114||1.Móz.37.31||Akkor vették József felsőruháját, leöltek egy kecskebakot, és belemártották a ruhát a vérbe.||
01115||1.Móz.37.32||És elküldték a cifra ruhát, és elvitték atyjukhoz, és ezt mondták: Ezt találtuk, fölismered-e, hogy a fiad ruhája, vagy nem?||
01116||1.Móz.37.33||Ő megismerte azt, és ezt mondta: A fiam felsőruhája ez, fenevad ette meg őt, bizony széjjelszaggatta Józsefet.||1352
01117||1.Móz.37.34||És megszaggatta Jákób a ruháit, zsákba öltözött, és sokáig gyászolta a fiát.||
01118||1.Móz.37.35||Fölkelt valamennyi fia és leánya, hogy vigasztalják őt, de nem akart vigasztalódni, hanem azt mondta: Sírva megyek fiamhoz a sírba. Így siratta őt az atyja.||1290
01119||1.Móz.37.36||A midjániak pedig eladták őt Egyiptomba Potifárnak, a fáraó főemberének, a testőrök főhadnagyának.||1150
01120||1.Móz.38.1|Júda és Támár|Történt abban az időben, hogy Júda elment a testvéreitől, és betért egy adullámi férfihoz, akinek Hírá volt a neve.||
01121||1.Móz.38.2||És meglátta ott Júda egy Súa nevű kánaáni férfi leányát, elvette azt, és bement hozzá.||10311
01122||1.Móz.38.3||És az fogant a méhében, és fiút szült, és Érnek nevezte.||
01123||1.Móz.38.4||És ismét fogant méhében, s fiút szült, és Ónánnak nevezte.||
01124||1.Móz.38.5||Még egyszer fiút szült, és Sélának nevezte. Amikor őt szülte, Júda Kezibben volt.||
01125||1.Móz.38.6||Júda feleséget vett elsőszülött fiának, Érnek. A leány neve Támár volt.||
01126||1.Móz.38.7||De Ér, Júda elsőszülött fia gonosz volt az ÚR szeme előtt, ezért megölte őt az ÚR.||4508
01127||1.Móz.38.8||Ekkor azt mondta Júda Ónánnak: Eredj be a bátyád feleségéhez, vedd feleségül, mint sógor, és támassz utódot a bátyádnak.||
01128||1.Móz.38.9||Ónán pedig tudta, hogy a magzat nem az övé lesz, azért, amikor a bátyja feleségéhez bement, a földre vesztegette el a magot, hogy a bátyjának ne támasszon utódot.||
01129||1.Móz.38.10||Az Úr szeme előtt gonoszság volt, amit cselekedett, azért őt is megölte.||
01130||1.Móz.38.11||Ekkor azt mondta Júda Támárnak, a menyének: Maradj özvegyen addig atyád házában, amíg a fiam, Sélá felnövekedik. Mert így gondolkodott: Netán ez is meghal, mint a bátyjai. Elment azért Támár, és atyja házában maradt.||
01131||1.Móz.38.12||Sok idő múlva meghalt Súa leánya, Júda felesége. Júda pedig megvigasztalódott, és barátjával, az adullámi Hírával elment a juhai nyíróihoz, Timnába.||
01132||1.Móz.38.13||Hírül adták pedig Támárnak: Íme, apósod Timnába megy a juhait megnyíratni.||
01133||1.Móz.38.14||Levetette azért magáról az özvegyi ruháját, elfátyolozta és beburkolta magát, és leült Énaim kapujába, amely a Timnába vezető úton van. Mert látta, hogy felnövekedett Sélá, és mégsem adták őt hozzá feleségül.||
01134||1.Móz.38.15||Meglátta pedig őt Júda, és paráznának tartotta, mert befedezte az arcát.||
01135||1.Móz.38.16||Hozzá csatlakozott az úton, és ezt mondta: Engedd meg, kérlek, hogy bemenjek hozzád. Mert nem tudta, hogy a menye az. Ő pedig ezt felelte: Mit adsz nekem, ha bejöhetsz hozzám?||
01136||1.Móz.38.17||Ő így felelt: Küldök neked a nyájamból egy kecskegidát. Erre a nő azt kérdezte: Adsz-e zálogot, amíg megküldöd?||
01137||1.Móz.38.18||Mire Júda így szólt: Micsoda zálogot adjak neked? Ő ezt mondta: Gyűrűdet, gyűrűd zsinórját és botodat, amely a kezedben van. Odaadta azért neki, és bement hozzá, és teherbe ejtette.||
01138||1.Móz.38.19||Azután fölkelt Támár, és elment, levetette magáról a fátylat, és fölvette özvegyi ruháját.||
01139||1.Móz.38.20||Júda megküldte a kecskegidát adullámi barátja által, hogy visszavegye a zálogot az asszonytól, de nem találta őt.||
01140||1.Móz.38.21||Akkor megkérdezte a helység férfiait: Hol van az a parázna nő, aki Énaim mellett az útfélen volt? Ők azt válaszolták: Nem volt erre parázna nő.||
01141||1.Móz.38.22||Visszatért tehát Júdához, és ezt mondta: Nem találtam meg őt, a helység lakosai is azt mondták, hogy nem volt erre parázna nő.||
01142||1.Móz.38.23||Erre azt mondta Júda: Tartsa meg magának a zálogot, hogy csúffá ne legyünk. Íme, én megküldtem a kecskegidát, te pedig nem találtad meg őt.||
01143||1.Móz.38.24||Mintegy három hónap múlva jelentették Júdának: Támár, a menyed paráználkodott, és íme, várandós is a paráznaság miatt. Erre ezt mondta Júda: Vigyétek ki őt, és égettessék meg!||5493;5494
01144||1.Móz.38.25||Már vitték kifelé, mikor üzenetet küldött apósához: Attól a férfitól vagyok várandós, akiéi ezek a holmik. Ezt mondta: Nézd meg, jól, kérlek, kié ez a gyűrű, ez a zsinór és ez a pálca.||1137
01145||1.Móz.38.26||És megismerte Júda, és ezt mondta: Igazabb ő nálam, mert bizony, nem adtam őt fiamhoz, Sélához. De nem hált vele többet Júda.||1130
01146||1.Móz.38.27||Amikor elérkezett a szülésének az ideje, íme, ikrek voltak méhében.||10312
01147||1.Móz.38.28||Szülés közben az egyik kinyújtotta a kezét. A bába fogta, és vörös fonalat kötött rá, s azt mondta: Ez jött ki először.||
01148||1.Móz.38.29||De amikor visszahúzta a kezét, mégis a testvére jött ki. És azt mondta a bába: Hogyan törtél magadnak rést? Azért nevezte Pérecnek.||23214
01149||1.Móz.38.30||És utána kijött a testvére, akinek a vörös fonál volt a kezén. Őt Zerahnak nevezte el.||
01150||1.Móz.39.1|József Potifár házában|Józsefet levitték Egyiptomba, és megvette őt azoktól az izmáeliektől, akik őt oda vitték, egy egyiptomi ember: Potifár, a fáraó főembere, a testőrök főhadnagya.||1111
01151||1.Móz.39.2||És az ÚR Józseffel volt, és szerencsés ember lett, és az ő egyiptomi urának a házában élt.||1170;27194
01152||1.Móz.39.3||Látta ura, hogy az ÚR vele van, és hogy mindazt, amit cselekszik, az ÚR szerencséssé teszi a kezében.||
01153||1.Móz.39.4||Ezért kedves volt ura előtt József, és személyes szolgája lett. Háza felvigyázójává tette, és mindenét, amije volt, kezére bízta.||
01154||1.Móz.39.5||Attól az időtől fogva, hogy házának és mindenének gondviselőjévé tette, megáldotta az ÚR az egyiptomi ember házát Józsefért. Az ÚR áldása volt mindenen, amije csak volt a házban és a mezőn.||
01155||1.Móz.39.6||Ezért mindenét József kezére bízta. Semmire sem volt gondja mellette, csak az ételre, amelyet megevett. József pedig szép termetű és szép arcú volt.||
01156||1.Móz.39.7||Ezek után történt, hogy urának a felesége szemet vetett rá, és azt mondta: Hálj velem!||
01157||1.Móz.39.8||Ő azonban vonakodott, és ezt felelte ura feleségének: Íme, uramnak mellettem semmi gondja a háza dolgaira, és mindenét, amije van, kezemre bízta.||
01158||1.Móz.39.9||Senki sincs nálam nagyobb a házában. Semmit sem tiltott meg tőlem, csak téged, mivelhogy te a felesége vagy. Hogy követhetném hát el ezt a nagy gonoszságot, és hogyan vétkeznék Isten ellen?||
01159||1.Móz.39.10||Bár az asszony mindennap ezt mondogatta Józsefnek, ő nem hallgatott rá, hogy vele háljon, és vele egyesüljön.||
01160||1.Móz.39.11||Egy napon az történt, hogy bement a házba, hogy valamilyen feladatát elvégezze, és a háznép közül senki sem volt ott benn a házban.||
01161||1.Móz.39.12||Az asszony megragadta őt a ruhájánál fogva, és azt mondta neki: Hálj velem! Ő pedig otthagyta a ruháját az asszony kezében, elfutott és kiment.||
01162||1.Móz.39.13||Amikor látta az asszony, hogy a ruháját a kezében hagyta, és kifutott,||
01163||1.Móz.39.14||összehívta a háznépet, és így szólt hozzájuk: Lássátok, héber embert hoztak ide, hogy megcsúfoljon minket. Bejött hozzám, hogy velem háljon, s én fennszóval kiáltottam.||
01164||1.Móz.39.15||Amint hallotta, hogy fennszóval kezdtem kiáltani, a ruháját nálam hagyta, kiment és elfutott.||
01165||1.Móz.39.16||Megtartotta azért az ő ruháját magánál, amíg az ura hazajött.||
01166||1.Móz.39.17||Ekkor ilyen szavakkal szólt hozzá: Bejött hozzám a héber szolga, akit ide hoztál, hogy szégyent hozzon rám.||
01167||1.Móz.39.18||És mikor fennszóval kezdtem kiáltani, a ruháját nálam hagyta, és kifutott.||
01168||1.Móz.39.19||Amint hallotta az ő ura a felesége beszédét, hogy „ilyesmiket tett velem a szolgád”, haragra gerjedt.||
01169||1.Móz.39.20||Fogta Józsefet az ő ura, és abba a tömlöcbe vetette, amelyben a király foglyait tartották; és ott volt a tömlöcben.||15689
01170||1.Móz.39.21||De az ÚR Józseffel volt, és kiterjesztette rá kegyelmességét, és kedvessé tette őt a börtönparancsnok előtt.||27194
01171||1.Móz.39.22||És a börtönparancsnok mindazokat a foglyokat, akik a tömlöcben voltak, József kezére bízta, úgyhogy ami ott történt, minden őáltala történt.||
01172||1.Móz.39.23||És semmi gondja nem volt a börtönparancsnoknak azokra, akik a keze alatt voltak, mert az ÚR Józseffel volt, és szerencséssé tett mindent, amit cselekedett.||
01173||1.Móz.40.1|József álmokat fejt meg a börtönben|Ezután történt, hogy az egyiptomi király pohárnoka és sütőmestere vétkezett uruk, az egyiptomi király ellen.||
01174||1.Móz.40.2||Megharagudott azért a fáraó a két főemberére, a főpohárnokra és a fősütőmesterre,||
01175||1.Móz.40.3||és fogságba vettette őket, a testőrök főhadnagyának házában levő tömlöcbe, oda, ahol József fogva volt.||
01176||1.Móz.40.4||A testőrök főhadnagya pedig Józsefet rendelte melléjük, és ő szolgált nekik. Jó ideje fogságban voltak már,||
01177||1.Móz.40.5||amikor az egyiptomi király pohárnoka és sütőmestere, akik a tömlöcben voltak fogva, mindketten álmot láttak. Mindegyik más álmot, ugyanazon az éjjelen, és mindegyik álomnak megvolt a maga jelentése.||
01178||1.Móz.40.6||Reggel bement hozzájuk József, és látta, hogy igen bánkódnak.||
01179||1.Móz.40.7||Megkérdezte a fáraó főembereit, akik ura házánál vele együtt fogva voltak: Miért olyan komor ma az arcotok?||
01180||1.Móz.40.8||Azok elmondták neki: Álmot láttunk, és nincs, aki megfejtse. Erre azt mondta nekik József: A megfejtés nem Isten dolga-e? Kérlek, mondjátok el nekem!||
01181||1.Móz.40.9||Elmondta azért a főpohárnok az álmát Józsefnek. Ezt mondta neki: Álmomban, íme, egy szőlőtő volt előttem.||
01182||1.Móz.40.10||A szőlőtőn három szál vessző volt, s alighogy bimbózott, már virágzott, és fürtjei megérlelték a szemeket.||
01183||1.Móz.40.11||A fáraó pohara pedig a kezemben volt. Vettem a szőlőszemeket, a fáraó poharába facsartam, és a poharat a fáraó kezébe adtam.||
01184||1.Móz.40.12||József ezt mondta neki: Ez a megfejtése: a három vesszőszál három nap.||
01185||1.Móz.40.13||Három nap múlva a fáraó felemel téged, és visszahelyez hivatalodba, és kezébe adod a poharát, előbbi tiszted szerint, amikor pohárnoka voltál.||
01186||1.Móz.40.14||Csakhogy azután emlékezzél meg rólam, amikor jól lesz dolgod, és kérlek, cselekedjél irgalmasságot velem. Emlékezzél meg rólam a fáraó előtt, és szabadíts meg engem e házból.||
01187||1.Móz.40.15||Mert galádul raboltak el engem a héberek földjéről, és itt sem cselekedtem semmit, hogy tömlöcbe vessenek.||
01188||1.Móz.40.16||És látta a fősütőmester, hogy jól magyarázott, és azt mondta Józsefnek: Álmodtam én is: íme, három kosár kalács volt a fejemen.||
01189||1.Móz.40.17||A felső kosárban a fáraó mindenféle süteménye volt, és a madarak ették azokat a kosárból, a fejemről.||
01190||1.Móz.40.18||József így felelt: Ennek ez a magyarázata: a három kosár három nap.||
01191||1.Móz.40.19||Három nap múlva fejedet véteti a fáraó, és fára akasztat fel téged, és a madarak eszik le rólad a húsodat.||
01192||1.Móz.40.20||Harmadnap a fáraó születésnapja volt, és vendégséget rendezett minden szolgájának, s akkor a főpohárnokot és a fősütőmestert is visszahozta szolgái közé.||
01193||1.Móz.40.21||És a főpohárnokot visszahelyezte pohárnokságába, és ő nyújtotta a poharat a fáraó kezébe.||
01194||1.Móz.40.22||A fősütőmestert pedig felakasztatta, ahogy József megfejtette álmukat.||
01195||1.Móz.40.23||De a főpohárnok nem emlékezett meg Józsefről, hanem elfelejtkezett róla.||
01196||1.Móz.41.1|József megfejti a fáraó álmait|Két esztendő múlva történt, hogy a fáraó ezt az álmot látta: íme a folyó partján állt.||
01197||1.Móz.41.2||És íme, a folyóból hét szép és kövér tehén jött ki, és legelt a zsombékosban.||
01198||1.Móz.41.3||Utánuk másik hét tehén jött ki a folyóból, rútak és soványak, és odaálltak az előbbi tehenek mellé a folyó partján.||
01199||1.Móz.41.4||És lenyelték a rút és sovány tehenek a hét szép kövér tehenet. Ekkor a fáraó fölébredt.||
01200||1.Móz.41.5||Majd elaludt, és másodszor is álmot látott: íme, hét kalász növekedett egy száron, mind teljes és szép.||
01201||1.Móz.41.6||És íme, azok után hét vékony, keleti széltől kiszáradt kalász növekedett.||
01202||1.Móz.41.7||És lenyelték a vékony gabonafejek a hét kövér és teljes gabonafejet. Ekkor fölébredt a fáraó, és íme, álom volt.||
01203||1.Móz.41.8||Reggelre kelve nyugtalankodott a lelkében, ezért elküldött, és egybehívatta Egyiptom minden jövendőmondóját és minden bölcsét, és elbeszélte nekik az álmát, de senki sem tudta megmagyarázni neki.||
01204||1.Móz.41.9||Így szólt ekkor a főpohárnok a fáraónak: Bűneimről emlékezem e napon.||
01205||1.Móz.41.10||Amikor a fáraó megharagudott a szolgáira, és fogságba vettetett engem a testőrök főhadnagyának házába, engem és a fősütőmestert,||
01206||1.Móz.41.11||álmot láttunk egy éjjel, én is, ő is; mindegyikünk a maga álmának jelentése szerint álmodott.||1177
01207||1.Móz.41.12||Volt ott velünk egy héber ifjú, a testőrök főhadnagyának szolgája. Elbeszéltük neki, és ő megfejtette nekünk az álmainkat, mindegyikünknek a saját álma szerint.||
01208||1.Móz.41.13||És ahogy megfejtette nekünk, úgy lett: engem visszahelyeztek hivatalomba, őt pedig felakasztották.||
01209||1.Móz.41.14||Ekkor a fáraó elküldött, és hívatta Józsefet. Sietve kihozták a tömlöcből, megborotválkozott, ruhát váltott, és a fáraóhoz ment.||15691
01210||1.Móz.41.15||A fáraó ezt mondta Józsefnek: Álmot láttam, és nincs, aki megmagyarázza. Én pedig azt hallottam rólad, hogy ha meghallod az álmot, meg is magyarázod azt.||
01211||1.Móz.41.16||Erre József így felelt neki: Nem én, Isten jelenti meg, ami a fáraónak javára van.||
01212||1.Móz.41.17||A fáraó így szólt Józsefhez: Álmomban a folyó partján álltam,||
01213||1.Móz.41.18||és íme, a folyóból hét kövér és szép tehén jött ki, és legelt a zsombékosban.||
01214||1.Móz.41.19||S íme, utánuk másik hét tehén jött ki, nagyon soványak, rútak és hitványak. Egész Egyiptom földjén nem láttam hozzájuk hasonló rútakat.||
01215||1.Móz.41.20||És lenyelték a sovány és rút tehenek az előbbi hét kövér tehenet.||
01216||1.Móz.41.21||És bár a gyomrukban voltak, de nem látszott, hogy ott volnának, mert a külsejük olyan rút volt, mint azelőtt. Ekkor fölébredtem.||
01217||1.Móz.41.22||Majd azt láttam álmomban, hogy hét gabonafej növekedik egy száron, mind teljes és szép.||
01218||1.Móz.41.23||És íme, hét összeaszott, keleti széltől kiszáradt kalász növekedett utánuk,||
01219||1.Móz.41.24||és lenyelték a vékony kalászok a hét szép kalászt. És elmondtam ezt az írástudóknak, de senki sincs, aki megmagyarázza nekem.||
01220||1.Móz.41.25||Ekkor József így szólt a fáraóhoz: A fáraó álma egy és ugyanaz. Amit cselekedni akar Isten, azt jelentette ki a fáraónak.||
01221||1.Móz.41.26||A hét szép tehén hét esztendő, a hét szép kalász is hét esztendő. Az álom egy és ugyanaz.||
01222||1.Móz.41.27||A hét sovány és a hét rút tehén pedig, amelyek utánuk jöttek ki, az is hét esztendő, és a keleti széltől kiszáradt hét vékony kalász az éhség hét esztendeje.||
01223||1.Móz.41.28||Ez az, amit mondtam a fáraónak: Isten megmutatta a fáraónak, amit cselekedni akar.||
01224||1.Móz.41.29||Íme, hét esztendő jön, amikor nagy bőség lesz egész Egyiptomban.||
01225||1.Móz.41.30||Azok után pedig az éhség hét esztendeje következik, amikor minden bőséget elfelejtenek Egyiptom földjén, és éhség emészti az országot.||
01226||1.Móz.41.31||Nyoma sem lesz az előbbi bőségnek e földön az utána következő éhség miatt, mert igen nagy lesz az.||
01227||1.Móz.41.32||Hogy pedig a fáraó álma kétszer is megismétlődött, ez azt jelenti, hogy Istennél elvégzett dolog ez, és siet véghezvinni.||
01228||1.Móz.41.33||Most azért szemeljen ki a fáraó egy értelmes és bölcs férfit, és tegye Egyiptom földjén gondviselővé.||
01229||1.Móz.41.34||Cselekedje ezt a fáraó, és rendeljen felügyelőket az országnak, és szedjen ötödöt Egyiptom földjén a hét bő esztendőben.||
01230||1.Móz.41.35||És takarítsák be a következő jó esztendők minden termését, és gyűjtsenek gabonát a fáraó keze alá, és tartsák meg, hogy legyen élelem a városokban.||
01231||1.Móz.41.36||Legyen élelem tartalékban az ország számára az éhség hét esztendejére, amelyek elkövetkeznek Egyiptom földjére, hogy el ne vesszen e föld az éhség miatt.||
01232||1.Móz.41.37|József Egyiptom felügyelője lesz|Tetszett ez a beszéd a fáraónak és minden szolgájának.||
01233||1.Móz.41.38||Így szólt a fáraó a szolgáihoz: Találhatnánk-e ehhez hasonló férfit, akiben Isten lelke van?||
01234||1.Móz.41.39||Ezt mondta Józsefnek: Mivel Isten mindezt neked jelentette ki, nincs hozzád fogható értelmes és bölcs ember.||
01235||1.Móz.41.40||Te légy az én házam gondviselője és minden népem a te szavadra hallgasson; csak a királyi szék tesz engem nálad nagyobbá.||15691;-15693;27195
01236||1.Móz.41.41||Azután ezt mondta a fáraó Józsefnek: Íme, én téged egész Egyiptom fejedelemévé teszlek.||
01237||1.Móz.41.42||És lehúzta az ujjáról a gyűrűjét, és József ujjára húzta. Drága gyolcsruhába öltöztette, és aranyláncot tett a nyakába.||
01238||1.Móz.41.43||Majd körülhordoztatta őt a második kocsiján, és ezt kiáltották előtte: Térdet hajtsatok! Így tette őt fejedelemmé egész Egyiptom földjén.||
01239||1.Móz.41.44||És ezt mondta Józsefnek: Én vagyok a fáraó. De nélküled senki sem mozdíthatja se kezét, se lábát egész Egyiptom földjén.||
01240||1.Móz.41.45||És elnevezte a fáraó Józsefet Cáfenat-Panéahnak, és feleségül adta neki Ászenatot, Pótiferának, Ón papjának leányát. És kiment József Egyiptom földjére.||
01241||1.Móz.41.46||József pedig harmincesztendős volt, amikor a fáraó, vagyis az egyiptomi király előtt állt. Azután kiment József a fáraó színe elől, és bejárta egész Egyiptomot.||
01242||1.Móz.41.47||A hét bő esztendő alatt a föld tele marokkal ontotta a termést.||
01243||1.Móz.41.48||És József összegyűjtötte a hét esztendőnek minden eleségét, amely Egyiptom földjén volt, és betakarította a városokba a körülöttük levő határ élelmét.||
01244||1.Móz.41.49||És felhalmozta József a gabonát, mint a tenger homokját, igen sokat, annyira, hogy abbahagyták számlálását, mivel megszámlálhatatlanul sok volt.||
01245||1.Móz.41.50||Józsefnek az éhség esztendejének beköszönte előtt két fia született, akiket Ászenat, Pótiferának, Ón papjának leánya szült neki.||1456
01246||1.Móz.41.51||Az elsőszülöttet Manassénak nevezte József, mert ezt mondta: Elfeledtette velem Isten minden szenvedésemet és atyámnak egész házát.||
01247||1.Móz.41.52||A másodikat pedig Efraimnak nevezte, mert ezt mondta: Megszaporított engem Isten a nyomorúságom földjén.||
01248||1.Móz.41.53||Aztán eltelt a bőség hét esztendeje Egyiptom földjén,||
01249||1.Móz.41.54||és elkezdődött az éhség hét esztendeje, amint József megmondta. Éhínség lett minden országban, de Egyiptom földjén mindenütt volt kenyér.||15687;1364
01250||1.Móz.41.55||Végül azonban éhezni kezdett egész Egyiptom földje is, mindenütt kenyérért kiáltott a nép a fáraóhoz. Ekkor azt mondta a fáraó minden egyiptominak: Menjetek Józsefhez, és amit mond nektek, azt tegyétek!||
01251||1.Móz.41.56||Mikor az éhség az egész földre kiterjedt, megnyitotta József az összes magtárt, és árulta a gabonát az egyiptomiaknak. Mert növekedett az éhség Egyiptom földjén.||
01252||1.Móz.41.57||És az egész földről Egyiptomba mentek Józsefhez gabonát venni, mert nagy volt az éhínség az egész földön.||
01253||1.Móz.42.1|Jákób Egyiptomba küldi fiait élelemért|Amikor Jákób látta, hogy Egyiptomban van gabona, ezt mondta fiainak: Mit néztek egymásra?||
01254||1.Móz.42.2||Íme, hallom, hogy Egyiptomban van gabona. Menjetek le oda, és vegyetek onnan gabonát, hogy életben maradjunk, és ne haljunk meg.||27197
01255||1.Móz.42.3||Lement hát József tíz bátyja Egyiptomba gabonát venni.||
01256||1.Móz.42.4||De Benjámint, József öccsét nem küldte el Jákób a bátyjaival, mert azt gondolta: Netalán veszedelem érhetné.||
01257||1.Móz.42.5||Elmentek tehát Izráel fiai gabonát venni az odamenőkkel együtt, mert éhség volt Kánaán földjén.||
01258||1.Móz.42.6||József pedig az ország kormányzója volt, és ő árulta a gabonát a föld minden népének. Mikor József bátyjai odaértek, arccal a földre borultak előtte.||1090
01259||1.Móz.42.7||Amint meglátta a bátyjait, megismerte őket, de idegennek mutatta magát nekik. Keményen beszélt velük. Megkérdezte őket: Honnan jöttetek? Ők így feleltek: Kánaán földjéről jöttünk eleséget venni.||
01260||1.Móz.42.8||József tehát megismerte bátyjait, de azok nem ismerték meg őt.||
01261||1.Móz.42.9||Ekkor József visszaemlékezett az álmokra, amelyeket róluk álmodott. Így szólt nekik: Kémek vagytok, akik azért jöttetek, hogy az ország védtelen részeit megfigyeljétek.||1088;1090;1092
01262||1.Móz.42.10||Ők így szóltak neki: Nem, uram, hanem eleséget venni jöttek a te szolgáid.||
01263||1.Móz.42.11||Mi mindnyájan egy ember fiai vagyunk. Becsületes emberek vagyunk, sohasem voltak kémek a te szolgáid.||
01264||1.Móz.42.12||Ő így folytatta: Nem úgy van, hanem azért jöttetek, hogy az ország védtelen részeit megfigyeljétek.||
01265||1.Móz.42.13||Amazok mondták: Tizenketten vagyunk testvérek mi, a te szolgáid, egy ember fiai Kánaán földjén, és íme, a legkisebb közülünk most atyánknál van, egyikünk pedig nincsen meg.||
01266||1.Móz.42.14||József erre így szólt nekik: Úgy van, ahogy mondtam nektek: kémek vagytok!||
01267||1.Móz.42.15||Ezzel lesztek próbára téve: Úgy éljen a fáraó, hogy ki nem mentek innen, míg ide nem jön a legkisebb testvéretek.||
01268||1.Móz.42.16||Küldjétek el egyikőtöket érte, hogy hozza ide. Ti pedig fogságban lesztek. Így lesz próbára téve beszédetek, hogy igaz úton jártok-e, vagy nem. Úgy éljen a faraó, hogy kémek vagytok.||
01269||1.Móz.42.17||Azért fogságban tartotta őket harmadnapig.||
01270||1.Móz.42.18|József visszaküldi testvéreit Benjáminért|Harmadnap pedig ezt mondta nekik József: Ezt cselekedjétek, hogy éljetek, hisz én is félem Istent:||
01271||1.Móz.42.19||ha igaz emberek vagytok, maradjon fogva egyik testvéretek a ti tömlöcötökben, ti pedig menjetek el, vigyetek gabonát a házaitok szükségletére.||
01272||1.Móz.42.20||A legkisebbik testvéreteket pedig hozzátok hozzám! Akkor igazolva lesznek beszédeitek, és nem haltok meg. Ők pedig akképpen cselekedtek.||1295
01273||1.Móz.42.21||És ezt mondták egymásnak: Bizony, vétkeztünk testvérünk ellen, akinek láttuk lelki szorongását, mikor nekünk könyörgött, de nem hallgattunk rá. Ezért következett ránk ez a nyomorúság.||
01274||1.Móz.42.22||Rúben pedig így felelt nekik: Nem mondtam-e nektek, hogy ne vétkezzetek a gyermek ellen? De nem hallgattatok rám. És íme, a vérét is keresik rajtunk!||1104;1105
01275||1.Móz.42.23||És nem tudták, hogy József érti őket, mert tolmács közvetített köztük.||
01276||1.Móz.42.24||És József elfordult tőlük, és sírt. Azután hozzájuk fordult, és beszélt velük. Simeont visszatartotta közülük, és szemük láttára megkötöztette.||
01277||1.Móz.42.25||Majd megparancsolta József, hogy töltsék meg edényeiket gabonával, de mindegyiknek tegyék vissza a pénzét a zsákjába, és adjanak nekik ennivalót az útra. És így cselekedtek velük.||
01278||1.Móz.42.26||Azután föltették a gabonájukat a szamaraikra, és elmentek.||
01279||1.Móz.42.27||Mikor pedig az egyikőjük kioldotta a zsákját, hogy abrakot adjon szamarának a szálláson, és meglátta a pénzét, hogy íme, ott van a zsákja szájában,||
01280||1.Móz.42.28||így szólt a testvéreinek: Visszatették a pénzemet, íme, a zsákomban van. Akkor megrettent a szívük, és remegve mondták egymásnak: Micsoda ez, amit Isten cselekedett velünk?||
01281||1.Móz.42.29||Amikor megérkeztek atyjukhoz, Jákóbhoz, Kánaán földjére, elbeszélték neki mindazt, ami velük történt, és ezt mondták:||
01282||1.Móz.42.30||Az a férfi, annak a földnek az ura, keményen beszélt velünk, és úgy bánt velünk, mintha azt az országot kémleltük volna.||
01283||1.Móz.42.31||De mi azt mondtuk neki: Igaz emberek vagyunk, soha nem voltunk kémek.||
01284||1.Móz.42.32||Tizenketten vagyunk testvérek, atyánknak fiai, egyikünk nincs meg, a legkisebbikünk pedig most atyánkkal van Kánaán földjén.||
01285||1.Móz.42.33||Erre így szólt nekünk az a férfi, annak a földnek ura: Erről tudom meg, hogy igaz emberek vagytok: egyik testvéreteket hagyjátok nálam, a házaitok szükségletére valót vigyétek, és menjetek el!||
01286||1.Móz.42.34||És hozzátok el hozzám a legkisebb testvéreteket! Ebből megtudom, hogy nem vagytok kémek, hanem igaz emberek. Akkor visszaadom nektek testvéreteket, és kereskedhettek ebben az országban.||
01287||1.Móz.42.35||Miközben zsákjaikat kiürítették, íme, mindegyiknek a zsákjában ott volt a pénze. Amint látták a pénzüket, ők és az atyjuk, megijedtek.||1277
01288||1.Móz.42.36||Ezt mondta nekik atyjuk, Jákób: Megfosztotok engem gyermekeimtől. József nincsen, Simeon sincsen. Benjámint is elviszitek? Mindez engem ér!||
01289||1.Móz.42.37||Akkor Rúben ezt mondta atyjának: Az én két fiamat öld meg, ha nem hozom vissza őt neked! Bízd a kezemre, és én visszahozom neked.||
01290||1.Móz.42.38||Ő pedig így szólt: Nem megy le a fiam veletek, mert a bátyja meghalt, és egyedül ő maradt meg. Ha veszedelem érné az úton, amelyre indultok, ősz fejemet búba borítva bocsátanátok a sírba.||
01291||1.Móz.43.1|Jákób fiai újra Egyiptomba mennek|Az éhség pedig elhatalmasodott az országban.||
01292||1.Móz.43.2||Mikor fogytán volt az eleség, amelyet Egyiptomból hoztak, így szólt hozzájuk az atyjuk: Menjetek el újból, vegyetek nekünk egy kis eleséget.||
01293||1.Móz.43.3||Júda így felelt neki: Erősen fogadkozott az a férfi: Színem elé ne kerüljetek, ha nem lesz veletek a testvéretek!||
01294||1.Móz.43.4||Ha elbocsátod velünk öcsénket, elmegyünk, és veszünk neked eleséget.||
01295||1.Móz.43.5||Ha pedig nem bocsátod el, nem megyünk, mert az a férfi megmondta nekünk: Színem elé ne kerüljetek, ha a testvéretek nem lesz veletek!||1272
01296||1.Móz.43.6||Erre Izráel ezt mondta: Hogy tehettetek ilyen rosszat velem, hogy megmondtátok annak a férfinak, hogy van még egy öcsétek?||
01297||1.Móz.43.7||Ők így feleltek: Nagyon tudakozódott az a férfi felőlünk és nemzetségünk felől. Megkérdezte: Él-e még az atyátok? Van-e még testvéretek? És mi a kérdései szerint feleltünk neki. Hát tudhattuk-e, hogy azt fogja mondani: Hozzátok ide testvéreteket?||
01298||1.Móz.43.8||Júda ezt mondta atyjának, Izráelnek: Bocsásd el azt a fiút énvelem. Hadd keljünk útra azonnal, hogy éljünk, és meg ne haljunk, se mi, se te, se gyermekeink.||
01299||1.Móz.43.9||Én leszek kezes érte, az én kezemből kérd számon. Ha nem hozom vissza, és nem állítom eléd, egész életemben bűnös legyek előtted!||
01300||1.Móz.43.10||Bizony, ha nem késlekedünk, mostanra már kétszer is megjöhettünk volna.||
01301||1.Móz.43.11||Erre így szólt nekik Izráel, az atyjuk: Ha csakugyan így kell lennie, akkor ezt tegyétek: vegyetek e föld válogatott gyümölcseiből az edényeitekbe, és vigyetek ajándékot annak a férfinak: egy kis balzsamot, egy kis mézet, fűszert, mirhát, diót, mandulát.||
01302||1.Móz.43.12||Pénzt pedig kétszer annyit vigyetek magatokkal, sőt azt a pénzt is vigyétek vissza, amelyet visszahoztatok a zsákjaitok szájában. Talán tévedés történt.||
01303||1.Móz.43.13||Az öcséteket is vigyétek, keljetek föl, és menjetek vissza ahhoz a férfihoz.||
01304||1.Móz.43.14||A mindenható Isten pedig engedje, hogy kedvet találjatok annál a férfinál, és küldje vissza veletek a másik testvéreteket, Benjámint is. Én pedig, ha megfosztva kell lennem gyermekeimtől, hát legyek megfosztva.||
01305||1.Móz.43.15|A testvérek Józsefhez érkeznek|Akkor fogták a férfiak azt az ajándékot és Benjámint, és kétszer annyi pénzt vettek a kezükbe, felkeltek, elmentek Egyiptomba, és megálltak József előtt.||
01306||1.Móz.43.16||Amint József meglátta velük Benjámint, így szólt a háza felügyelőjének: Vezesd be azokat az embereket a házba, vágj le egy állatot, és készítsd el, mert ezek az emberek ma délben velem ebédelnek.||
01307||1.Móz.43.17||Az pedig úgy cselekedett, ahogy József parancsolta, és bevezette őket József házába.||
01308||1.Móz.43.18||Azok az emberek pedig megijedtek, hogy József házába vezették őket, és így szóltak: A pénz miatt hoztak ide, amely a múltkor visszakerült a zsákjainkba; hogy ránk rohanjanak, megtámadjanak, és rabszolgákká tegyenek minket a szamarainkkal együtt.||
01309||1.Móz.43.19||Odaléptek azért József házának felügyelőjéhez, és így szóltak neki a ház ajtajában:||
01310||1.Móz.43.20||Kérünk, uram! A múltkor eljöttünk eleséget venni.||1255;1257
01311||1.Móz.43.21||És mikor az éjjeli szállásra értünk, és kibontottuk zsákjainkat: íme, mindegyikünk zsákja szájában ott volt a pénzünk hiánytalanul. Ezt most visszahoztuk.||
01312||1.Móz.43.22||De más pénzt is hoztunk magunkkal eleséget venni. Nem tudjuk, ki tette a pénzünket a zsákjainkba.||
01313||1.Móz.43.23||Ő így szólt: Legyetek békén, ne féljetek. Istenetek, atyátok Istene adta nektek azt a kincset zsákjaitokba. Pénzetek kezemhez jutott. És kihozta hozzájuk Simeont.||
01314||1.Móz.43.24||Azután bevezette őket József házába, vizet hozatott, megmosták lábukat, és abrakot is adott szamaraiknak.||
01315||1.Móz.43.25||Ők pedig előkészítették az ajándékot, mielőtt József délben megjött, mert megértették, hogy ott ebédelnek.||
01316||1.Móz.43.26|József megvendégeli testvéreit|Mikor pedig József hazajött, bevitték neki a házba az ajándékot, amely a kezükben volt és leborultak előtte a földig.||1090;1092
01317||1.Móz.43.27||Ő pedig kérdezősködött az egészségük felől, majd ezt kérdezte: Egészségben van-e a ti öreg atyátok, akiről beszéltetek nekem? Él-e még?||
01318||1.Móz.43.28||Ők pedig elmondták: Még él, és egészségben van a te szolgád, a mi atyánk. Majd meghajoltak és leborultak előtte.||
01319||1.Móz.43.29||Mikor fölemelte szemét, és meglátta testvérét, Benjámint, az anyja fiát, így szólt: Ő a ti legkisebb testvéretek, akiről nekem szóltatok? Majd ezt mondta: Az Isten legyen hozzád kegyelmes, fiam!||1265
01320||1.Móz.43.30||Akkor elsietett onnan József, mert fellángolt benne a szeretet öccse iránt, és erőt vett rajta a sírás. Bement hát a szobájába, és ott sírt.||1360
01321||1.Móz.43.31||Azután megmosta az arcát, és kiment. Uralkodott magán, és ezt mondta: Hozzatok ennivalót.||
01322||1.Móz.43.32||És előhozták külön neki, őnekik is külön, és az egyiptomiaknak is külön, akik vele ettek. Az egyiptomiak ugyanis nem ehettek együtt a héberekkel, mert utálatos az az egyiptomiak előtt.||
01323||1.Móz.43.33||Akkor leültek előtte, az elsőszülött az őt illető helyre, majd sorra a többiek, koruk szerint. Az emberek pedig álmélkodva néztek egymásra.||
01324||1.Móz.43.34||Ő pedig mindenkinek adott a saját asztaláról, és Benjámin része ötször nagyobb volt mindnyájuk részénél. És jóllakván megittasodtak.||
01325||1.Móz.44.1|József serlegét Benjámin zsákjába rejtik|Azután ezt parancsolta József a háza intézőjének: Töltsd meg ezeknek az embereknek a zsákjait annyi eleséggel, amennyit el tudnak vinni, és mindegyikük pénzét tedd a zsákja szájába.||
01326||1.Móz.44.2||A poharamat pedig, az ezüstpoharat tedd a legkisebbik zsákjának a szájába, a gabonájának árával együtt. Ő úgy cselekedett, ahogy József meghagyta.||
01327||1.Móz.44.3||Reggel, virradatkor elbocsátották az embereket a szamaraikkal együtt.||
01328||1.Móz.44.4||Kimentek a városból, de nem jutottak messzire, amikor József azt mondta a háza intézőjének: Kelj fel, siess utánuk azoknak az embereknek, és ha eléred őket, mondd nekik: „Miért fizettetek gonosszal a jóért?||
01329||1.Móz.44.5||Hiszen abból iszik az én uram, és abból szokott jövendölni! Gonoszul cselekedtétek, amit cselekedtetek!”||
01330||1.Móz.44.6||Mikor utolérte őket, ezeket a szavakat mondta nekik.||
01331||1.Móz.44.7||Azok pedig így válaszoltak: Miért mond az én uram ilyeneket? Távol legyen szolgáidtól, hogy ilyen dolgot cselekedjenek.||
01332||1.Móz.44.8||Íme, a pénzt, amelyet zsákjaink szájában találtunk, meghoztuk neked Kánaán földjéről. Hogy loptunk volna hát urad házából ezüstöt vagy aranyat?||
01333||1.Móz.44.9||Akinél megtalálják közülünk, szolgáid közül, az haljon meg, sőt mi is szolgái leszünk uramnak.||
01334||1.Móz.44.10||Ő így szólt: Most is legyen beszédetek szerint: akinél megtalálják, az legyen a szolgám, ti azonban mentesek legyetek.||
01335||1.Móz.44.11||Erre mindegyikük sietve lerakta a zsákját a földre, és kioldozta.||
01336||1.Móz.44.12||Ő keresgélni kezdett. A legnagyobbikon kezdte, s a legkisebbiken végezte, és megtalálta a poharat Benjámin zsákjában.||
01337||1.Móz.44.13||Erre ők megszaggaták ruhájukat, mindegyik fölmálházta a szamarát, és visszatértek a városba.||
01338||1.Móz.44.14|Júda könyörög Benjáminért|Júda és testvérei bementek József házába, aki még ott volt, és földre borultak előtte.||
01339||1.Móz.44.15||József ezt mondta nekik: Hogyan tehettetek ilyet! Hát nem tudjátok, hogy az ilyen magamféle ember jövendölni tud?||
01340||1.Móz.44.16||Júda így válaszolt: Mit mondhatunk az én uramnak? Mit szóljunk, és mivel igazoljuk magunkat? Isten büntetése utolérte szolgáidat. Íme, mi az én uramnak szolgái vagyunk, mind mi, mind pedig az, akinek kezében a poharat megtalálták.||
01341||1.Móz.44.17||Ő pedig ezt mondta: Távol legyen tőlem, hogy ilyet tegyek. Akinek a kezében a poharat megtalálták, az legyen a szolgám, ti pedig békességgel menjetek el atyátokhoz.||
01342||1.Móz.44.18||De Júda hozzálépett, és ezt mondta: Kérlek, uram, hadd szólhasson egy szót füledbe a te szolgád, és ne gerjedjen föl haragod a te szolgád ellen, hiszen olyan vagy, mint a fáraó!||
01343||1.Móz.44.19||Az én uram azt kérdezte szolgáitól: Van-e atyátok vagy testvéretek?||
01344||1.Móz.44.20||Akkor mi azt feleltük az én uramnak: Van egy idős atyánk, akinek idős korában született egy gyermeke. Ennek a bátyja meghalt, és csak ő maga maradt az ő anyjától, és ezért szereti úgy őt az ő atyja.||
01345||1.Móz.44.21||Te azt mondtad szolgáidnak: Hozzátok el hozzám, hadd lássam őt.||
01346||1.Móz.44.22||Mi azt feleltük az én uramnak: Nem hagyhatja el az a fiú az atyját, mert ha elhagyja, meghal az atyja.||
01347||1.Móz.44.23||Ekkor ezt mondtad szolgáidnak: Ha a legkisebb testvéretek nem jön el veletek, színem elé ne kerüljetek többé!||1272
01348||1.Móz.44.24||Mikor fölmentünk a te szolgádhoz, az én atyámhoz, és tudtul adtuk neki az én uram beszédét,||
01349||1.Móz.44.25||atyánk így szólt: „Menjetek vissza, és vegyetek nekünk egy kevés eleséget.”||
01350||1.Móz.44.26||Mi erre azt feleltük: „Nem mehetünk. Ha a legkisebb testvérünk velünk lesz, akkor lemegyünk, mert nem mehetünk annak a férfinak a színe elé, ha nem lesz velünk a legkisebb testvérünk.”||
01351||1.Móz.44.27||Erre a te szolgád, az én atyám azt mondta nekünk: „Tudjátok, hogy a feleségem csak két fiút szült nekem.||
01352||1.Móz.44.28||Az egyik elment tőlem – úgy gondolom, bizonyára vadállat tépte széjjel –, és attól fogva nem láttam.||1116
01353||1.Móz.44.29||Ha ezt is elviszitek szemem elől, és veszedelem találja érni, akkor ősz fejemet keserűségtől borítva bocsátjátok le a sírba.”||1290
01354||1.Móz.44.30||Ha tehát most úgy megyek vissza a te szolgádhoz, az én atyámhoz, hogy e fiú nem lesz velünk, mivelhogy annak lelke ennek lelkéhez van nőve,||
01355||1.Móz.44.31||ha meglátja, hogy nincs meg a gyermek, meghal, s akkor a te szolgáid szolgádnak, a mi atyánknak ősz fejét búba borítva bocsátják le a sírba.||
01356||1.Móz.44.32||De szolgád így vállalt kezességet atyjánál a fiúért: Ha nem hozom vissza hozzád, életem végéig bűnös legyek atyám előtt.||1299
01357||1.Móz.44.33||Ezért hadd maradjon itt e gyermek helyett a te szolgád az én uramnak szolgájául. E gyermek pedig menjen el az ő bátyjaival.||
01358||1.Móz.44.34||Mert hogyan mehetnék én atyámhoz, ha e gyermek nincs velem? Nem nézhetném a nyomorúságot, amely atyámat emésztené!||
01359||1.Móz.45.1|József megismerteti magát testvéreivel|Ekkor József már nem tudta tartóztatni magát a körülötte állók előtt, és fölkiáltott: Vezessetek ki előlem mindenkit! Nem is maradt senki nála, amikor megismertette magát a testvéreivel.||
01360||1.Móz.45.2||Hangos sírásra fakadt, úgy, hogy meghallották az egyiptomiak, és meghallotta a fáraó háza népe is.||1374
01361||1.Móz.45.3||Majd ezt mondta József a testvéreinek: Én vagyok József. Él-e még az atyám? De nem tudtak neki felelni a testvérei, mert megijedtek tőle.||
01362||1.Móz.45.4||József erre így szólt testvéreihez: Jöjjetek közelebb hozzám! Ők közelebb mentek. Ekkor ezt mondta: Én vagyok József, a testvéretek, akit eladtatok Egyiptomba.||27198
01363||1.Móz.45.5||De most ne bánkódjatok, és ne bosszankodjatok azon, hogy engem ide eladtatok, mert a ti megmaradásotokért küldött ide engem Isten tielőttetek.||1526;1527
01364||1.Móz.45.6||Mert immár két esztendeje, hogy éhség van e földön, de még öt esztendő van hátra, amelyben sem szántás, sem aratás nem lesz.||1249
01365||1.Móz.45.7||Isten küldött el engem előttetek, hogy munkálkodjam a megmaradásotokon e földön, és hogy megmenthesselek titeket nagy szabadítással.||
01366||1.Móz.45.8||Tehát nem ti küldtetek ide engem, hanem Isten, aki engem a fáraó első emberévé és egész házának urává és Egyiptom egész földjének fejedelmévé tett.||
01367||1.Móz.45.9||Siessetek, és menjetek föl atyámhoz, és mondjátok neki: Ezt üzeni fiad, József: „Isten engem egész Egyiptom urává tett. Jöjj le hozzám, ne késsél.||
01368||1.Móz.45.10||Gósen földjén fogsz lakni, és közel leszel hozzám te, fiaid, unokáid, juhaid, barmaid és mindened, amid van.||
01369||1.Móz.45.11||Eltartalak itt téged – mert még öt évig éhínség lesz –, de te így nem fogsz nélkülözni; sem házad népe, sem semmid, amid van.”||
01370||1.Móz.45.12||Íme, saját szemetekkel látjátok Benjámin testvéremmel együtt, hogy én magam szólok hozzátok.||
01371||1.Móz.45.13||Beszéljétek hát el atyámnak minden dicsőségemet Egyiptomban és mindazt, amit láttatok. És siessetek azért, hozzátok ide atyámat.||27199
01372||1.Móz.45.14||Ezzel öccsének, Benjáminnak nyakába borult, és sírt. Benjámin is sírt az ő nyakába borulva.||
01373||1.Móz.45.15||Majd megcsókolta mindegyik testvérét, és sírt velük. Ezután beszédbe ereszkedtek vele a testvérei.||
01374||1.Móz.45.16|A fáraó Egyiptomba hívja Jákóbot és fiait|A fáraó házába is eljutott a hír, hogy megjöttek József testvérei. Tetszett ez a fáraónak és a szolgáinak.||1360
01375||1.Móz.45.17||És azt mondta Józsefnek: Mondd meg testvéreidnek: „Ezt cselekedjétek: rakjátok meg állataitokat, eredjetek, menjetek el Kánaán földjére!||
01376||1.Móz.45.18||Azután vegyétek magatokhoz atyátokat, házatok népét, és jöjjetek hozzám. Nektek adom Egyiptom földjének legjavát, hogy a legzsírosabb földön éljetek.”||
01377||1.Móz.45.19||Parancsomra ezt is mondd nekik: Tegyétek ezt: vigyetek magatokkal Egyiptom földjéről szekereket gyermekeitek és feleségeitek számára, vegyétek föl atyátokat, és jöjjetek.||
01378||1.Móz.45.20||A holmijaitokra pedig ne gondoljatok sajnálkozva, mert egész Egyiptom földjének a legjava a tietek lesz.||
01379||1.Móz.45.21||Így tettek hát Izráel fiai. József adott nekik szekereket a fáraó parancsa szerint, és ennivalót is adott nekik az útra.||
01380||1.Móz.45.22||Ahányan voltak, mindegyiknek adott egy-egy öltözet ruhát. De Benjáminnak háromszáz ezüstpénzt és öt öltözet ruhát adott.||
01381||1.Móz.45.23||Atyjának pedig ezt küldte: tíz szamarat egyiptomi javakkal megrakva, tíz nőstény szamarat gabonával, kenyérrel és egyéb élelemmel felmálházva, útravalóul az atyjának.||
01382||1.Móz.45.24||Így bocsátotta el testvéreit, és ők elmentek, miután intette őket: Ne vitatkozzatok az úton.||
01383||1.Móz.45.25||Feljöttek hát Egyiptomból, és eljutottak Kánaán földjére atyjukhoz, Jákóbhoz.||
01384||1.Móz.45.26||Amikor tudtára adták neki, hogy József még él, és egész Egyiptom földjén uralkodik, szíve elalélt, mert nem hitt nekik.||
01385||1.Móz.45.27||Elbeszéltek hát neki mindent, amit József velük beszélt. Amikor látta a szekereket is, amelyeket József küldött, hogy őt elvigyék, akkor föléledt atyjuknak, Jákóbnak a lelke.||
01386||1.Móz.45.28||Ezt mondta Izráel: Elég nekem, hogy él még a fiam, József! Lemegyek hát, hogy meglássam őt, mielőtt meghalok.||
01387||1.Móz.46.1|Jákób fiaival együtt Egyiptomba költözik|Elindult tehát Izráel minden hozzátartozójával, Beérsebába ment, és áldozatokat mutatott be atyja, Izsák Istenének.||
01388||1.Móz.46.2||Isten így szólt Izráelhez éjjeli látomásban: Jákób, Jákób! Ő pedig felelte: Itt vagyok!||
01389||1.Móz.46.3||És mondta: Én vagyok az Isten, a te atyád Istene. Ne félj lemenni Egyiptomba, mert nagy néppé teszlek ott téged.||
01390||1.Móz.46.4||Lemegyek veled Egyiptomba, és bizonyosan fel is hozlak onnan. És József keze fogja majd le a szemedet.||
01391||1.Móz.46.5||Fölkerekedett hát Jákób Beérsebából, és elvitték Izráel fiai atyjukat, Jákóbot és gyermekeiket és feleségeiket azokon a szekereken, amelyeket a fáraó küldött érte.||27200
01392||1.Móz.46.6||Elvitték nyájaikat és szerzeményeiket, amelyeket Kánaán földjén szereztek, és eljutott Egyiptomba Jákób és minden vele levő ivadéka.||6480;15694;18768
01393||1.Móz.46.7||Fiait és fiúunokáit, leányait és leányunokáit és minden vele levő magzatát elvitte magával Egyiptomba.||
01394||1.Móz.46.8||Ezek pedig az Izráel fiainak nevei, akik bementek Egyiptomba: Jákób és fiai: Jákób elsőszülötte, Rúben.||
01395||1.Móz.46.9||Rúben fiai pedig: Hanók, Pallú, Hecrón, Karmi.||1669
01396||1.Móz.46.10||Simeon fiai pedig: Jemúél, Jámín, Óhad, Jákín, Cóhar és Saul, a kánaáni asszony fia.||1670
01397||1.Móz.46.11||Lévi fiai pedig: Gérsón, Kehát, Merári.||1671
01398||1.Móz.46.12||Júda fiai pedig: Ér, Ónán, Sélá, Pérec, Zerah. De meghalt Ér és Ónán a Kánaán földjén. Pérec fiai pedig: Hecrón és Hámúl.||1122;-1124;10313
01399||1.Móz.46.13||Issakár fiai pedig: Tólá, Puvvá, Jób és Simrón.||
01400||1.Móz.46.14||Zebulon fiai pedig: Szered, Élón, Jahleél.||
01401||1.Móz.46.15||Ezek Lea fiai, akiket Jákóbnak Paddan-Arámban szült, a lánya pedig Dina volt. Fiainak és leányainak száma összesen harminchárom lélek.||
01402||1.Móz.46.16||Gád fiai pedig: Cifjón, Haggi, Súni, Ecbón, Éri, Aródi és Aréli.||
01403||1.Móz.46.17||Áser fiai pedig: Jimná, Jisvá, Jisvi, Beria és Szerah, a húguk. Beria fiai pedig: Héber és Malkiél.||10567
01404||1.Móz.46.18||Ezek Zilpá fiai, akit Lábán adott Leának, a leányának. Ezt a tizenhat lelket szülte Jákóbnak.||
01405||1.Móz.46.19||Ráhelnak, Jákób feleségének a fiai: József és Benjámin.||
01406||1.Móz.46.20||Egyiptom földjén született Manassé és Efraim, akiket Ászenat, Pótiferának, Ón papjának leánya szült Józsefnek.||1245;-1247
01407||1.Móz.46.21||Benjámin fiai pedig: Bela, Beker, Asbél, Gérá, Naamán, Éhi, Rós, Muppím, Huppím és Ard.||
01408||1.Móz.46.22||Ezek Ráhel fiai, akik Jákóbnak születtek. Összesen tizennégy lélek.||
01409||1.Móz.46.23||Dán fia pedig: Húsim.||
01410||1.Móz.46.24||Naftáli fiai pedig: Jahceél, Gúni, Jécer és Sillém.||4537;4538
01411||1.Móz.46.25||Ezek Bilha fiai, akit Lábán adott Ráhelnak, a leányának. Ezeket szülte Jákóbnak, összesen hét lelket.||824
01412||1.Móz.46.26||Összesen hatvanhat lélek, akik tőle származtak, és Jákóbbal Egyiptomba mentek, Jákób fiainak feleségeit nem számítva.||
01413||1.Móz.46.27||József fiai pedig, akik Egyiptomban születtek, két lélek. Jákób egész háza népe, mely Egyiptomba ment, hetven lélek.||5208
01414||1.Móz.46.28|József találkozik apjával|Júdát pedig elküldte maga előtt Józsefhez, hogy útmutatója legyen Gósen felé. És eljutottak Gósen földjére.||
01415||1.Móz.46.29||És József befogatott a szekerébe, és eléje ment atyjának, Izráelnek Gósenbe. Mikor maga előtt látta, nyakába borult, és sokáig sírt.||
01416||1.Móz.46.30||Így szólt Izráel Józsefhez: Immár örömest meghalok, miután láttam az arcodat, hogy még élsz.||
01417||1.Móz.46.31||József pedig ezt mondta testvéreinek és atyja háza népének: Elmegyek, és tudtára adom a fáraónak, hogy testvéreim és atyám háznépe, akik Kánaán földjén voltak, eljöttek hozzám.||
01418||1.Móz.46.32||Minthogy pedig ezek az emberek juhpásztorok s mindig jószágtartó nép voltak, juhaikat, marháikat és mindenüket elhozták, amijük van.||
01419||1.Móz.46.33||S ha majd a fáraó hívat titeket, és azt kérdi: mi a foglalkozásotok,||
01420||1.Móz.46.34||azt mondjátok: jószágtartó emberek voltak szolgáid gyermekségüktől fogva mind ez ideig, mi is, mint atyáink; hogy lakhassatok Gósen földjén. Mert minden juhpásztor utálatos az egyiptomiak előtt.||1322
01421||1.Móz.47.1|Jákób és családja letelepszik Gósen földjén|József elment, és tudtára adta a fáraónak: Atyám és testvéreim idejöttek Kánaán földjéről juhaikkal, barmaikkal és mindenükkel, amijük van, és most Gósen földjén vannak.||
01422||1.Móz.47.2||Maga mellé vett ötöt testvérei közül, és a fáraó elé állította őket.||
01423||1.Móz.47.3||A fáraó azt kérdezte a testvérektől: Mi a foglalkozásotok? Ők így feleltek: Juhpásztorok a te szolgáid, mi is, mint az atyáink.||1420
01424||1.Móz.47.4||Majd azt mondták a fáraónak: Azért jöttünk, hogy e földön megtelepedjünk, mert a te szolgáid állatainak nincs legelőjük, mivel hatalmassá lett az éhség Kánaán földjén. Hadd lakjanak azért most a te szolgáid Gósen földjén.||
01425||1.Móz.47.5||A fáraó így szólt Józsefhez: Atyád és testvéreid idejöttek hozzád.||
01426||1.Móz.47.6||Egyiptom földje, íme, előtted van. E föld legjobb részén telepítsd le atyádat és testvéreidet, hadd lakjanak a Gósen földjén. Ha pedig tudod, hogy vannak közöttük rátermett emberek, tedd azokat az én jószágaim gondviselőivé.||
01427||1.Móz.47.7||József bevezette atyját, Jákóbot is, és a fáraó elé állította. Jákób köszöntötte a fáraót.||
01428||1.Móz.47.8||Ő ezt kérdezte Jákóbtól: Hány esztendős vagy?||
01429||1.Móz.47.9||Jákób ezt felelte a fáraónak: Vándorlásom esztendeinek száma százharminc esztendő. Életem esztendeinek napjai kevesek és nyomorúságosak voltak, nem érték el atyáim élete esztendeinek napjait, ameddig ők vándoroltak.||30248;30252
01430||1.Móz.47.10||Majd megáldotta Jákób a fáraót, és kiment a fáraó elől.||
01431||1.Móz.47.11||Letelepítette hát József atyját és testvéreit, és birtokot adott nekik Egyiptom földjén, az ország legjobb részén, Ramszesz földjén, ahogy a fáraó megparancsolta.||1426;1447
01432||1.Móz.47.12||Ellátta József atyját és testvéreit és atyjának egész háza népét kenyérrel, a gyermekeik számának megfelelően.||
01433||1.Móz.47.13|Éhínség Egyiptomban|Kenyér nem volt az egész földkerekségen, mert igen nagy volt az éhínség, és Egyiptom és Kánaán földje elalélt az éhség miatt.||
01434||1.Móz.47.14||József pedig összeszedett minden pénzt, ami Egyiptom és Kánaán földjén található volt, a gabona fejében, amelyet vásároltak. Ezt a pénzt bevitte József a fáraó házába.||
01435||1.Móz.47.15||Amikor elfogyott a pénz Egyiptom földjén is, Kánaán földjén is, egész Egyiptom Józsefhez ment, és azt mondták: Adj nekünk kenyeret! Miért haljunk meg szemed láttára azért, mert nincs pénz?||
01436||1.Móz.47.16||József így felelt: Hozzátok ide jószágaitokat, adok nektek jószágaitokért, ha már nincs pénz.||
01437||1.Móz.47.17||Erre elvitték jószágaikat Józsefhez, és az adott nekik kenyeret lovakért, juhokért, ökrökért és szamarakért. Eltartotta őket abban az esztendőben kenyérrel minden jószágukért.||
01438||1.Móz.47.18||Amikor eltelt az esztendő, a második esztendőben is elmentek hozzá, és így szóltak: Nem titkolhatjuk el uramtól, hogy bizony elfogyott a pénz, és nyájaink mind az én uramnál vannak. Amint látja az én uram, semmink sem maradt, csak a testünk és a földünk.||
01439||1.Móz.47.19||Miért vesszünk el szemed láttára mind mi magunk, mind a földünk? Vegyél meg minket és a földünket a kenyérért cserébe, és mi a földünkkel együtt a fáraó szolgái leszünk. Csak adj magot, hogy éljünk, s ne haljunk meg, és a föld ne pusztuljon el.||
01440||1.Móz.47.20||József tehát megvette egész Egyiptom földjét a fáraónak, mert az egyiptomiak mind eladták a földjüket, mivel elhatalmasodott rajtuk az éhség. Így a föld a fáraóé lett.||
01441||1.Móz.47.21||A népet pedig egyik városból a másikba telepítette, Egyiptom egyik határszélétől a másik széléig.||
01442||1.Móz.47.22||Csak a papok földjét nem vette meg, mert a papoknak szabott részük volt a fáraótól, és abból a szabott részből éltek, amit a fáraó adott nekik. Ezért nem adták el a földjüket.||
01443||1.Móz.47.23||Akkor József ezt mondta a népnek: Íme, a mai napon megvettelek titeket és földeteket a fáraónak. Itt van számotokra a mag, vessétek be a földet!||
01444||1.Móz.47.24||Betakarításkor adjatok a fáraónak egyötöd részt, négy rész pedig legyen a tietek a mező bevetésére és élelmetekre, mind magatoknak, mind házatok népének és gyermekeiteknek eledelül.||
01445||1.Móz.47.25||Ők ezt felelték: Megmentetted az életünket. Hadd találjunk kegyelmet uram szeme előtt, és mi a fáraó szolgái leszünk.||
01446||1.Móz.47.26||És törvénnyé tette azt József mind e mai napig Egyiptom földjén, hogy a fáraóé az ötödrész, egyedül csak a papok földje nem volt az övé.||
01447||1.Móz.47.27|Jákób végrendelete|Izráel tehát Egyiptomban a Gósen földjén lakott, megörökölték azt, megszaporodtak és nagyon-nagyon megsokasodtak ott.||1431
01448||1.Móz.47.28||Jákób pedig tizenhét esztendeig élt Egyiptom földjén, és élete esztendeinek ideje száznegyvenhét esztendő volt.||
01449||1.Móz.47.29||Mikor elközelgettek Izráel halálának napjai, hívatta fiát, Józsefet, és ezt mondta neki: Ha kedves vagyok előtted, kérlek, tedd a kezedet a csípőm alá, és légy hozzám szeretettel és hűséggel; kérlek, ne Egyiptomban temess el engem.||593
01450||1.Móz.47.30||Miután elalszom az én atyáimmal, vigyél ki engem Egyiptomból, és temess el az ő sírjukba. József így felelt: Szavaid szerint fogok cselekedni.||
01451||1.Móz.47.31||Majd így szólt fiához: Esküdj meg nekem! És megesküdött neki. Ekkor Izráel leborult az ágy fejénél.||
01452||1.Móz.48.1|Jákób megáldja Efraimot és Manassét|Ezek után megmondták Józsefnek: Íme, atyád beteg. Ekkor odavitte magával két fiát, Manassét és Efraimot.||
01453||1.Móz.48.2||És tudtára adták Jákóbnak: Íme, fiad, József hozzád jön. Ekkor Izráel összeszedte erejét, és felült az ágyon.||
01454||1.Móz.48.3||Ezt mondta Jákób Józsefnek: A mindenható Isten megjelent nekem Lúzban, Kánaán földjén, és megáldott engem.||786
01455||1.Móz.48.4||Azt mondta nekem: Íme, megszaporítalak és megsokasítalak, és népek sokaságává teszlek, s ezt a földet utánad utódaidnak adom örök birtokul.||787;786
01456||1.Móz.48.5||Most tehát a két fiad, akik Egyiptom földjén az előtt születtek, hogy én hozzád jöttem Egyiptomba, legyenek az enyéim! Efraim és Manassé, akárcsak Rúben és Simeon, az enyéim lesznek.||1245;-1247
01457||1.Móz.48.6||Azok a szülötteid pedig, akiket őutánuk nemzettél, a tieid lesznek, és bátyjaik nevét viseljék örökségükben.||
01458||1.Móz.48.7||Mert amikor Paddánból jöttem, meghalt mellettem Ráhel Kánaán földjén, amikor már csak egy rövid útra voltam Efrátától, és eltemettem őt ott az Efratába, azaz a Betlehembe vezető úton.||1027;1030
01459||1.Móz.48.8||Mikor Izráel meglátta József fiait, ezt mondta: Kik ezek?||
01460||1.Móz.48.9||József ezt felelte atyjának: A fiaim, akiket Isten itt adott nekem. Ő így szólt: Hozd ide hozzám, hadd áldjam meg őket!||
01461||1.Móz.48.10||Mert Izráelnek szeme meghomályosodott az öregség miatt, és nem látott. Ekkor József hozzávitte őket, ő pedig megcsókolgatta és megölelgette őket.||
01462||1.Móz.48.11||Ezt mondta Izráel Józsefnek: Nem gondoltam, hogy megláthatom az arcodat, és íme, Isten megengedte, hogy lássam utódaidat is.||
01463||1.Móz.48.12||Akkor József kivette őket atyjának térdei közül, és leborult arccal a földre.||
01464||1.Móz.48.13||Majd fogta mindkettejüket, Efraimot a jobb kezével, Izráel bal keze felől, Manassét pedig a bal kezével, Izráelnek a jobb keze felől, és odavitte őket hozzá.||
01465||1.Móz.48.14||Izráel pedig kinyújtotta a jobb kezét, és rátette Efraim fejére, pedig ő volt a kisebbik, a bal kezét pedig Manassé fejére. Tudatosan tette keresztbe kezeit, noha az elsőszülött Manassé volt.||
01466||1.Móz.48.15||És megáldotta Józsefet e szavakkal: Az Isten, aki előtt jártak atyáim, Ábrahám és Izsák, az Isten, aki gondomat viselte, amióta vagyok, mind e napig:||30260
01467||1.Móz.48.16||az az angyal, aki megszabadított engem minden gonosztól, áldja meg e gyermekeket, és viseljék nevemet és atyáimnak, Ábrahámnak és Izsáknak nevét, és sokasodjanak meg e földön.||884;793;937;-940
01468||1.Móz.48.17||Mikor József látta, hogy atyja a jobb kezét Efraim fejére teszi, nem tetszett neki, és megfogta atyja kezét, hogy Efraim fejéről Manassé fejére tegye át.||
01469||1.Móz.48.18||Ezt mondta József az atyjának: Nem úgy, atyám, mert ez az elsőszülött! Ennek a fejére tedd a jobb kezedet.||
01470||1.Móz.48.19||Atyja azonban nem akarta, és azt mondta: Tudom, fiam, tudom, ő is néppé lesz, ő is megnő, de öccse jobban megnövekszik nála, és utóda népek sokaságává lesz.||
01471||1.Móz.48.20||És így áldotta meg őket azon a napon: Ha áld Izráel, téged említsen ily módon: tegyen olyanná Isten, mint Efraimot és Manassét! És Efraimot Manassé elé tette.||
01472||1.Móz.48.21||Azután ezt mondta Izráel Józsefnek: Íme, én meghalok, de Isten veletek lesz, és visszavisz titeket atyáitok földjére.||
01473||1.Móz.48.22||Neked pedig atyádfiaiénál egy résszel többet adok, amelyet kardommal és íjammal az emóriaktól elvettem.||979
01474||1.Móz.49.1|Jákób megáldja tizenkét fiát|Jákób hívatta fiait, és ezt mondta: Gyűljetek ide, hadd adjam tudtotokra, mi következik rátok a messze jövőben.||
01475||1.Móz.49.2||Gyűljetek össze, s hallgassatok meg, Jákób fiai! Hallgassatok Izráelre, a ti atyátokra.||
01476||1.Móz.49.3||Rúben, elsőszülöttem vagy te, erőm, tehetségem zsengéje, első a méltóságban, első a hatalomban.||827
01477||1.Móz.49.4||Állhatatlan, mint a víz, nem leszel első, mert atyád ágyába léptél, s akkor megfertőztetted! Ágyamba lépett ő.||1033
01478||1.Móz.49.5||Simeon és Lévi testvérek, erőszak eszköze a fegyverük.||993;-995;1005
01479||1.Móz.49.6||Tanácsukban ne legyen részes lelkem, gyűlésükkel ne egyesüljön dicsőségem, mert haragjukban férfit öltek, s kedvük telve inát szegték a bikának.||
01480||1.Móz.49.7||Átkozott a haragjuk, mert erőszakos, és a dühük, mivel kegyetlen. Elszórom őket Jákóbban, és elszélesztem Izráelben.||6322;6386
01481||1.Móz.49.8||Júda! Téged magasztalnak testvéreid, kezed ellenségeid nyakán lesz, s meghajolnak előtted atyádfiai.||10432
01482||1.Móz.49.9||Oroszlánkölyök vagy, Júda. Zsákmányt ejteni mész el, fiam! Leheversz, és megpihensz, mint a hím oroszlán és mint a nőstény oroszlán. Ki veri fel őt?||17658;6528
01483||1.Móz.49.10||Nem távozik el Júdából a fejedelmi bot, sem a vezéri pálca térde közül, míg eljön Siló, akinek engednek a népek.||6294;6302
01484||1.Móz.49.11||Szőlőtőhöz köti szamarát és nemes venyigéhez szamara csikóját, a ruháját borban mossa és köntösét a szőlő vérében.||
01485||1.Móz.49.12||Bortól zavarosak a szemei, tejtől fehérek a fogai.||17141;17142
01486||1.Móz.49.13||A tenger partjáig tart Zebulon lakóhelye, a hajók kikötőjéig, s határának széle Szídónig ér.||
01487||1.Móz.49.14||Issakár olyan, mint az erős csontú szamár, a karámok közt heverész.||
01488||1.Móz.49.15||Mikor látja, hogy jó a nyugalom, és hogy a föld milyen kies, teher alá hajtja hátát, s robotoló szolgává lesz.||
01489||1.Móz.49.16||Dán ítéli a maga népét, mint Izráel bármely törzse.||
01490||1.Móz.49.17||Dán kígyó lesz az úton, szarvaskígyó az ösvényen, amely a ló csüdjébe harap, hogy a lovasa hanyatt esik.||
01491||1.Móz.49.18||Szabadításodra várok, URam!||
01492||1.Móz.49.19||Gád! Martalócok háborgatják, de végül majd ő hág azok sarkába.||
01493||1.Móz.49.20||Ásér kenyere kövér, királyi csemegét ad.||
01494||1.Móz.49.21||Naftáli gyors lábú szarvas, beszéde kedves.||
01495||1.Móz.49.22||Termékeny fa József, termő ág a forrás mellett, ágai átnyúlnak a kőfalon.||
01496||1.Móz.49.23||Keserítik, lövöldözik és üldözik a nyilazók.||1087;1101;1110
01497||1.Móz.49.24||De fölhúzva marad íja, megfeszülve karjai, Jákób Hatalmasának kezétől, onnan, Izráel pásztorától, kősziklájától.||1526
01498||1.Móz.49.25||Atyád Istenétől, aki segítsen, a Mindenhatótól, aki áldjon meg az ég áldásaival onnan felülről, a lent elterülő mélység áldásaival, az emlők és az anyaméh áldásaival.||
01499||1.Móz.49.26||Atyád áldásai meghaladják az ősi hegyek áldását, az örök halmok kiességét. Ez mind szálljon József fejére, a testvérek közül kiválasztottnak a homlokára.||
01500||1.Móz.49.27||Benjámin ragadozó farkas: reggel zsákmányt eszik, este pedig prédát oszt.||
01501||1.Móz.49.28||Ez Izráel tizenkét törzse, és ez az, amit atyjuk mondott nekik, amikor megáldotta őket. Mindegyiket a hozzá illő áldással áldotta meg.||
01502||1.Móz.49.29|Jákób halála|Azután ezt parancsolta nekik: immár népemhez takaríttatom, temessetek atyáimhoz, abba a barlangba, amely a hettita Efrón mezején van.||
01503||1.Móz.49.30||Abba a barlangba, amely Kánaán földjén, Mamréval szemben, Makpéla mezején van, amelyet Ábrahám a mezővel együtt megvett a hettita Efróntól, temetésre való örökségül.||587;588
01504||1.Móz.49.31||Oda temették el Ábrahámot és feleségét, Sárát. Oda temették Izsákot és feleségét, Rebekát. És oda temettem el Leát is.||27201
01505||1.Móz.49.32||A Hét fiaitól megvett tulajdon ez a mező és a rajta levő barlang.||
01506||1.Móz.49.33||Amikor befejezte Jákób a fiainak adott parancsokat, fölhúzta lábát az ágyra. Azután elhunyt, és népéhez takaríttatott.||27200
01507||1.Móz.50.1|Jákób holttestét Hebrónba szállítják|Ekkor József atyja arcára borult, siratta és csókolgatta őt.||
01508||1.Móz.50.2||Azután megparancsolta szolgáinak, az orvosoknak, hogy balzsamozzák be az atyját. Az orvosok be is balzsamozták Izráelt.||
01509||1.Móz.50.3||Negyven nap telt el ezzel, mert ennyi ideig tart a bebalzsamozás. Az egyiptomiak pedig hetven napig siratták őt.||
01510||1.Móz.50.4||Mikor elmúltak siratásának a napjai, így szólt József a fáraó háznépéhez: Ha kedves vagyok előttetek, mondjátok el a fáraónak ezt a kérésemet:||
01511||1.Móz.50.5||Atyám megesketett engem e szóval: „Íme, meghalok. Oda temess el engem, a síromba, amelyet Kánaán földjén készítettem magamnak.” Most hát kérlek, hadd menjek el, hadd temessem el ott atyámat, azután visszatérek.||1449;-1451
01512||1.Móz.50.6||A fáraó így szólt: Menj el, és temesd el atyádat, ahogy megesketett téged.||
01513||1.Móz.50.7||El is ment József, hogy eltemesse atyját, és vele együtt ment a fáraó minden szolgája, házának vénei és az összes egyiptomi vén||
01514||1.Móz.50.8||meg József egész háza népe, bátyjai és atyjának háza népe. Csak gyermekeiket, juhaikat és marháikat hagyták Gósen földjén.||
01515||1.Móz.50.9||Ezenfelül harci szekerek és lovasok is mentek vele, úgyhogy igen nagy sereg volt.||
01516||1.Móz.50.10||Mikor Átád szérűjéhez értek, amely a Jordánon túl van, ott nagy és keserves sírással sírtak. József pedig hét napig gyászolta atyját.||
01517||1.Móz.50.11||Amikor az ország lakosai, a kánaániak látták ezt a gyászt Átád szérűjénél, ezt mondták: Keserves gyásza ez az egyiptomiaknak. Azért nevezték azt a helyet a Jordánon túl Ábél-Micraimnak.||
01518||1.Móz.50.12||Úgy cselekedtek Jákóbbal a fiai, ahogy megparancsolta nekik.||
01519||1.Móz.50.13||Elvitték Kánaán földjére, és eltemették a Makpéla mezején levő barlangba, amelyet Ábrahám a mezővel együtt temetkezési helyül vásárolt a hettita Efróntól Mamréval szemben.||27201;587;588
01520||1.Móz.50.14||József, miután eltemette atyját, visszatért Egyiptomba, testvéreivel és mindazokkal, akik vele fölmentek atyjának temetésére.||
01521||1.Móz.50.15|József nagylelkűsége testvéreihez|Amikor látták József testvérei, hogy atyjuk meghalt, ezt mondták: Hátha gyűlölni fog minket József, és visszafizeti nekünk mindazt a gonoszt, amit elkövettünk rajta.||1111
01522||1.Móz.50.16||Ezt üzenték tehát Józsefnek: Atyád ezt parancsolta nekünk halála előtt:||
01523||1.Móz.50.17||„Így szóljatok Józsefhez: Kérünk, bocsásd meg testvéreidnek vétkét és bűneit, hogy rosszat tettek ellened.” Most hát bocsásd meg azoknak vétkét, akik atyád Istenének szolgái. József sírva fakadt, amikor ezt mondták neki.||
01524||1.Móz.50.18||Ekkor odamentek hozzá a testvérei, leborultak előtte, és így szóltak: Íme, szolgáid vagyunk.||
01525||1.Móz.50.19||De József így felelt: Ne féljetek! Hát Isten vagyok-e én?||
01526||1.Móz.50.20||Ti rosszat gondoltatok felőlem, de Isten úgy gondolta, hogy jóra fordítja azt, hogy úgy cselekedjék, amint ma van, hogy sok nép életét megtartsa.||
01527||1.Móz.50.21||Azért most ne féljetek! Eltartalak titeket és gyermekeiteket. Így vigasztalta meg őket, és szívükre beszélt.||
01528||1.Móz.50.22||József pedig és atyjának háza népe Egyiptomban lakott. József száztíz évig élt,||
01529||1.Móz.50.23||és meglátta Efraim fiait harmadízig. Manassé fiának, Mákirnak is születtek gyermekei, akik József térdén növekedtek föl.||
01530||1.Móz.50.24|József halála|Azután József ezt mondta testvéreinek: Én meghalok, de Isten bizonnyal gondotokat fogja viselni, és felvisz titeket e földről arra a földre, amelyet esküvel ígért meg Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak.||30261
01531||1.Móz.50.25||Majd megeskette József Izráel fiait: Mikor Isten bizonyosan meglátogat titeket, vigyétek föl magatokkal innen az én tetememet.||1886;6508
01532||1.Móz.50.26||És mikor József száztíz éves korában meghalt Egyiptomban, bebalzsamozták, és koporsóba tették.||1528
01533|Mózes második könyve|2.Móz.1.1|Izráel fiai elszaporodnak Egyiptomban|Ez a nevük Izráel fiainak, akik Jákóbbal Egyiptomba mentek. Mindegyik a háza népével ment:||
01534||2.Móz.1.2||Rúben, Simeon, Lévi és Júda,||
01535||2.Móz.1.3||Issakár, Zebulon és Benjámin,||
01536||2.Móz.1.4||Dán és Naftáli, Gád és Ásér.||
01537||2.Móz.1.5||Összesen hetven lélek volt, akik Jákóbtól származtak. József pedig már Egyiptomban volt.||
01538||2.Móz.1.6||Azután meghalt József és minden testvére és az az egész nemzedék.||
01539||2.Móz.1.7||Izráel fiai pedig szaporák voltak, szaporodtak és sokasodtak, és nagyon hatalmassá lettek, úgy, hogy megtelt velük az ország.||27202
01540||2.Móz.1.8|Az egyiptomiak elnyomják Izráelt|Eközben új király támadt Egyiptomban, aki nem ismerte Józsefet.||27203
01541||2.Móz.1.9||Így szólt a népéhez: Íme, az Izráel fiainak népe nagyobb és hatalmasabb nálunk.||15695
01542||2.Móz.1.10||Rajta, bánjunk okosan vele, hogy meg ne sokasodjék, és nehogy az legyen, hogy ha háború támad, ő is ellenségünkhöz csatlakozzon, és ellenünk harcoljon, és az országból kivonuljon.||27204
01543||2.Móz.1.11||Ezért hajcsárokat rendeltek föléjük, hogy nehéz munkával sanyargassák őket. Gabonatároló városokat építettek a fáraónak, Pitómot és Ramszeszt.||
01544||2.Móz.1.12||De minél inkább sanyargatták őket, annál inkább sokasodtak, és annál inkább terjeszkedtek; ezért féltek Izráel fiaitól.||
01545||2.Móz.1.13||Pedig kegyetlenül dolgoztatták az egyiptomiak Izráel fiait.||
01546||2.Móz.1.14||Kemény munkával keserítették életüket: sárcsinálással, vályogvetéssel és mindenféle mezei munkával. Sokféle munkával kegyetlenül sanyargatták őket.||
01547||2.Móz.1.15||Ezután azt mondta Egyiptom királya a héber bábáknak, akik közül az egyiknek Sifrá, a másiknak Púá volt a neve:||
01548||2.Móz.1.16||Amikor héber asszonyok szülése körül segédkeztek, nézzetek a szülőszékre: ha fiú az, öljétek meg, ha pedig leány, hadd éljen.||
01549||2.Móz.1.17||De a bábák félték Istent, és nem cselekedtek úgy, ahogy Egyiptom királya parancsolta nekik, hanem életben hagyták a gyermekeket.||
01550||2.Móz.1.18||Ezért Egyiptom királya magához hívatta a bábákat, és azt mondta nekik: Miért tettétek azt, hogy életben hagytátok a gyermekeket?||
01551||2.Móz.1.19||A bábák pedig így feleltek a fáraónak: Mert a héber asszonyok nem olyanok, mint az egyiptomiak, hanem életerősek. Mire a bába eljut hozzájuk, már szülnek.||
01552||2.Móz.1.20||Ezért Isten jót tett a bábákkal, a nép pedig sokasodott, és igen hatalmassá lett.||
01553||2.Móz.1.21||És mivel a bábák félték Istent, megszaporította háza népüket.||
01554||2.Móz.1.22||Ekkor a fáraó megparancsolta egész népének: Minden újszülött fiút vessetek a folyóba, csak a leányokat hagyjátok életben!||27204
01555||2.Móz.2.1|Mózes születése|Egy Lévi nemzetségéből való férfi elment, és feleségül vett egy Lévi-leányt.||
01556||2.Móz.2.2||Az asszony fogant méhében, és fiút szült. Amikor látta, hogy szép a gyermek, három hónapig rejtegette.||1675;4548;30262
01557||2.Móz.2.3||De mikor tovább nem rejtegethette, szerzett neki egy gyékényládácskát, bekente gyantával és szurokkal, belehelyezte a gyermeket, és letette a folyó szélén a sás közé.||
01558||2.Móz.2.4||A nénje pedig megállt távol, hogy megtudja, mi történik vele.||
01559||2.Móz.2.5||Ekkor lement a fáraó leánya, hogy megfürödjék a folyóban, a szolgálóleányai pedig a víz partján járkáltak. Amint meglátta a ládácskát a sás között, odaküldte szolgálóleányát, és kihozatta.||27206
01560||2.Móz.2.6||Kinyitotta, és meglátta a gyermeket: íme, egy síró fiú volt! Megszánta, és azt mondta: A héberek gyermekei közül való.||
01561||2.Móz.2.7||A nénje pedig azt mondta a fáraó leányának: Elmenjek-e, és hívjak-e egy szoptatós asszonyt a héber asszonyok közül, hogy szoptassa neked a gyermeket?||
01562||2.Móz.2.8||A fáraó leánya így felelt neki: Menj el! Elment hát a leány, és elhívta a gyermek anyját.||
01563||2.Móz.2.9||A fáraó leánya azt mondta neki: Vidd el ezt a gyermeket, és szoptasd nekem, és én megadom jutalmadat. Erre az asszony magához vette a gyermeket, és szoptatta.||
01564||2.Móz.2.10||Mikor a gyermek felnőtt, a fáraó leányához vitte őt, és az a fiává fogadta, és Mózesnek nevezte, mert azt mondta: a vízből húztam ki.||
01565||2.Móz.2.11|Mózes gyilkol és elmenekül|Amikor Mózes felnövekedett, kiment atyjafiaihoz, és látta nehéz munkájukat. Meglátta, hogy egy egyiptomi férfi ver egy héber férfit az ő atyjafiai közül.||
01566||2.Móz.2.12||Mikor körültekintett, és látta, hogy senki sincs ott, agyonütötte az egyiptomit, és elrejtette a homokba.||
01567||2.Móz.2.13||Másnap is kiment, és íme, két héber férfi veszekedett. Azt mondta annak, aki bűnös volt: Miért vered a testvéredet?||
01568||2.Móz.2.14||Az pedig így felelt: Kicsoda tett téged felettessé és bíróvá fölöttünk? Talán engem is meg akarsz ölni, ahogy megölted az egyiptomit? Mózes pedig megijedt, és azt mondta magában: Bizony, kitudódott a dolog.||
01569||2.Móz.2.15||A fáraó is meghallotta ezt a dolgot, és Mózest halálra kerestette. De Mózes elmenekült a fáraó elől, és Midján földjén telepedett le. Ott leült egy kútnál.||27214
01570||2.Móz.2.16||Midján papjának pedig hét leánya volt. Odamentek, vizet húztak, és telemerték a vályúkat, hogy megitassák atyjuk juhait.||
01571||2.Móz.2.17||A pásztorok is odamentek, és elűzték őket. Mózes pedig fölkelt, és segített a leányoknak, és megitatta juhaikat.||
01572||2.Móz.2.18||Mikor atyjukhoz, Reuélhez hazaértek, ő megkérdezte: Mi az oka, hogy ma ilyen hamar megjöttetek?||
01573||2.Móz.2.19||Ők így válaszoltak: Egy egyiptomi férfi oltalmazott meg minket a pásztoroktól, sőt még vizet is húzott nekünk, és megitatta a juhokat.||
01574||2.Móz.2.20||Erre így szólt a leányainak: Hol van ő? Miért hagytátok ott azt a férfit? Hívjátok el, hogy egyen valamit!||
01575||2.Móz.2.21||Mózes jónak látta, hogy ott maradjon a férfinál, aki feleségül adta Mózeshez a leányát, Cippórát.||
01576||2.Móz.2.22||Az asszony fiút szült, ő pedig Gérsómnak nevezte, mert azt mondta: Jövevény lettem idegen földön.||2002
01577||2.Móz.2.23||E hosszú idő alatt meghalt Egyiptom királya, Izráel fiai pedig fohászkodtak a szolgaság miatt; kiáltottak, és a szolgaság miatt való jajkiáltásuk feljutott Istenhez.||4326;4327
01578||2.Móz.2.24||Meghallotta Isten a fohászkodásukat, és megemlékezett az Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal kötött szövetségéről.||374;694;-696
01579||2.Móz.2.25||Rátekintett Isten Izráel fiaira, és gondja volt rájuk.||
01580||2.Móz.3.1|Isten megjelenik Mózesnek, és elhívja őt|Mózes pedig apósának, Jetrónak, Midján papjának juhait őrizte. Egyszer a juhokat a pusztán túl terelte, és az Isten hegyéhez, a Hórebhez jutott.||
01581||2.Móz.3.2||Ott megjelent neki az ÚR angyala tűz lángjában, egy csipkebokor közepében. Látta, hogy íme, a csipkebokor ég, de a tűz nem emészti meg.||27215;27217
01582||2.Móz.3.3||Azt mondta Mózes: Odamegyek, hogy lássam ezt a nagy csodát, hogy miért nem ég el a csipkebokor.||
01583||2.Móz.3.4||Látta az ÚR, hogy odament megnézni, és szólította őt Isten a csipkebokor közepéből: Mózes! Mózes! Ő így felelt: Itt vagyok.||
01584||2.Móz.3.5||Azt mondta neki Isten: Ne jöjj közel, oldd le sarudat a lábadról, mert szent föld az a hely, amelyen állsz!||5949
01585||2.Móz.3.6||Majd azt mondta: Én vagyok atyádnak Istene, Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene. Mózes pedig elrejtette arcát, mert félt Istenre tekinteni.||23971
01586||2.Móz.3.7||Az ÚR pedig azt mondta: Bizony, láttam népem nyomorúságát Egyiptomban, és meghallottam a sanyargatóik miatt való kiáltását, sőt ismerem szenvedéseit.||27219
01587||2.Móz.3.8||Le is szállok, hogy megszabadítsam az egyiptomiak kezéből, és felvigyem őt arról a földről egy jó és tágas földre, tejjel és mézzel folyó földre, a kánaáni, a hettita, az emóri, a perizzi, a hivvi és jebúszi nép helyére.||
01588||2.Móz.3.9||És most, íme, feljutott hozzám Izráel fiainak kiáltása, és láttam is a nyomorgatást, amellyel sanyargatják őket az egyiptomiak.||
01589||2.Móz.3.10||Most azért menj! Elküldelek a fáraóhoz, és hozd ki népemet, Izráel fiait Egyiptomból.||
01590||2.Móz.3.11||Mózes azonban így szólt Istenhez: Kicsoda vagyok én, hogy elmenjek a fáraóhoz, és kihozzam Izráel fiait Egyiptomból?||
01591||2.Móz.3.12||Ő így felelt: Én veled leszek! Ez lesz a jele, hogy én küldtelek: amikor kihozod a népet Egyiptomból, ezen a hegyen fogtok szolgálni Istennek.||
01592||2.Móz.3.13||Mózes azt mondta Istennek: Íme, én elmegyek Izráel fiaihoz, és azt mondom nekik: „Atyáitok Istene küldött engem hozzátok.” És ha kérdezik tőlem: mi az ő neve, mit feleljek nekik?||
01593||2.Móz.3.14||Isten azt mondta Mózesnek: VAGYOK, AKI VAGYOK. És mondta: Így szólj Izráel fiaihoz: A VAGYOK küldött engem hozzátok.||
01594||2.Móz.3.15||Majd ezt is mondta Isten Mózesnek: Így szólj Izráel fiaihoz: „Az ÚR, atyáitok Istene, Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene küldött engem hozzátok. Ez az én nevem mindörökké, és ez az én emlékezetem nemzedékről nemzedékre.”||18556
01595||2.Móz.3.16||Menj el, gyűjtsd össze Izráel véneit, és mondd ezt nekik: Az ÚR, atyáitok Istene, Ábrahám, Izsák és Jákób Istene megjelent nekem, és azt mondta: „Megemlékeztem rólatok és arról, amit elkövettek rajtatok Egyiptomban.||
01596||2.Móz.3.17||Megmondtam, hogy kiviszlek titeket az egyiptomi nyomorúságból a kánaániak, hettiták, emóriak, perizziek, hivviek és jebúsziak földjére, a tejjel és mézzel folyó földre.”||
01597||2.Móz.3.18||És ha hallgatnak a szavadra, akkor menj be te Izráel véneivel Egyiptom királyához, és így szóljatok neki: Az ÚR, a héberek Istene megjelent nekünk. Most azért hadd menjünk háromnapi útra a pusztába, hogy áldozzunk az ÚRnak, a mi Istenünknek.||
01598||2.Móz.3.19||Én pedig tudom, hogy az egyiptomi király nem engedi meg nektek, hogy elmenjetek, csak az erőszaknak enged.||
01599||2.Móz.3.20||Ezért kinyújtom kezemet, és megverem Egyiptomot mindenféle csodámmal, melyeket véghezviszek benne. Így majd elbocsát titeket.||
01600||2.Móz.3.21||És kedvessé teszem e népet az egyiptomiak előtt, úgyhogy amikor kimentek, nem mentek üres kézzel.||
01601||2.Móz.3.22||Minden asszony kérjen a szomszédasszonyától és lakótársnőjétől ezüst és arany ékszereket és ruhákat, és rakjátok azokat fiaitokra és leányaitokra. Így fogjátok kifosztani Egyiptomot.||1808;1851
01602||2.Móz.4.1|Isten felkészíti Mózest a küldetésre|Így felelt erre Mózes: De ha nem hisznek nekem, s nem hallgatnak a szavamra, sőt azt mondják: nem jelent meg neked az ÚR?||
01603||2.Móz.4.2||Erre az ÚR azt mondta neki: Mi az a kezedben? Bot – felelte ő.||
01604||2.Móz.4.3||Dobd a földre! – mondta az ÚR. S amint a földre dobta, kígyóvá lett, és Mózes elfutott előle.||
01605||2.Móz.4.4||Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Nyújtsd ki a kezedet, és fogd meg a farkát! Erre kinyújtotta a kezét, megragadta azt, és bottá vált a kezében.||
01606||2.Móz.4.5||Így majd elhiszik, hogy megjelent neked az ÚR, atyáik Istene, Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene.||
01607||2.Móz.4.6||Majd azt mondta neki az ÚR: Most dugd be a kezed a kebledbe! Ő bedugta a kezét a keblébe, és amikor kihúzta, íme, olyan poklos volt a keze, mint a hó.||
01608||2.Móz.4.7||Ezután azt mondta az ÚR: Dugd vissza a kezed a kebledbe! Erre visszadugta a kezét a keblébe, majd kivette a kebléből, és íme, ismét olyanná lett, mint a teste.||
01609||2.Móz.4.8||Ha úgy lenne, hogy nem hisznek neked, és nem hallgatnak az első jel szavára, majd hisznek a második jel szavának.||
01610||2.Móz.4.9||Ha pedig úgy lenne, hogy ennek a két jelnek sem hisznek, és nem hallgatnak a szavadra, akkor meríts vizet a folyóból, öntsd a szárazra, és a víz, amelyet a folyóból merítettél, vérré lesz a szárazon.||1705
01611||2.Móz.4.10||Mózes azt monda az ÚRnak: Kérlek, Uram, nem vagyok én ékesszóló, azelőtt sem voltam az, és azóta sem vagyok, hogy beszéltél a szolgáddal. Nehézajkú és nehéznyelvű vagyok.||
01612||2.Móz.4.11||De az ÚR azt mondta neki: Ki adott szájat az embernek? Vajon ki tesz némává vagy süketté vagy látóvá, vagy vakká? Nemde én, az ÚR?||
01613||2.Móz.4.12||Most hát eredj, és én leszek a te száddal, és megtanítalak arra, amit mondanod kell.||23503;25907
01614||2.Móz.4.13||Ő pedig mondta: Kérlek, Uram, csak küldd, akit küldeni akarsz.||
01615||2.Móz.4.14||Erre fölgerjedt az ÚR haragja Mózes ellen, és azt mondta: Nemde testvéred a Lévi nemzetségből való Áron? Tudom, hogy ő jól tud beszélni, és íme, ő ki is jön eléd, s mihelyt meglát, örvendezni fog szívében.||1675;1628
01616||2.Móz.4.15||Beszélj azért vele, és add szájába a beszédeket, és én leszek a te száddal és az ő szájával, és megtanítalak titeket arra, amit tennetek kell.||
01617||2.Móz.4.16||Ő beszél majd helyetted a néphez, és ő lesz a te szájad, te pedig istenként leszel mellette.||
01618||2.Móz.4.17||Ezt a botot pedig vedd a kezedbe, hogy véghezvidd vele azokat a jeleket.||
01619||2.Móz.4.18|Mózes visszatér Egyiptomba|Ekkor visszament Mózes apósához, Jetróhoz, és azt mondta neki: Hadd menjek, és térjek vissza testvéreimhez Egyiptomba, hogy meglássam, élnek-e még. Jetró így felelt neki: Eredj el békességgel!||
01620||2.Móz.4.19||Az ÚR pedig így szólt Mózeshez Midjánban: Menj, térj vissza Egyiptomba, mert meghaltak mindazok a férfiak, akik téged halálra kerestek.||
01621||2.Móz.4.20||Ekkor vette Mózes a feleségét és fiait, felültette őket a szamárra, és visszatért Egyiptomba. Az Isten botját pedig a kezébe vette.||1603;1604;1618
01622||2.Móz.4.21||Azt mondta az ÚR Mózesnek: Amikor elindulsz, hogy visszatérj Egyiptomba, ügyelj arra, hogy mindazokat a csodákat véghezvidd a fáraó előtt, amelyeket hatalmadba adtam. Én pedig megkeményítem a szívét, és nem bocsátja el a népet.||1697;1698;1705;1707
01623||2.Móz.4.22||Ezt mondd tehát a fáraónak: Így szól az ÚR: „Izráel népe az én elsőszülött fiam;||22308
01624||2.Móz.4.23||azért azt mondom neked: bocsásd el az én fiamat, hogy szolgáljon nekem, és ha te vonakodsz elbocsátani, íme, én megölöm a te elsőszülött fiadat.”||
01625||2.Móz.4.24||Amikor úton volt, egy szálláson eléállt az ÚR, és meg akarta ölni.||411
01626||2.Móz.4.25||De Cippóra vett egy éles követ, és lemetszette fia előbőrét, és Mózes lába elé vetette e szavakkal: Bizony, véren szerzett jegyesem vagy nekem!||
01627||2.Móz.4.26||Erre békét hagyott neki. És Cippóra azt mondta: Véren szerzett jegyes a körülmetélkedésért.||
01628||2.Móz.4.27||Áronnak pedig azt mondta az ÚR: Menj Mózes elé a pusztába! Ő elment, és találkozott vele az Isten hegyénél, és megcsókolta.||1580
01629||2.Móz.4.28||Mózes pedig elbeszélte Áronnak az ÚR minden szavát, amelyekkel elküldte őt, és mindazokat a jeleket, amelyeket rábízott.||
01630||2.Móz.4.29||Majd elment Mózes és Áron, és összegyűjtötték Izráel fiai közül a véneket.||
01631||2.Móz.4.30||Áron elmondta mindazt, amit az ÚR mondott Mózesnek, és bemutatta a jeleket a nép szeme láttára.||
01632||2.Móz.4.31||Amikor a nép hitt, és megértette, hogy meglátogatta az ÚR Izráel fiait, és megtekintette nyomorúságukat, meghajoltak és leborultak.||1597
01633||2.Móz.5.1|A fáraó elutasítja Mózes és Áron kérését|Azután elment Mózes és Áron, és azt mondták a fáraónak: Ezt mondja az ÚR, Izráel Istene: „Bocsásd el népemet, hogy ünnepet szenteljenek nekem a pusztában.”||
01634||2.Móz.5.2||A fáraó azt felelte: Kicsoda az az ÚR, hogy hallgassak a szavára, és elbocsássam Izráelt? Nem ismerem az URat, és nem is bocsátom el Izráelt.||13372
01635||2.Móz.5.3||Ők pedig azt mondták erre: A héberek Istene megjelent nekünk. Hadd menjünk hát háromnapi útra a pusztába, hogy áldozhassunk az ÚRnak, a mi Istenünknek, hogy meg ne verjen minket döghalállal vagy fegyverrel.||
01636||2.Móz.5.4||Egyiptom királya erre így felelt nekik: Mózes és Áron! Miért vonjátok el a népet a munkájától? Menjetek a dolgotokra!||
01637||2.Móz.5.5||Azt is mondta a fáraó: Íme, a föld népe most sok, és ti elhagyatjátok velük a munkájukat!||
01638||2.Móz.5.6|Még nehezebb lesz Izráel sorsa|Még aznap megparancsolta a fáraó a nép hajcsárainak és felügyelőinek:||
01639||2.Móz.5.7||Ne adjatok többé szalmát a népnek a vályogvetéshez, mint ezelőtt! Hadd menjenek el ők maguk, és szedjenek maguknak szalmát.||
01640||2.Móz.5.8||De a korábban kirótt téglaszámot vessétek ki rájuk, ne engedjetek belőle, mert restek ők, és azért kiáltoznak így: Menjünk el, áldozzunk a mi Istenünknek!||
01641||2.Móz.5.9||Meg kell nehezíteni ezeknek az embereknek a feladatát, hogy az lefoglalja őket, és ne hajoljanak hazug beszédekre.||
01642||2.Móz.5.10||Kimentek tehát a nép hajcsárai és felügyelői, és közölték a néppel: Azt mondja a fáraó: Nem adok nektek szalmát!||
01643||2.Móz.5.11||Menjetek, szedjetek magatoknak onnan, ahol találtok. De semmit nem engedünk el a munkátokból.||
01644||2.Móz.5.12||Ekkor elszéledt a nép egész Egyiptomban, hogy tarlót tépjenek szalmának.||
01645||2.Móz.5.13||A hajcsárok pedig szorították őket, és azt mondták: Végezzétek el a munkátokat, mindennap a kiszabott munkát úgy, mint akkor, amikor még volt szalma.||
01646||2.Móz.5.14||És verték az Izráel fiai közül való felügyelőket, akiket a fáraó hajcsárai rendeltek föléjük, és azt mondogatták: Miért nem végeztétek el a rátok kiszabott mennyiséget sem tegnap, sem ma úgy, mint azelőtt?||
01647||2.Móz.5.15||Akkor elmentek az Izráel fiai közül való felügyelők, és így kiáltottak a fáraóhoz: Miért cselekszel így szolgáiddal?||
01648||2.Móz.5.16||Szalmát nem adnak szolgáidnak, és azt mondják nekünk: Csináljatok téglát! És íme, szolgáidat verik, s ezzel néped ellen vétkezel.||
01649||2.Móz.5.17||Ő pedig azt válaszolta: Lusták vagytok, restek, azért mondjátok: menjünk el, és áldozzunk az ÚRnak!||
01650||2.Móz.5.18||Most pedig menjetek, dolgozzatok, szalmát ugyan nem adnak nektek, de a rátok kirótt téglaszámot be kell adnotok.||
01651||2.Móz.5.19||Akkor látták Izráel fiainak a felügyelői, hogy bajban vannak, mert azt kell mondaniuk: a tégla számát lejjebb ne szállítsátok, mindennap legyen kész az aznapi munka.||
01652||2.Móz.5.20||Amikor kijöttek a fáraótól, szembetalálkoztak Mózessel és Áronnal.||
01653||2.Móz.5.21||Azt mondták nekik: Nézzen rátok az ÚR, és ítéljen meg titeket, akik rossz hírbe kevertetek minket a fáraó előtt és a szolgái előtt, mert fegyvert adtatok a kezükbe, hogy megöljenek minket.||
01654||2.Móz.5.22||Ekkor Mózes visszament az ÚRhoz, és azt mondta: Uram, miért engedsz rosszul bánni ezzel a néppel? Miért küldtél engem ide?||
01655||2.Móz.5.23||Mert attól fogva, hogy bementem a fáraóhoz, hogy a te nevedben szóljak, rosszabbul bánik e néppel. Te pedig nem szabadítottad meg a népedet.||
01656||2.Móz.6.1|Az Úr megújítja ígéretét|Ekkor az ÚR azt mondta Mózesnek: Majd meglátod, mit cselekszem a fáraóval, mert hatalmas kéz miatt kell őket elbocsátania, és hatalmas kéztől kényszerítve űzi el őket a földjéről.||
01657||2.Móz.6.2||Majd Isten azt mondta Mózesnek: Én vagyok az ÚR!||
01658||2.Móz.6.3||Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak úgy jelentem meg, mint mindenható Isten, de az ÚR nevemen nem voltam előttük ismert.||398;2079;30250;1661;-1663;20967;20968
01659||2.Móz.6.4||Szövetséget is kötöttem velük, hogy nekik adom Kánaán földjét, az ő tartózkodásuk földjét, hogy ott lakjanak.||
01660||2.Móz.6.5||Izráel fiainak fohászkodását is meghallottam amiatt, hogy az egyiptomiak szolgálatra szorították őket, és megemlékeztem szövetségemről.||
01661||2.Móz.6.6||Azért mondd meg Izráel fiainak: Én vagyok az ÚR, és kihozlak titeket Egyiptom nehéz igája alól, és megszabadítalak titeket a kemény szolgálattól, és megmentelek benneteket kinyújtott karral és nagy büntető ítéletek által.||
01662||2.Móz.6.7||Népemmé fogadlak titeket, Istenetek leszek, és megtudjátok, hogy én vagyok a ti URatok és Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom nehéz igája alól.||
01663||2.Móz.6.8||És beviszlek titeket arra a földre, amelyet esküvel ígértem, hogy Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak adom, és nektek adom örökségül, én, az ÚR!||378;786
01664||2.Móz.6.9||Mózes elmondta mindezt Izráel fiainak, de nem hallgattak rá kishitűségük és a kemény szolgálat miatt.||
01665||2.Móz.6.10||Akkor az ÚR így szólt Mózeshez:||
01666||2.Móz.6.11||Menj be, szólj a fáraónak, Egyiptom királyának, hogy bocsássa el Izráel fiait a földjéről.||
01667||2.Móz.6.12||Mózes azonban így beszélt az ÚR előtt: Íme, Izráel fiai nem hallgatnak rám, hogy hallgatna hát rám a fáraó, holott én nehéz beszédű vagyok?||1611;1686;1687
01668||2.Móz.6.13||De az ÚR beszélt Mózessel és Áronnal, és odarendelte őket Izráel fiaihoz és a fáraóhoz, Egyiptom királyához, hogy hozzák ki Izráel fiait Egyiptom földjéről.||
01669||2.Móz.6.14|Rúben, Simeon és Lévi családfája|Ezek atyáik háza népének fejei: Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai: Hanók, Pallú, Hecrón és Karmi. Ezek Rúben nemzetségei.||1395
01670||2.Móz.6.15||Simeon fiai pedig: Jemúél, Jámín, Óhad, Jákín, Cóhar és Saul, a kánaáni asszony fia. Ezek Simeon nemzetségei.||1396
01671||2.Móz.6.16||Ezek pedig a Lévi fiainak nevei, születésük szerint: Gérsón, Kehát és Merári. Lévi pedig százharminchét évig élt.||1397;10457
01672||2.Móz.6.17||Gérsón fiai: Libní, Simei, nemzetségeik szerint.||10473
01673||2.Móz.6.18||Kehát fiai pedig: Amrám, Jichár, Hebrón és Uzzíél. Kehát pedig százharminchárom évig élt.||10474
01674||2.Móz.6.19||Merári fiai: Mahli és Músí. Ezek Lévi nemzetségei születésük szerint.||10475
01675||2.Móz.6.20||Amrám pedig feleségül vette magának Jókebedet, atyjának húgát, és ő szülte neki Áront és Mózest. Amrám százharminchét évig élt.||
01676||2.Móz.6.21||Jichár fiai pedig: Kórah, Nefeg és Zikri.||
01677||2.Móz.6.22||Uzzíél fiai pedig: Mísáél, Elcáfán és Szitri.||
01678||2.Móz.6.23||Áron pedig feleségül vette Elisebát, Ammínádáb leányát, Nahsón húgát, és ő szülte neki Nádábot, Abíhút, Eleázárt és Ítámárt.||
01679||2.Móz.6.24||Kórah fiai pedig: Asszír, Elkáná és Abíászáf. Ezek Kórah nemzetségei.||
01680||2.Móz.6.25||Eleázár pedig, Áron fia, Pútíél leányai közül vett feleséget, és ő szülte neki Fineást. Ezek a léviták családfői nemzetségeik szerint.||
01681||2.Móz.6.26||Ez az Áron és Mózes az, akiknek azt mondta az ÚR: Hozzátok ki Izráel fiait Egyiptom földjéről, seregeik szerint.||1665
01682||2.Móz.6.27||Ők azok, akik tárgyaltak a fáraóval, Egyiptom királyával, hogy kihozhassák Izráel fiait Egyiptomból.||
01683||2.Móz.6.28||Mikor az ÚR Mózessel Egyiptom földjén beszélt,||
01684||2.Móz.6.29||így szólt az ÚR hozzá: Én vagyok az ÚR! Mondd el a fáraónak, Egyiptom királyának mindazt, amit én mondok neked.||
01685||2.Móz.6.30||De Mózes így válaszolt: Íme, én nehéz beszédű vagyok, hogy hallgatna rám a fáraó?||1611;1686;1687
01686||2.Móz.7.1|Mózes és Áron a fáraónál|Az ÚR erre azt mondta Mózesnek: Lásd, mintegy Istenné teszlek a fáraónak, testvéred, Áron pedig szószólód lesz.||1617
01687||2.Móz.7.2||Mondj el mindent, amit parancsolok neked. Testvéred, Áron pedig mondja meg a fáraónak, hogy bocsássa el Izráel fiait a földjéről.||
01688||2.Móz.7.3||Én pedig megkeményítem a fáraó szívét, és megsokasítom jeleimet és csodáimat Egyiptom földjén.||1622;1698;1699
01689||2.Móz.7.4||De a fáraó nem fog rátok hallgatni. Akkor a kezemet Egyiptomra vetem, és kihozom seregemet, az én népemet, Izráel fiait Egyiptom földjéről nagy büntető ítéletek által.||
01690||2.Móz.7.5||S megtudják az egyiptomiak, hogy én vagyok az ÚR, amikor kinyújtom kezemet Egyiptomra, és kihozom Izráel fiait közülük.||
01691||2.Móz.7.6||Mózes és Áron mindenben úgy cselekedett, ahogy az ÚR parancsolta nekik.||
01692||2.Móz.7.7||Mózes nyolcvan, Áron pedig nyolcvanhárom esztendős volt, amikor a fáraóval beszéltek.||
01693||2.Móz.7.8||Majd így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
01694||2.Móz.7.9||Ha így szól hozzátok a fáraó: „Tegyetek csodát!”, akkor mondd Áronnak: vedd a botodat, és dobd a fáraó elé! És az kígyóvá lesz.||
01695||2.Móz.7.10||Bement tehát Mózes és Áron a fáraóhoz, és úgy cselekedtek, ahogy az ÚR parancsolta. Áron a fáraó és az ő szolgái elé dobta a botját, és az kígyóvá lett.||
01696||2.Móz.7.11||Ekkor a fáraó is előhívta a bölcseket és varázslókat, és ők, Egyiptom írástudói is úgy cselekedtek az ő titkos mesterségükkel.||29928
01697||2.Móz.7.12||Mindegyik ledobta a botját, és kígyóvá lettek. De Áron botja elnyelte az ő botjukat.||
01698||2.Móz.7.13||A fáraó szíve azonban megkeményedett, és nem hallgatott rájuk, amint megmondta az ÚR.||
01699||2.Móz.7.14|Az első csapás: A vizek vérré válnak|Az ÚR pedig azután így szólt Mózeshez: Kemény a fáraó szíve, nem akarja a népet elbocsátani.||
01700||2.Móz.7.15||Menj a fáraóhoz reggel! Íme, ő kimegy a vízhez. Állj elé a folyó partján, és a botot, amely kígyóvá változott, vedd a kezedbe.||
01701||2.Móz.7.16||Mondd neki: Az ÚR, a héberek Istene küldött engem hozzád ezzel az üzenettel: „Bocsásd el népemet, hogy szolgáljon nekem a pusztában. De, íme, mindeddig nem hallgattál meg.”||
01702||2.Móz.7.17||Így szól az ÚR: Erről tudod meg, hogy én vagyok az ÚR: íme, én megsújtom a kezemben lévő bottal a vizet, amely a folyóban van, és az vérré változik.||
01703||2.Móz.7.18||És a hal, amely a folyóban van, elpusztul, a folyó pedig megbüdösödik, és irtózni fognak az egyiptomiak attól, hogy igyanak belőle.||
01704||2.Móz.7.19||Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Mondd Áronnak: „Vedd a botodat, és nyújtsd ki a kezed Egyiptom vizeire: folyóira, csatornáira, tavaira és minden vízgyűjtőjére, hogy vérré váljanak, és vér legyen Egyiptom egész földjén, mind a fa-, mind a kőedényekben.”||
01705||2.Móz.7.20||Mózes és Áron pedig úgy cselekedett, ahogy az ÚR parancsolta. Fölemelte a botot, rásújtott a vízre, amely a folyóban volt a fáraó és szolgái előtt, és a folyó egész vize vérré változott.||
01706||2.Móz.7.21||A hal pedig, amely a folyóban volt, elpusztult, és megbüdösödött a folyó, és nem ihattak az egyiptomiak a folyóvízből; és vér volt Egyiptom egész földjén.||
01707||2.Móz.7.22||De úgy cselekedtek Egyiptom írástudói is az ő varázslásukkal, és kemény maradt a fáraó szíve, és nem hallgatott rájuk, amint az ÚR megmondta.||
01708||2.Móz.7.23||Megfordult a fáraó, hazament, és ezen sem indult meg a szíve.||
01709||2.Móz.7.24||Az egyiptomiak pedig mindnyájan ásták a folyóvíz mellékét vízért, hogy ihassanak, mert nem lehetett inni a folyó vizét.||
01710||2.Móz.7.25||Hét nap telt el azóta, hogy az ÚR csapással sújtotta a folyót.||
01711||2.Móz.8.1|Második csapás: A békák|Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj be a fáraóhoz, és mondd neki: „Azt mondja az ÚR: bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem!||
01712||2.Móz.8.2||Ha pedig nem akarod elbocsátani, íme, én egész határodat békákkal verem meg.||
01713||2.Móz.8.3||És a folyóvíz békáktól hemzseg, és felmennek és bemennek a házadba, hálószobádba, ágyadra, szolgáid házába, néped közé, kemencéidbe és sütőteknőidbe.||
01714||2.Móz.8.4||És reád és népedre és minden szolgádra békák másznak.”||
01715||2.Móz.8.5||Majd így szólt az ÚR Mózeshez: Mondd meg Áronnak: „Nyújtsd ki kezedet botoddal a folyókra, csatornákra és a tavakra, és hozd fel a békákat Egyiptom földjére!”||
01716||2.Móz.8.6||Ekkor Áron kinyújtotta kezét Egyiptom vizeire, és békák jöttek fel, és ellepték Egyiptom földjét.||
01717||2.Móz.8.7||De az írástudók is úgy cselekedtek titkos mesterségükkel, és felhozták a békákat Egyiptom földjére.||
01718||2.Móz.8.8||Ekkor hívatta a fáraó Mózest és Áront, és azt mondta: Könyörögjetek az ÚRnak, hogy távolítsa el rólam és népemről a békákat, és elbocsátom a népet, hogy áldozzék az ÚRnak.||
01719||2.Móz.8.9||Mózes pedig azt felelte a fáraónak: Parancsolj velem! Mikorra könyörögjek éretted, szolgáidért és népedért, hogy kipusztuljanak a nálad és a házaidban levő békák, és csak a folyóban maradjanak meg?||
01720||2.Móz.8.10||Ő így felelt: Holnapra. Erre Mózes azt mondta: Amint kívánod. Hogy megtudd, hogy nincs hasonló a mi URunkhoz, Istenünkhöz,||
01721||2.Móz.8.11||eltávoznak a békák tőled meg a házaidtól, szolgáidtól és népedtől, csak a folyóban maradnak meg.||
01722||2.Móz.8.12||Mózes és Áron kiment a fáraótól, és Mózes kiáltott az ÚRhoz a békák miatt, amelyeket a fáraóra bocsátott.||
01723||2.Móz.8.13||Az ÚR pedig Mózes beszéde szerint cselekedett, és kivesztek a békák a házakból, udvarokból és mezőkről.||
01724||2.Móz.8.14||Rakásokba gyűjtötték azokat, és a föld bűzlött tőlük.||
01725||2.Móz.8.15||De amint látta a fáraó, hogy baja könnyebbül, megkeményítette szívét, és nem hallgatott rájuk, amint megmondta az ÚR.||
01726||2.Móz.8.16|Harmadik csapás: A szúnyogok|Majd szólt az ÚR Mózesnek: Mondd meg Áronnak: „Nyújtsd ki botodat, és sújts a föld porára, hogy tetűvé legyen egész Egyiptom földjén.”||
01727||2.Móz.8.17||És így cselekedtek. Áron kinyújtotta kezét, botjával lesújtott a föld porára, és tetvek lettek emberen és állaton. A föld minden pora tetűvé lett egész Egyiptom földjén.||
01728||2.Móz.8.18||Az írástudók is megkísérelték varázslásukkal, hogy tetveket hozzanak elő, de nem tudtak. És tetvek voltak emberen és állaton.||
01729||2.Móz.8.19||Ekkor azt mondták az írástudók a fáraónak: Isten ujja ez. De kemény maradt a fáraó szíve, és nem hallgatott rájuk, amint az ÚR megmondta.||
01730||2.Móz.8.20|Negyedik csapás: A bögölyök|Majd azt mondta az ÚR Mózesnek: Kelj fel reggel, és állj a fáraó elé. Íme, kimegy a vizek felé, és ekkor mondd neki: Ezt mondja az ÚR: „Bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem.||
01731||2.Móz.8.21||Mert ha nem bocsátod el, ártalmas bogarakat bocsátok rád, szolgáidra, népedre és házaidra, és megtelnek az egyiptomiak házai ártalmas bogarakkal, és a föld is, amelyen élnek.||
01732||2.Móz.8.22||De különválasztom azon a napon a Gósen földjét, amelyen az én népem lakik, hogy ott ne legyenek ártalmas bogarak azért, hogy megtudd, hogy én vagyok az ÚR ezen a földön.||
01733||2.Móz.8.23||Különbséget teszek az én népem között és a te néped között. Holnap lesz ez a jel.”||
01734||2.Móz.8.24||Úgy is tett az ÚR. Ártalmas bogarak jöttek ugyanis a fáraó és az ő szolgái házára, és egész Egyiptomban pusztává lett a föld miattuk.||
01735||2.Móz.8.25||Erre a fáraó hívatta Mózest és Áront, és így szólt nekik: Menjetek, áldozzatok Isteneteknek ezen a földön.||
01736||2.Móz.8.26||Mózes pedig mondta: Nem helyes, hogy úgy cselekedjünk, hogy azt áldozzuk az ÚRnak, a mi Istenünknek, ami utálatos az egyiptomiak előtt. Ha azt áldozzuk az ő szemük láttára, ami az egyiptomiaknak utálatos, nem köveznek-e meg minket?||
01737||2.Móz.8.27||Háromnapi járóföldre megyünk a pusztába, és úgy áldozunk a mi URunknak, Istenünknek, ahogy parancsolta nekünk.||1597
01738||2.Móz.8.28||A fáraó így szólt: elbocsátlak titeket, hogy áldozzatok a ti URatoknak, Isteneteknek a pusztában, csak ne menjetek nagyon messze. Imádkozzatok érettem!||
01739||2.Móz.8.29||Mózes így felelt: Íme, én kimegyek tőled, imádkozom az ÚRhoz, és holnap eltávoznak az ártalmas bogarak a fáraótól, szolgáitól és népétől. Csak megint el ne ámítson a fáraó azzal, hogy nem bocsátja el a népet áldozni az ÚRnak.||
01740||2.Móz.8.30||Azután kiment Mózes a fáraótól, és imádkozott az ÚRhoz.||
01741||2.Móz.8.31||És az ÚR Mózes beszéde szerint cselekedett: eltávoztak az ártalmas bogarak a fáraótól, szolgáitól és népétől, hogy egy sem maradt.||
01742||2.Móz.8.32||De a fáraó ezúttal is megkeményítette szívét, és nem bocsátotta el a népet.||
01743||2.Móz.9.1|Ötödik csapás: A dögvész|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj a fáraóhoz, és beszélj vele: „Ezt mondja az ÚR, a héberek Istene: Bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem!||
01744||2.Móz.9.2||Mert ha nem akarod elbocsátani, és tovább is tartóztatod őket,||
01745||2.Móz.9.3||íme, az ÚR keze lesz a te mezei jószágodon, lovakon, szamarakon, tevéken, ökrökön és juhokon, igen nagy döghalállal.||
01746||2.Móz.9.4||De különbséget tesz az ÚR Izráel jószága és Egyiptom jószága között, és mindabból, ami Izráel fiaié, egy sem vész el.”||
01747||2.Móz.9.5||Időt is szabott az ÚR, és azt mondta: Holnap cselekszi az ÚR ezt a dolgot a földön.||
01748||2.Móz.9.6||Meg is cselekedte ezt a dolgot másnap, és elhullott Egyiptom minden jószága, de Izráel fiainak jószágai közül egy sem hullott el.||
01749||2.Móz.9.7||A fáraó oda is küldött, és kitűnt, hogy az izráeliek jószágai közül egy sem hullott el. De a fáraó szíve kemény maradt, és nem bocsátotta el a népet.||
01750||2.Móz.9.8|Hatodik csapás: A hólyagos fekély|Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek és Áronnak: Szedjétek tele a markotokat kemencehamuval, és szórja azt Mózes az ég felé a fáraó szeme láttára.||
01751||2.Móz.9.9||Hogy porrá legyen az Egyiptom egész földjén, s emberen és állaton hólyagosan fakadó fekéllyé legyen Egyiptom egész földjén.||
01752||2.Móz.9.10||Szedtek hát kemencehamut, a fáraó elé álltak, Mózes az ég felé szórta azt, és emberen és állaton hólyagosan fakadó fekély támadt.||
01753||2.Móz.9.11||És az írástudók nem állhattak meg Mózes előtt a fekély miatt, mert fekély volt az írástudókon és minden egyiptomin.||
01754||2.Móz.9.12||De az ÚR megkeményítette a fáraó szívét, és nem hallgatott rájuk, amint az ÚR megmondta Mózesnek.||1776;1697;1725;1742
01755||2.Móz.9.13|A hetedik csapás: A jégeső|Ezután így szólt az ÚR Mózeshez: Kelj fel reggel, és állj a fáraó elé, és mondd neki: „Ezt mondja az ÚR, a héberek Istene: bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem.||
01756||2.Móz.9.14||Mert ezúttal minden csapásomat rábocsátom a te szívedre, szolgáidra és népedre, azért, hogy megtudd, hogy nincs hozzám hasonló az egész földön.||
01757||2.Móz.9.15||Mert ha most kinyújtanám a kezemet, és megvernélek téged és népedet döghalállal, akkor kivágatnál a földről.||
01758||2.Móz.9.16||Ámde azért tartottalak meg, hogy megmutassam neked hatalmamat, és hogy hirdessék nevemet az egész földön.||1598;1599;28240
01759||2.Móz.9.17||Ha tovább is feltartóztatod népemet, és nem bocsátod el őket:||
01760||2.Móz.9.18||íme, holnap ilyenkor igen nagy jégesőt zúdítok le, amelyhez hasonló nem volt Egyiptomban alapítása napjától mindmáig.||
01761||2.Móz.9.19||Most tehát küldj el, hajtasd be jószágodat és mindenedet, ami a mezőn van. Minden emberre és jószágra, amely a mezőn marad, és nem hajtják be, jégeső szakad, és meghal.”||
01762||2.Móz.9.20||Aki a fáraó szolgái közül az ÚR beszédétől megrettent, szolgáit és jószágát házakba hajtotta.||
01763||2.Móz.9.21||Aki pedig nem törődött az ÚR beszédével, szolgáit és jószágát a mezőn hagyta.||
01764||2.Móz.9.22||Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Nyújtsd ki kezedet az égre, hogy jégeső hulljon Egyiptom egész földjén az emberre, állatra és a mező minden füvére, Egyiptom földjén.||
01765||2.Móz.9.23||Mózes kinyújtotta botját az égre, az ÚR pedig mennydörgést és jégesőt támasztott, és villámok csapkodtak a földre, és jégesőt bocsátott az ÚR Egyiptomra.||
01766||2.Móz.9.24||Esett a jég, és egymást érte a villámlás a szakadó jégesőben, amelyhez hasonló nem volt egész Egyiptomban, mióta ember lakja.||
01767||2.Móz.9.25||A jégeső elverte egész Egyiptomban mindazt, ami a mezőn volt, embertől állatig. A mező minden füvét is elverte a jég, és a mező minden fáját is összetörte.||
01768||2.Móz.9.26||Csak a Gósen földjén nem volt jégeső, ahol Izráel fiai voltak.||
01769||2.Móz.9.27||A fáraó pedig elküldött, és hívatta Mózest és Áront, és azt mondta nekik: Ezúttal vétkeztem. Az ÚR az igaz, én és az én népem pedig gonoszok vagyunk.||
01770||2.Móz.9.28||Imádkozzatok az ÚRhoz, hogy legyen elég a mennydörgésből és jégesőből, és akkor elbocsátlak titeket, és nem maradtok tovább.||
01771||2.Móz.9.29||Mózes pedig azt mondta neki: Mihelyt kimegyek a városból, fölemelem a kezemet az ÚRhoz. Megszűnik a mennydörgés, és nem lesz többé jégeső, hogy megtudd, hogy az ÚRé a föld.||
01772||2.Móz.9.30||De tudom, hogy te és szolgáid még nem féltek az ÚR Istentől.||
01773||2.Móz.9.31||A lent és az árpát elverte a jég, mert az árpa kalászos, a len pedig bimbós volt,||
01774||2.Móz.9.32||de a búzát és a tönkölyt nem verte el, mert azok később érnek.||
01775||2.Móz.9.33||Amikor Mózes a fáraótól távozva kiment a városból, fölemelte kezét az ÚRhoz, s megszűnt a mennydörgés és a jégeső, és eső sem ömlött a földre.||
01776||2.Móz.9.34||Amint látta a fáraó, hogy megszűnt az eső meg a jégeső és a mennydörgés, ismét vétkezett, és megkeményítette szívét ő és az ő szolgái is.||
01777||2.Móz.9.35||Kemény maradt a fáraó szíve, és nem bocsátotta el Izráel fiait, amint megmondta az ÚR Mózes által.||
01778||2.Móz.10.1|Nyolcadik csapás: A sáskajárás|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj be a fáraóhoz, mert én keményítettem meg az ő és szolgái szívét azért, hogy ezeket a jeleimet véghezvigyem közöttük.||
01779||2.Móz.10.2||És azért, hogy elbeszéljed azt fiaid és unokáid hallatára, amit Egyiptomban cselekedtem, és jeleimet, amelyeket véghezvittem rajtuk, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
01780||2.Móz.10.3||Bement tehát Mózes és Áron a fáraóhoz, és azt mondták neki: Ezt mondja az ÚR, a héberek Istene: „Meddig nem akarod még megalázni magadat előttem? Bocsásd el népemet, hogy szolgáljanak nekem!||
01781||2.Móz.10.4||Mert ha nem akarod elbocsátani népemet, íme, holnap sáskákat hozok a határodra.||
01782||2.Móz.10.5||És úgy elborítják a föld színét, hogy nem lesz látható a föld, és megeszik a megkímélt maradékot, ami megmaradt nektek a jégeső után, és megeszik minden fátokat, amely nektek a mezőn sarjad.||
01783||2.Móz.10.6||Betöltik házaidat és minden szolgád házát és minden egyiptominak a házát. Nem láttak ilyet sem apáid, sem nagyapáid, amióta e földön vannak, mind e mai napig.” Ezzel megfordult, és kiment a fáraó elől.||
01784||2.Móz.10.7||A fáraónak ezt mondták a szolgái: Meddig lesz még ő a romlásunkra? Bocsásd el azokat az embereket, hogy szolgáljanak az ÚRnak, az ő Istenüknek! Most sem veszed észre, hogy elvész Egyiptom?||
01785||2.Móz.10.8||Erre visszahozták Mózest és Áront a fáraóhoz, aki azt mondta nekik: Menjetek el, szolgáljatok az ÚRnak, a ti Isteneteknek. De kik is azok, akik elmennek?||
01786||2.Móz.10.9||Mózes így felelt: Gyermekeinkkel és véneinkkel megyünk, fiainkkal és leányainkkal, juhainkkal és jószágunkkal, mert ünnepet kell szentelnünk az ÚRnak.||
01787||2.Móz.10.10||A fáraó azt mondta nekik: Úgy legyen veletek az ÚR, ahogyan én elbocsátlak titeket és gyermekeiteket! Vigyázzatok, mert gonoszra igyekeztek.||
01788||2.Móz.10.11||Nem úgy lesz! Menjetek csak el, ti férfiak, és szolgáljatok az ÚRnak, mert ti is ezt kívántátok! És elűzték őket a fáraó elől.||
01789||2.Móz.10.12||Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Nyújtsd ki a kezedet Egyiptom földjére a sáskákért, hogy jöjjenek el Egyiptom földjére, és emésszék meg a föld minden füvét, mindazt, amit a jégeső meghagyott.||
01790||2.Móz.10.13||Kinyújtotta hát Mózes a botját Egyiptom földjére, és az ÚR egész nap és egész éjjel keleti szelet támasztott a földre. Mire reggel lett, a keleti szél fölhozta a sáskákat.||
01791||2.Móz.10.14||Följöttek a sáskák Egyiptom egész földjére, és nagy sokaságban szálltak le az egész határra. Azelőtt sem volt olyan sáskajárás, és azután sem lesz.||
01792||2.Móz.10.15||Elborították az egész föld színét, a föld elsötétedett, megették a föld minden füvét és a fák minden gyümölcsét, amit a jégeső meghagyott, és semmi zöld nem maradt a fán, sem a füves mezőn egész Egyiptom földjén.||
01793||2.Móz.10.16||Akkor a fáraó sietett hívatni Mózest és Áront, és azt mondta: Vétkeztem az ÚR ellen, a ti Istenetek ellen és ellenetek.||
01794||2.Móz.10.17||Most azért bocsásd meg még ez egyszer vétkemet, és imádkozzatok az ÚRhoz, a ti Istenetekhez, hogy legalább ezt a halált fordítsa el tőlem.||
01795||2.Móz.10.18||Mózes kiment a fáraó elől, és imádkozott az ÚRhoz.||
01796||2.Móz.10.19||Erre az ÚR igen erős nyugati szelet támasztott, és felkapta a sáskákat, és a Vörös-tengerbe vetette őket. Egy sáska sem maradt egész Egyiptom határában.||
01797||2.Móz.10.20||De az ÚR megkeményítette a fáraó szívét, és így az nem bocsátotta el Izráel fiait.||
01798||2.Móz.10.21|Kilencedik csapás: A sötétség|Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Nyújtsd ki a kezed az ég felé, hogy sötétség legyen Egyiptom földjén, éspedig tapintható sötétség.||
01799||2.Móz.10.22||Kinyújtotta Mózes a kezét az ég felé, és sűrű sötétség lett egész Egyiptom földjén három napig.||
01800||2.Móz.10.23||Nem látták egymást, és senki sem kelt fel a helyéről három napig. De Izráel fiainak lakóhelyén világosság volt.||
01801||2.Móz.10.24||Akkor hívatta a fáraó Mózest, és azt mondta: Menjetek el, szolgáljatok az ÚRnak; csak juhaitok és marháitok maradjanak, gyermekeitek is elmehetnek veletek!||
01802||2.Móz.10.25||Mózes azonban ezt felelte: Sőt inkább neked kellene véresáldozatra és égőáldozatra valókat adnod, hogy feláldozzuk a mi URunknak, Istenünknek.||
01803||2.Móz.10.26||Velünk jön jószágunk is, egy körömnyi sem marad el, mert azokból veszünk, hogy szolgáljunk a mi URunknak, Istenünknek. Míg oda nem érünk, mi magunk sem tudjuk, hogy mivel szolgáljunk az ÚRnak.||
01804||2.Móz.10.27||De az ÚR megkeményítette a fáraó szívét, és nem akarta elbocsátani őket.||1754
01805||2.Móz.10.28||Azt mondta Mózesnek: Menj el előlem! Vigyázz, hogy többé ne kerülj a szemem elé! Mert mihelyt meglátod az arcomat, meghalsz.||
01806||2.Móz.10.29||Mózes pedig így felelt: Jól mondod. Nem látom többé arcodat.||
01807||2.Móz.11.1|Készülődés a kivonulásra|Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Még egy csapást hozok a fáraóra és Egyiptomra, azután elbocsát titeket innen. Akkor mindenestül elbocsát sőt, kiűz titeket innen.||
01808||2.Móz.11.2||Szólj azért a népnek füle hallatára, hogy kérjen minden férfi a szomszédjától, minden asszony a szomszédasszonyától ezüsttárgyakat és aranytárgyakat.||1601;1852
01809||2.Móz.11.3||Az ÚR pedig kedvessé tette a népet az egyiptomiak előtt. Az a férfiú, Mózes is igen nagy tekintélyű volt Egyiptom földjén a fáraó szolgái és a nép előtt.||
01810||2.Móz.11.4||Így szólt Mózes: Ezt mondja az ÚR: „Éjfél körül kimegyek Egyiptomba,||
01811||2.Móz.11.5||és meghal Egyiptom földjén minden elsőszülött a fáraó elsőszülöttjétől fogva, aki a trónján ül, a szolgáló elsőszülöttjéig, aki malmot hajt, és a jószág minden első fajzása is.||
01812||2.Móz.11.6||Nagy jajgatás lesz egész Egyiptom földjén, amelyhez hasonló nem volt és nem is lesz többé.||
01813||2.Móz.11.7||De Izráel fiai körében az eb sem ölti ki nyelvét senkire, sem emberre, sem állatra. Ebből tudjátok meg, milyen különbséget tett az ÚR Egyiptom és Izráel között.||
01814||2.Móz.11.8||És mindezek a szolgáid eljönnek hozzám, és leborulnak előttem e szavakkal: Menj ki az országból te és az egész nép, amely téged követ. És én csak akkor megyek el.” Majd nagy haraggal távozott a fáraótól.||1847;1849
01815||2.Móz.11.9||Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Azért nem hallgat rátok a fáraó, hogy csodáim megsokasodjanak Egyiptom földjén.||
01816||2.Móz.11.10||Mózes és Áron tehát véghezvitte mindezeket a csodákat a fáraó előtt, de az ÚR megkeményítette annak szívét, és nem bocsátotta el Izráel fiait az országából.||
01817||2.Móz.12.1|A páskabárány elrendelése|Majd így szólt az ÚR Mózesnek és Áronnak Egyiptom földjén:||
01818||2.Móz.12.2||Ez a hónap lesz nektek az első hónapotok. Ez lesz az első az esztendő hónapjai között.||
01819||2.Móz.12.3||Így szóljatok Izráel egész gyülekezetéhez: „E hónap tizedikén mindenki vegyen magának egy bárányt, háznépenként és házanként egy bárányt.||
01820||2.Móz.12.4||Ha a háznép kevés a bárányhoz, akkor a házához közel lévő szomszédjával együtt vegyen, a lelkek száma szerint. Ki-ki amennyit meg tud enni, úgy számítsátok a bárányhoz.||
01821||2.Móz.12.5||A bárány ép, hím, egyesztendős legyen. Juhot vegyetek vagy kecskét.||
01822||2.Móz.12.6||Tartsátok magatoknál e hónap tizennegyedik napjáig! Akkor estefelé vágja le Izráel egész gyülekezetének közössége.||
01823||2.Móz.12.7||Vegyenek a vérből, és azokban a házakban, ahol megeszik, hintsenek belőle a két ajtófélre és a szemöldökfára.||
01824||2.Móz.12.8||A húst pedig egyék meg még akkor éjjel. Tűzön sütve, kovásztalan kenyérrel és keserű füvekkel egyék meg azt.||
01825||2.Móz.12.9||Ne egyetek abból nyersen vagy vízben főtten, hanem tűzön sütve, a fejét a lábszáraival és a belsejével együtt.||
01826||2.Móz.12.10||Ne hagyjatok belőle reggelre, vagy ami megmarad belőle reggelre, azt tűzzel égessétek meg.||
01827||2.Móz.12.11||Ilyen módon egyétek meg: a derekatokat övezzétek fel, a sarutok a lábatokon és bototok a kezetekben legyen, és nagy sietséggel egyétek: az ÚR páskája ez.”||
01828||2.Móz.12.12||Mert átmegyek Egyiptom földjén ezen az éjszakán, és megölök minden elsőszülöttet Egyiptom földjén, az embertől kezdve az állatig, és Egyiptom minden istene fölött ítéletet tartok, én, az ÚR.||
01829||2.Móz.12.13||És a vér jelül lesz nektek a házakon, amelyekben vagytok: meglátom a vért, és elmegyek mellettetek, és nem lesz rajtatok a pusztító csapás, amikor megverem Egyiptom földjét.||
01830||2.Móz.12.14||Legyen nektek ez a nap emlékeztetőül, és ünnepnek szenteljétek azt az ÚRnak nemzedékről nemzedékre. Örök rendtartás szerint ünnepeljétek meg azt.||
01831||2.Móz.12.15|A kovásztalan kenyér elrendelése|Hét napig egyetek kovásztalan kenyeret. Még az első napon takarítsátok el a kovászt a házaitokból, mert az a lélek, amelyik kovászost eszik az első naptól fogva a hetedik napig, irtassék ki Izráelből.||
01832||2.Móz.12.16||Az első napon pedig szent gyülekezést tartsatok, és a hetedik napon szintúgy. Semmi munkát ne végezzetek azokon. Csak azt szabad készítenetek, ami táplálékul szükséges minden embernek.||
01833||2.Móz.12.17||Tartsátok meg a kovásztalan kenyér ünnepét, mert azon a napon hoztam ki seregeiteket Egyiptom földjéről. Tartsátok meg hát e napot nemzedékről nemzedékre, örök rendtartás szerint.||
01834||2.Móz.12.18||Az első hónapban, a hónap tizennegyedik napján este egyetek kovásztalan kenyeret, a hónap huszonegyedik napjának estéjéig.||3407
01835||2.Móz.12.19||Hét napig ne lehessen kovászt találni házaitokban, mert az a lélek, amelyik kovászost eszik, kiirtatik Izráel gyülekezetéből, akár jövevény, akár az ország szülötte legyen is.||
01836||2.Móz.12.20||Semmi kovászost ne egyetek, minden lakóhelyeteken kovásztalan kenyeret egyetek.||
01837||2.Móz.12.21|Tizedik csapás: Az egyiptomi elsőszülöttek megölése|Előhívta tehát Mózes Izráel minden vénjét, és azt mondta nekik: Lássunk hozzá, és vegyetek magatoknak bárányt családjaitok szerint, és vágjátok le a páskát.||30267
01838||2.Móz.12.22||Vegyetek egy köteg izsópot, és mártsátok a vérbe, amely az edényben van, és hintsétek meg a szemöldökfát és a két ajtófélfát abból a vérből, amely az edényben van. Senki se menjen ki közületek reggelig a háza ajtaján.||
01839||2.Móz.12.23||Mikor átmegy az ÚR, hogy megverje az egyiptomiakat, és meglátja a vért a szemöldökfán és a két ajtófélfán, elmegy az ÚR az ajtó mellett, és nem engedi, hogy a pusztító bemenjen öldökölni a ti házaitokba.||
01840||2.Móz.12.24||Tartsátok meg tehát ezt a dolgot rendtartás gyanánt magatoknak és fiaitoknak mindörökre.||
01841||2.Móz.12.25||És mikor bementek arra a földre, melyet az ÚR ad nektek, amint megígérte, akkor tartsátok meg ezt a szertartást.||
01842||2.Móz.12.26||Mikor pedig a fiaitok kérdezni fogják tőletek: „Mi ez a szertartásotok?”,||
01843||2.Móz.12.27||akkor ezt mondjátok: „Páskaáldozat ez az ÚRnak, aki elkerülte Izráel fiainak házait Egyiptomban, amikor megverte az egyiptomiakat, a mi házainkat pedig megkímélte.” Ekkor a nép meghajolt és leborult.||
01844||2.Móz.12.28||Elmentek Izráel fiai, és úgy cselekedtek, amint megparancsolta az ÚR Mózesnek és Áronnak.||
01845||2.Móz.12.29||Éjfélkor azután megölt az ÚR minden elsőszülöttet Egyiptom földjén a fáraó elsőszülöttjétől fogva, aki a trónján ült, a tömlöcbeli fogoly elsőszülöttjéig és a jószág minden első fajzását is.||
01846||2.Móz.12.30||Fölkelt a fáraó azon az éjszakán és minden szolgája és egész Egyiptom, és nagy jajgatás támadt Egyiptomban, mert egy ház sem volt, ahol ne lett volna halott.||
01847||2.Móz.12.31||Erre hívatta a fáraó Mózest és Áront éjszaka, és azt mondta: Keljetek föl, menjetek ki népem közül Izráel fiaival együtt, és szolgáljatok az ÚRnak, ahogy mondtátok.||1807
01848||2.Móz.12.32||Juhaitokat is, jószágotokat is vigyétek, ahogy mondtátok, csak menjetek! És áldjatok meg engem is!||1803
01849||2.Móz.12.33||Az egyiptomiak is azon voltak, hogy a népet minél hamarabb kiküldhessék az országból, mert ezt mondták: mindnyájan meghalunk.||1656;1814
01850||2.Móz.12.34|Izráel elindul Egyiptomból|A nép pedig a még meg nem kelt tésztát a sütőteknőkkel együtt ruhájába kötve a vállára vette.||
01851||2.Móz.12.35||Izráel fiai pedig Mózes beszéde szerint cselekedtek, az egyiptomiaktól ezüst és arany ékszereket meg ruhákat kértek.||
01852||2.Móz.12.36||Az ÚR pedig kedvessé tette a népet az egyiptomiak előtt, úgyhogy engedtek a kérésüknek. Így fosztották ki az egyiptomiakat.||1600;1808
01853||2.Móz.12.37||És elindultak Izráel fiai Ramszeszből Szukkótba, csupán férfiak mintegy hatszázezren gyalog, a gyermekeken kívül.||4763
01854||2.Móz.12.38||Sok keverék nép is ment velük, és juh is, szarvasmarha is, igen sok jószág.||
01855||2.Móz.12.39||A tésztából, amelyet Egyiptomból hoztak, kovásztalan pogácsákat sütöttek; nem kelhetett az meg, mivel űzték őket az egyiptomiak, és nem késlelkedhettek, s még eleséget sem készíthettek maguknak.||1847;-1849
01856||2.Móz.12.40||Izráel fiai pedig négyszázharminc esztendeig laktak Egyiptomban.||29186
01857||2.Móz.12.41||Éppen azon a napon jött ki az ÚR egész serege Egyiptom földjéről, amikor letelt a négyszázharminc esztendő.||
01858||2.Móz.12.42||Az ÚR tiszteletére rendelt éjszaka ez, amelyen kihozta őket Egyiptom földjéről. Ez az ÚR tiszteletére rendelt éjszaka Izráel minden fiának, nemzedékről nemzedékre!||
01859||2.Móz.12.43|A páska törvénye|Majd azt mondta az ÚR Mózesnek és Áronnak: Ez a páska rendtartása. Egyetlen idegen származású se egyék belőle!||
01860||2.Móz.12.44||Bárkinek pénzen vett szolgája is csak akkor ehet belőle, ha körül van metélve.||
01861||2.Móz.12.45||A zsellér és a béres ne egyék belőle.||
01862||2.Móz.12.46||Ott a házban egyék meg. A házból ne vigyél ki húst, és csontot se törjetek össze benne.||3977;26930
01863||2.Móz.12.47||Izráel egész gyülekezete készítse el.||
01864||2.Móz.12.48||Ha jövevény tartózkodik nálad, és páskát akarna készíteni az ÚRnak, metéltesse körül magát minden férfi, és úgy foghat hozzá a készítéséhez, és legyen olyan, mint az ország szülötte. Egy körülmetéletlen se egyen belőle.||
01865||2.Móz.12.49||Ugyanaz a törvénye legyen az ott születettnek és a közöttetek tartózkodó jövevénynek.||
01866||2.Móz.12.50||Izráel fiai mindnyájan úgy cselekedtek, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek és Áronnak.||
01867||2.Móz.12.51||Még ugyanazon a napon ki is hozta az ÚR Izráel fiait Egyiptom földjéről seregestül.||
01868||2.Móz.13.1|Rendelkezések az elsőszülöttekről és a kovásztalan kenyérről|Az ÚR így szólt Mózeshez:||
01869||2.Móz.13.2||Szentelj nekem Izráel fiai közül minden elsőszülöttet, amely megnyitja anyja méhét; akár ember, akár állat, az enyém legyen.||3705;25063
01870||2.Móz.13.3||Mózes azt mondta a népnek: Emlékezzetek meg e napról, amelyen kijöttetek Egyiptomból, a szolgaság házából. Mivel hatalmas kézzel hozott ki onnan titeket az ÚR, ne egyetek kovászosat.||
01871||2.Móz.13.4||Ma vonultok ki, az Ábíb hónapban.||
01872||2.Móz.13.5||Azért ha majd bevisz az ÚR a kánaániak, hettiták, emóriak, hivviek és jebúsziak földjére, amelyről megesküdött atyáitoknak, hogy neked adja azt a tejjel és mézzel folyó földet, akkor ebben a hónapban végezd ezt a szertartást.||
01873||2.Móz.13.6||Hét napon át kovásztalan kenyeret egyél, a hetedik napon pedig tarts ünnepet az ÚRnak.||
01874||2.Móz.13.7||Kovásztalan kenyeret egyél hét napon át, és ne lássanak nálad kovászos kenyeret, még kovászt se lássanak nálad egész határodban.||
01875||2.Móz.13.8||Add tudtára fiadnak azon a napon: azért történik ez, mivel az ÚR azt cselekedte velünk, amikor kijöttünk Egyiptomból.||
01876||2.Móz.13.9||Legyen neked az jelként a kezeden és emlékeztetőül a homlokodon azért, hogy az ÚR törvénye a szádban legyen, mert hatalmas kézzel hozott ki téged az ÚR Egyiptomból.||
01877||2.Móz.13.10||Tartsd meg tehát ezt a rendelést a maga idejében esztendőről esztendőre.||
01878||2.Móz.13.11||Ha pedig bevisz az ÚR a kánaániak földjére, ahogy megesküdött neked és atyáidnak, és azt neked adja,||
01879||2.Móz.13.12||akkor ajánld föl az ÚRnak mindazt, ami anyja méhét elsőként megnyitja; ha majd jószágod lesz, abból is mindennek az elsőszülöttjét; a hímek az ÚRéi.||2515;3956
01880||2.Móz.13.13||De a szamár minden első ellését báránnyal váltsd meg. Ha pedig nem váltod meg, szegd a nyakát. Az embernek is minden elsőszülöttjét váltsd meg a fiaid közül.||
01881||2.Móz.13.14||És ha majd egykor megkérdezi a fiad, hogy mi ez, akkor mondd neki: „Hatalmas kézzel hozott ki minket az ÚR Egyiptomból, a szolgaság házából.||
01882||2.Móz.13.15||Amikor a fáraó makacsul vonakodott elbocsátani minket, megölt az ÚR minden elsőszülöttet Egyiptom földjén, az ember elsőszülöttjétől a jószág első elléséig. Ezért áldozok az ÚRnak minden hímet, amely anyja méhét megnyitja, és ezért váltom meg fiaim minden elsőszülöttjét."||
01883||2.Móz.13.16||Legyen tehát jelül a kezeden és homlokodon, mert hatalmas kézzel hozott ki minket az ÚR Egyiptomból.||
01884||2.Móz.13.17|Az Úr vezeti Izráelt|Amikor a fáraó elbocsátotta a népet, nem a filiszteusok földje felé vitte őket Isten, bár közel volt az, mert azt mondta Isten: Hátha meggondolja magát a nép, ha harcot lát, és visszatér Egyiptomba!||
01885||2.Móz.13.18||Ezért kerülő úton vezette Isten őket, a Vörös-tenger pusztájának útján. Fölfegyverkezve jöttek ki Izráel fiai Egyiptom földjéről.||
01886||2.Móz.13.19||Mózes elvitte magával József tetemét is, mert komolyan megeskette Izráel fiait, amikor azt mondta: Bizonyosan meglátogat titeket Isten, és akkor vigyétek magatokkal innen az én tetememet is.||1531;6508
01887||2.Móz.13.20||Azután elindultak Szukkótból, és tábort ütöttek Étámban, a puszta szélén.||4766
01888||2.Móz.13.21||Az ÚR pedig nappal felhőoszlopban ment előttük, hogy vezesse őket az úton, éjjel pedig tűzoszlopban, hogy világítson nekik, hogy éjjel és nappal mehessenek.||2745;4022;4122;4925;12525;12532;15183;15710
01889||2.Móz.13.22||Nem távozott el a nép elől sem a felhőoszlop nappal, sem a tűzoszlop éjjel.||
01890||2.Móz.14.1|A fáraó üldözőbe veszi Izráelt|Majd így szólt az ÚR Mózeshez:||
01891||2.Móz.14.2||Szólj Izráel fiainak, hogy forduljanak vissza, és üssenek tábort Pí-Hahírót előtt, Migdól és a tenger között, Baal-Cáfón előtt. Azzal szemben verjenek tábort a tenger mellett.||
01892||2.Móz.14.3||Majd azt gondolja a fáraó Izráel fiai felől: eltévelyedtek ezek e földön, körülfogta őket a puszta.||
01893||2.Móz.14.4||Én pedig megkeményítem a fáraó szívét, és üldözőbe veszi őket, s én megmutatom dicsőségemet a fáraón és minden seregén, hogy megtudják az egyiptomiak, hogy én vagyok az ÚR. És úgy cselekedtek.||
01894||2.Móz.14.5||Amikor hírül adták az egyiptomi királynak, hogy elmenekült a nép, megváltozott a fáraónak és szolgáinak a szíve a nép iránt, és azt mondták: Mit cselekedtünk, hogy elbocsátottuk Izráelt a szolgálatunkból!||
01895||2.Móz.14.6||Befogatott hát szekerébe, és maga mellé vette népét.||
01896||2.Móz.14.7||Hatszáz válogatott szekeret vett és Egyiptom minden harci szekerét, és hárman-hárman voltak mindegyiken.||
01897||2.Móz.14.8||Megkeményítette az ÚR a fáraónak, az egyiptomi királynak a szívét, hogy üldözőbe vegye Izráel fiait. Izráel fiai pedig hatalmas kéz oltalma alatt vonultak ki.||4763
01898||2.Móz.14.9||Az egyiptomiak utánuk nyomultak, és elérték őket a tenger mellett, ahol táboroztak, a fáraó minden lova, szekere meg lovasai és serege Pí-Hahírót mellett, Baal-Cáfón előtt.||6482
01899||2.Móz.14.10||Amint közeledett a fáraó, Izráel fiai fölemelték a szemüket, és íme, az egyiptomiak a nyomukban voltak. Ekkor nagy félelem fogta el őket, és az ÚRhoz kiáltottak Izráel fiai.||
01900||2.Móz.14.11||Ezt mondták Mózesnek: Hát nincsenek Egyiptomban sírok, hogy ide, a pusztába hoztál minket meghalni? Mit cselekedtél velünk, hogy kihoztál minket Egyiptomból?||
01901||2.Móz.14.12||Nem megmondtuk neked Egyiptomban: hagyj békét nekünk, hadd szolgáljunk az egyiptomiaknak! Mert jobb lett volna szolgálnunk nekik, semhogy itt a pusztában haljunk meg.||
01902||2.Móz.14.13||Mózes pedig azt mondta a népnek: Ne féljetek, álljatok helyt! És meglátjátok az ÚR szabadítását, amelyet ma cselekszik veletek. Mert azokat az egyiptomiakat, akiket ma láttok, soha többé nem látjátok!||1916;-1920
01903||2.Móz.14.14||Az ÚR harcol értetek, ti pedig maradjatok veszteg!||
01904||2.Móz.14.15|Izráel átvonul a tengeren|Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Miért kiáltasz hozzám? Szólj Izráel fiainak, hogy induljanak el.||
01905||2.Móz.14.16||Te pedig emeld föl a botodat, és nyújtsd ki kezedet a tengerre, és válaszd kétfelé, hogy Izráel fiai szárazon menjenek át a tenger közepén.||
01906||2.Móz.14.17||Én pedig, íme, megkeményítem az egyiptomiak szívét, hogy bemenjenek utánuk, és így szerzek dicsőséget magamnak a fáraó és egész serege, szekerei és lovasai által.||
01907||2.Móz.14.18||És megtudják az egyiptomiak, hogy én vagyok az ÚR, ha majd dicsőséget szerzek magamnak a fáraó által, az ő szekerei és lovasai által.||
01908||2.Móz.14.19||Ekkor elindult Isten angyala, aki Izráel tábora előtt járt, és mögéjük ment. A felhőoszlop is, amely eddig előttük járt, elindult előlük, s mögéjük állt;||5948;1888
01909||2.Móz.14.20||odament az egyiptomiak tábora és Izráel tábora közé. Hátul beborult az ég, és sötétség lett, elöl pedig megvilágosította az éjszakát. És egész éjszaka nem közelítettek egymáshoz.||
01910||2.Móz.14.21||Mózes kinyújtotta a kezét a tengerre, az ÚR pedig egész éjjel erős keleti széllel hajtotta a vizet, és szárazzá tette a tengert, és kétfelé váltak a vizek.||5933;15182;15725;15891
01911||2.Móz.14.22||Izráel fiai szárazon mentek be a tenger közepébe, a víz pedig kőfalként állt jobb és bal kezük felől.||28636;30268
01912||2.Móz.14.23|Az egyiptomiak a tengerbe vesznek|Az egyiptomiak pedig utánuk nyomultak, és bement a fáraó minden lova, szekere és lovasa a tenger közepébe.||
01913||2.Móz.14.24||Hajnalban az ÚR rátekintett az egyiptomiak táborára a tűz- és felhőoszlopból, és megzavarta az egyiptomiak táborát.||
01914||2.Móz.14.25||Megállította a szekerek kerekeit, és csak nehezen tudták vonszolni azokat. Ekkor azt mondták az egyiptomiak: Fussunk Izráel elől, mert az ÚR harcol értük Egyiptom ellen.||
01915||2.Móz.14.26||Az ÚR így szólt Mózeshez: Nyújtsd ki kezedet a tengerre, hogy a vizek térjenek vissza az egyiptomiakra, szekereikre és lovasaikra!||
01916||2.Móz.14.27||Mózes kinyújtotta kezét a tengerre, és reggel felé visszatért a tenger az előbbi helyére, az egyiptomiak pedig belefutottak, s így az ÚR beleveszítette őket a tenger közepébe.||
01917||2.Móz.14.28||Visszatért a víz, és elborította a harci szekereket és a lovasokat, a fáraó minden seregét, amelyek bementek utánuk a tengerbe. Egy sem maradt meg közülük.||15727
01918||2.Móz.14.29||De Izráel fiai szárazon mentek át a tenger közepén, a víz pedig kőfalként állt a jobb és bal kezük felől.||
01919||2.Móz.14.30||Így szabadította meg az ÚR azon a napon Izráelt az egyiptomiak kezéből. Látta is Izráel az egyiptomiakat holtan a tenger partján.||
01920||2.Móz.14.31||Amikor látta Izráel azt a nagy dolgot, amelyet az ÚR Egyiptomban cselekedett, félni kezdte a nép az URat, és hittek az ÚRnak és Mózesnek, az ő szolgájának.||
01921||2.Móz.15.1|Mózes hálaadó éneke|Akkor Mózes Izráel fiaival együtt ezt az éneket énekelte az ÚRnak: Énekelek az ÚRnak, mert felséges ő, a lovat és lovasát tengerbe vetette.||
01922||2.Móz.15.2||Erősségem és énekem az ÚR, szabadítómmá lett nekem. Ő az Istenem, őt dicsérem, atyámnak Istene, őt magasztalom.||15949;17970
01923||2.Móz.15.3||Vitéz harcos az ÚR, Jahve a neve.||
01924||2.Móz.15.4||A fáraó szekereit és seregét tengerbe vetette, válogatott harcosai belefúltak a Vörös-tengerbe.||
01925||2.Móz.15.5||Elborították őket a hullámok, kő módjára merültek a mélységbe.||
01926||2.Móz.15.6||Jobbod, URam, erő által dicsőül meg, jobbod, URam, ellenséget tör össze.||
01927||2.Móz.15.7||Felséged nagyságával söpröd el támadóidat, kibocsátod haragodat, mely megemészti őket, mint a tarlót.||
01928||2.Móz.15.8||Orrod leheletétől feltorlódtak a vizek, falként álltak meg a futó habok, a mélységes vizek megdermedtek a tenger szívében.||1910;1911
01929||2.Móz.15.9||Az ellenség azt mondta: Űzöm, utolérem őket, zsákmányt osztok, bosszút állok rajtuk! Kardomat kirántom, s kiirtja őket karom!||
01930||2.Móz.15.10||Rájuk leheltél leheleteddel, és a tenger elborította őket. Elmerültek, mint az ólom a nagy vizekben.||
01931||2.Móz.15.11||Kicsoda olyan az istenek közt, mint te, URam? Kicsoda olyan felséges, mint te, szentségedben, félelemmel dicsérendő és csodatévő?||
01932||2.Móz.15.12||Kinyújtottad jobbodat, és elnyelte őket a föld.||
01933||2.Móz.15.13||Kegyelmeddel vezérled megváltott népedet, hatalmaddal viszed be szent legelődre.||
01934||2.Móz.15.14||Meghallják ezt a népek, és megrendülnek, Filisztea lakóit reszketés járja át.||
01935||2.Móz.15.15||Akkor megháborodnak Edóm fejedelmei, Móáb hatalmasait rettegés szállja meg, elcsügged Kánaán egész lakossága.||
01936||2.Móz.15.16||Félelem és aggodalom lepi meg őket, karod hatalmától elnémulnak, mint a kő, míg átvonul néped, URam! Míg átvonul a nép, a te szerzeményed.||
01937||2.Móz.15.17||Beviszed és letelepíted őket örökséged hegyén, melyet magadnak készítettél, URam, lakóhelyül, szentélyedbe, URam, melyet kezed erősített meg.||
01938||2.Móz.15.18||Az ÚR uralkodik örökkön-örökké.||16419
01939||2.Móz.15.19||Amikor bementek a fáraó lovai szekereikkel és lovasaikkal együtt a tengerbe, az ÚR visszafordította rájuk a tenger vizét. Izráel fiai pedig szárazon mentek át a tenger közepén.||
01940||2.Móz.15.20||Akkor Mirjám prófétanő, Áron nővére dobot vett a kezébe, és minden asszony utánament dobokkal és táncolva.||4548
01941||2.Móz.15.21||És Mirjám így szólt hozzájuk: Énekeljetek az ÚRnak, mert felséges ő, a lovat lovasával tengerbe vetette.||
01942||2.Móz.15.22|A keserű víz édes lesz Márában|Ezután elindította Mózes Izráelt: a Vörös-tengertől Súr pusztája felé mentek. Három napig mentek a pusztában, és nem találtak vizet.||
01943||2.Móz.15.23||Majd eljutottak Márába, de nem ihatták a vizet Márában, mert keserű volt. Azért is nevezték Márának.||4768
01944||2.Móz.15.24||És zúgolódni kezdett a nép Mózes ellen: Mit igyunk?||
01945||2.Móz.15.25||Ő pedig az ÚRhoz kiáltott, az ÚR pedig mutatott neki egy fát, azt bedobta a vízbe, és a víz megédesedett. Ott adott a népnek rendtartást és törvényt, és ott próbára tette őket.||
01946||2.Móz.15.26||Azt mondta az ÚR: Ha hűségesen hallgatsz Istenednek, az ÚRnak a szavára, és azt cselekszed, ami kedves az ő szemében, és figyelsz parancsolataira, és megtartod minden rendelését, egyet sem bocsátok rád azon betegségek közül, amelyeket Egyiptomra bocsátottam, mert én vagyok az ÚR, a te gyógyítód.||
01947||2.Móz.15.27||Ezután Élimbe érkeztek, és ott tizenkét forrás volt és hetven pálmafa. Ott ütöttek tábort a víz mellett.||4769
01948||2.Móz.16.1|Izráel zúgolódik az éhség miatt|Azután elindultak Élimből. Egyiptom földjéről való kijövetelük után, a második hónap tizenötödik napján Izráel fiainak egész gyülekezete Szín pusztájába érkezett, amely Élim és a Sínai között van.||
01949||2.Móz.16.2||Izráel fiainak egész gyülekezete zúgolódott Mózes és Áron ellen a pusztában.||
01950||2.Móz.16.3||Azt mondták nekik Izráel fiai: Bár meghaltunk volna az ÚR keze által Egyiptom földjén, amikor a húsosfazék mellett ültünk, amikor jóllakhattunk kenyérrel; hát azért hoztatok ki minket ebbe a pusztába, hogy ezt az egész sokaságot éhséggel öljétek meg?||
01951||2.Móz.16.4||Ekkor azt mondta Mózesnek az ÚR: Íme, én esőként kenyeret hullatok nektek az égből. Menjen ki a nép, és szedjen naponként egy napra valót, hogy próbára tegyem: akar-e az én törvényem szerint járni, vagy nem?||
01952||2.Móz.16.5||A hatodik napon pedig úgy lesz, hogy amikor elkészítik, amit bevisznek, az kétszer annyi lesz, mint amennyit naponként szedegettek.||
01953||2.Móz.16.6||Ekkor azt mondta Mózes és Áron Izráel minden fiának: Este megtudjátok, hogy az ÚR hozott ki titeket Egyiptom földjéről.||
01954||2.Móz.16.7||Reggel pedig meglátjátok az ÚR dicsőségét. Mert meghallotta az ellene való zúgolódásotokat az ÚR. De mik vagyunk mi, hogy miellenünk zúgolódtok?||
01955||2.Móz.16.8||Ezután azt mondta Mózes: Este az ÚR húst ad ennetek, reggel pedig kenyeret, hogy jóllakjatok. Mert hallotta az ÚR a zúgolódásotokat, ahogy zúgolódtatok ellene. De mik vagyunk mi? Nem ellenünk zúgolódtok ti, hanem az ÚR ellen.||
01956||2.Móz.16.9||Áronnak pedig azt mondta Mózes: Mondd meg Izráel fiai egész gyülekezetének: járuljatok az ÚR elé, mert meghallotta zúgolódásotokat.||
01957||2.Móz.16.10||Amikor Áron Izráel fiainak egész gyülekezetéhez beszélt, és a puszta felé fordultak, íme, az ÚR dicsősége megjelent a felhőben.||
01958||2.Móz.16.11|Az Úr fürjet és mannát ad Izráelnek|Így szólt az ÚR Mózeshez:||
01959||2.Móz.16.12||Hallottam Izráel fiainak zúgolódását. Így szólj nekik: „Este húst esztek, reggel pedig kenyérrel laktok jól, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.”||
01960||2.Móz.16.13||És este fürjek jöttek föl, és ellepték a tábort, reggel pedig harmathullás lett a tábor körül.||
01961||2.Móz.16.14||Mikor pedig a harmathullás megszűnt, íme, a puszta színén apró gömbök voltak a földön, olyan aprók, mint a dara.||4031
01962||2.Móz.16.15||Amint Izráel fiai meglátták, ezt kérdezgették egymástól: Mi ez? Mert nem tudták, hogy mi az. Mózes pedig azt mondta nekik: Ez az a kenyér, amelyet az ÚR adott nektek eledelül.||26357
01963||2.Móz.16.16|Rendelkezések a mannáról|Az ÚR parancsolata pedig ez: Szedjen abból mindenki, amennyit meg tud enni, fejenként egy ómert. Hozzátartozóik száma szerint szedjen mindenki, azok részére is, akik a sátrában vannak.||
01964||2.Móz.16.17||Izráel fiai így is cselekedtek, és ki többet, ki kevesebbet szedett.||
01965||2.Móz.16.18||Azután megmérték ómerrel, és annak, aki többet szedett, nem volt fölöslege, és annak, aki kevesebbet szedett, nem volt hiánya. Mindenki annyit szedett, amennyit meg tudott enni.||29015
01966||2.Móz.16.19||Mózes azt is mondta nekik: Senki se hagyjon belőle reggelre.||
01967||2.Móz.16.20||Néhányan nem hallgattak rá, és hagytak belőle reggelre, de megférgesedett és megbüdösödött. Mózes pedig megharagudott rájuk.||
01968||2.Móz.16.21||Így szedett reggelenként mindenki, amennyit meg tudott enni, mert ha már a nap melegen sütött, elolvadt.||
01969||2.Móz.16.22||A hatodik napon pedig kétszer annyi kenyeret szedtek, fejenként két ómerrel. Ekkor eljöttek a gyülekezet főemberei mindnyájan, és tudtára adták ezt Mózesnek.||
01970||2.Móz.16.23||Ő azt mondta nekik: Ez az, amit az ÚR mondott: A nyugalom napja lesz holnap, az ÚRnak szentelt szombat. Amit sütni akartok, süssétek meg, és amit főzni akartok, főzzétek meg. Ami pedig megmarad, azt mind tegyétek el magatoknak reggelre.||2533;2534
01971||2.Móz.16.24||Félre is tették azt reggelre, amint Mózes parancsolta, és nem büdösödött meg, és féreg sem volt benne.||
01972||2.Móz.16.25||Mózes ekkor azt mondta: Ma egyétek meg, mert ma az ÚR szombatja van. Ma nem találjátok meg a mezőn.||
01973||2.Móz.16.26||Hat napon át szedjétek, de a hetedik napon szombat van, akkor nem lesz.||
01974||2.Móz.16.27||Amikor hetednap kimentek a nép közül néhányan, hogy szedjenek, nem találtak.||
01975||2.Móz.16.28||Erre azt mondta az ÚR Mózesnek: Meddig nem akarjátok még megtartani a parancsolataimat és törvényeimet?||
01976||2.Móz.16.29||Lássátok: az ÚR adta nektek a szombatot. Ezért ad ő nektek hatodnap két napra való kenyeret. Maradjon nyugton mindenki a maga helyén, senki se menjen ki a helyéről a hetedik napon.||
01977||2.Móz.16.30||És megnyugodott a nép a hetedik napon.||
01978||2.Móz.16.31||Izráel háza pedig mannának nevezte azt. Olyan fehér volt, mint a koriander magva, és az íze, mint a mézes pogácsáé.||4031
01979||2.Móz.16.32||Azt mondta Mózes: Ezt parancsolja az ÚR: „Egy teljes ómernyit tartsatok meg belőle utódaitoknak, hogy lássák a kenyeret, amellyel a pusztában etettelek titeket, amikor kihoztalak titeket Egyiptom földjéről.”||
01980||2.Móz.16.33||Áronnak pedig azt mondta Mózes: Végy egy edényt, és tegyél bele egy teljes ómer mannát, és tedd azt az ÚR elé, hogy megmaradjon az utódaitoknak.||
01981||2.Móz.16.34||El is tette azt Áron a bizonyságtétel ládája elé, hogy megmaradjon, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
01982||2.Móz.16.35||Izráel fiai pedig negyven esztendőn át ették a mannát, amíg lakott földre nem jutottak. Mannát ettek mindaddig, amíg el nem érkeztek Kánaán földjének határához.||5946
01983||2.Móz.16.36||Az ómer pedig az éfa tizedrésze.||
01984||2.Móz.17.1|Mózes vizet fakaszt a sziklából|Ezután Izráel fiainak egész gyülekezete Szín pusztájából elindulva táborhelyről táborhelyre haladt, az ÚR rendelkezése szerint, majd tábort ütöttek Refídímben. De a népnek nem volt ivóvize.||4772;4774
01985||2.Móz.17.2||Ezért a nép perelni kezdett Mózessel, és azt mondták: Adjatok nekünk vizet, hogy ihassunk! Mózes azt felelte nekik: Miért pereltek velem? Miért kísértitek az URat?||4313
01986||2.Móz.17.3||De a nép szomjazott, és így zúgolódott Mózes ellen: Miért hoztál ki minket Egyiptomból? Hogy szomjúsággal ölj meg minket, gyermekeinket és jószágainkat?||
01987||2.Móz.17.4||Mózes pedig így kiáltott az ÚRhoz: Mit cselekedjem ezzel a néppel? Kevés híja, hogy meg nem köveznek.||
01988||2.Móz.17.5||Az ÚR azt mondta Mózesnek: Menj végig a nép előtt, és vegyél magad mellé néhányat Izráel vénei közül. A botodat is vedd a kezedbe, amellyel a folyóra sújtottál, és indulj el.||1603;1905
01989||2.Móz.17.6||Íme, én odaállok eléd a sziklára a Hóreben. Sújts a sziklára, és víz jön ki belőle, hogy ihasson a nép. Mózes úgy cselekedett Izráel véneinek szeme láttára.||4319;15184;28639
01990||2.Móz.17.7||Azt a helyet Masszának és Meríbának nevezte Izráel fiainak perlekedése miatt, és mert kísértették az URat, és azt mondták: Vajon közöttünk van-e az ÚR, vagy sem?||
01991||2.Móz.17.8|Izráel legyőzi Amálékot|Azután eljött Amálék, és hadakozott Izráel ellen Refídímben.||5564;5565
01992||2.Móz.17.9||Mózes azt mondta Józsuénak: Válassz ki nekünk férfiakat, és menj el, ütközzél meg Amálékkal. Holnap a halom tetejére állok, és Isten botja a kezemben lesz.||1621
01993||2.Móz.17.10||Józsué úgy cselekedett, ahogy Mózes mondta neki: megütközött Amálékkal. Mózes, Áron és Húr pedig fölment a halom tetejére.||
01994||2.Móz.17.11||És az történt, hogy amikor Mózes fölemelte a kezét, Izráel győzött, mikor pedig leeresztette a kezét, Amálék győzött.||
01995||2.Móz.17.12||Ezért mikor Mózes keze elnehezedett, követ hoztak, és alája tették, hogy arra üljön. Áron és Húr pedig tartotta a kezeit, egyfelől az egyik, másfelől a másik, és fölemelve maradt a keze naplementéig.||
01996||2.Móz.17.13||Józsué pedig leverte Amálékot és népét fegyver élével.||
01997||2.Móz.17.14||Azt mondta az ÚR Mózesnek: Írd meg ezt emlékezetül egy könyvbe, és add tudtára Józsuénak, hogy mindenestül eltörlöm Amálék emlékezetét az ég alól.||4466;5564;-5566;7562;7563
01998||2.Móz.17.15||Ekkor Mózes oltárt épített, és így nevezte el: „Az ÚR az én zászlóm”.||
01999||2.Móz.17.16||És így szólt: Megesküdött az ÚR, hogy harca lesz Amálék ellen nemzedékről nemzedékre.||
02000||2.Móz.18.1|Jetró meglátogatja Mózest|Jetró, Midján papja, Mózes apósa meghallotta mindazt, amit Isten Mózessel és népével, Izráellel cselekedett: hogy kihozta az ÚR Izráelt Egyiptomból.||
02001||2.Móz.18.2||Fogta Jetró, Mózes apósa Cippórát, Mózes feleségét, akit ő hazaküldött,||
02002||2.Móz.18.3||és a két fiát is. Az egyikük neve Gérsóm volt, mert azt mondta: Vándor voltam idegen földön.||1576
02003||2.Móz.18.4||A másik neve pedig Eliézer volt, mert azt mondta: Atyám Istene segítségül volt nekem, és megszabadított a fáraó fegyverétől.||
02004||2.Móz.18.5||Eljutott tehát Jetró, Mózes apósa a fiaival és feleségével Mózeshez a pusztába, az Isten hegye mellé, ahol táborozott.||1580
02005||2.Móz.18.6||Megüzente Mózesnek: Én, Jetró, az apósod megyek hozzád a feleségeddel és két fiával.||
02006||2.Móz.18.7||Ekkor Mózes kiment az apósa elé, meghajolt, megcsókolta őt, békességet kívántak egymásnak, és bementek a sátorba.||
02007||2.Móz.18.8||Mózes elbeszélte az apósának mindazt, amit az ÚR a fáraóval és az egyiptomiakkal cselekedett Izráelért; és mindazt a sok bajt, amely útközben érte őket; és azt, hogy miként szabadította meg őket az ÚR.||
02008||2.Móz.18.9||És Jetró örvendezett mindannak a jónak, amit az ÚR Izráellel cselekedett, hogy megszabadította őket az egyiptomiak kezéből.||
02009||2.Móz.18.10||Ezután azt mondta Jetró: Áldott legyen az ÚR, aki megszabadított titeket az egyiptomiak kezéből és a fáraó kezéből, aki megmentette a népet az egyiptomiak hatalmából.||
02010||1.Móz.1.11||Most már tudom, hogy nagyobb az ÚR minden istennél, valóban, ez igazolódott be akkor, amikor ők Izráel népe ellen vétkeztek.||
02011||2.Móz.18.12||És Jetró, Mózes apósa égőáldozattal és véresáldozattal áldozott Istennek. Áron pedig és Izráel minden véne eljött, hogy együtt egyenek kenyeret Mózes apósával Isten előtt.||
02012||2.Móz.18.13|Mózes bírákat állít a nép fölé|Másnap leült Mózes, hogy bíráskodjék a nép között. A nép pedig reggeltől estig Mózes előtt állt.||
02013||2.Móz.18.14||Amikor látta Mózes apósa mindazt, amit ő a néppel cselekedett, azt mondta: Milyen dolog az, amit a néppel teszel? Miért ülsz ott egyedül mint bíró, az egész nép pedig előtted áll reggeltől estig?||
02014||2.Móz.18.15||Mózes azt felelte neki: Mert a nép Isten akaratát tudakolni jön hozzám.||
02015||2.Móz.18.16||Ha ügyük-bajuk van, hozzám jönnek, és bíráskodom az ember és az ő embertársa között, és tudtára adom Isten végezéseit és törvényeit.||
02016||2.Móz.18.17||Mózes apósa erre azt mondta neki: Nem jó az, amit cselekszel.||
02017||2.Móz.18.18||Túlságosan kifáradsz te is, a veled levő nép is, mert erőd fölött való dolog ez. Nem végezheted egymagad.||
02018||2.Móz.18.19||Most azért hallgass a szavamra, tanácsot adok neked, és Isten veled lesz. Te légy a nép szószólója Isten előtt, és te vidd az ügyeket Isten elé.||4901
02019||2.Móz.18.20||Tanítsd őket a rendeletekre és törvényekre, és add tudtukra az utat, amelyen járniuk kell, és a tennivalót, amelyet tenniük kell.||
02020||2.Móz.18.21||Egyszersmind szemelj ki magadnak az egész nép közül derék, istenfélő férfiakat, igazságos férfiakat, akik gyűlölik a haszonlesést, és tedd közöttük elöljárókká, ezredesekké, századosokká, ötvenedesekké és tizedesekké.||
02021||2.Móz.18.22||Ők bíráskodjanak a nép között minden időben úgy, hogy minden nagyobb ügyet teeléd hozzanak, minden csekélyebb dologban pedig ők ítéljenek. Így könnyítesz a terheden, ha veled együtt hordozzák.||
02022||2.Móz.18.23||Ha így cselekszel, és Isten is ezt parancsolja neked, te is helyt tudsz állni, és az egész nép is békességben mehet vissza a helyére.||
02023||2.Móz.18.24||Mózes hallgatott apósa szavára, és mindazt megtette, amit mondott.||
02024||2.Móz.18.25||Derék férfiakat választott ki egész Izráelből, és a nép fejévé tette őket: ezredesekké, századosokká, ötvenedesekké és tizedesekké.||
02025||2.Móz.18.26||Ezek bíráskodtak a nép között minden időben. A nehéz dolgokat Mózes elé vitték, minden kisebb dologban pedig ők tettek igazságot.||
02026||2.Móz.18.27||Azután Mózes elbocsátotta apósát, és az elment a hazájába.||
02027||2.Móz.19.1|Izráel a Sínai-hegynél|Az Egyiptomból való kijövetel után három hónapra ugyanazon a napon érkeztek meg Izráel fiai a Sínai-pusztába.||
02028||2.Móz.19.2||Refídímből indulva érkeztek a Sínaipusztába, és ott táboroztak; mégpedig a heggyel szemben vert tábort Izráel.||
02029||2.Móz.19.3||Mózes pedig fölment Istenhez, és a hegyről így szólt hozzá az ÚR: Ezt mondd Jákób háza népének, és ezt add tudtára Izráel fiainak:||27223
02030||2.Móz.19.4||„Láttátok, hogy mit tettem Egyiptommal, és hogy sasszárnyakon hordoztalak titeket, és magamhoz vontalak titeket.||5681
02031||2.Móz.19.5||Most azért ha figyelmesen hallgattok a szavamra, és megtartjátok szövetségemet, ti lesztek az én népem valamennyi nép közül, bár enyém az egész föld.||5117;14257;-14262
02032||2.Móz.19.6||És papok birodalma és szent nép lesztek.” Ezek azok a beszédek, amelyeket el kell mondanod Izráel fiainak.||30475
02033||2.Móz.19.7||Ekkor Mózes elment, és egybehívta a nép véneit, és eléjük tárta mindazokat a beszédeket, amelyeket az ÚR parancsolt neki.||
02034||2.Móz.19.8||És az egész nép egy akarattal így felelt: Mindazt megtesszük, amit az ÚR rendelt. Mózes megvitte a nép válaszát az ÚRnak.||6497;-6500
02035||2.Móz.19.9||Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Íme, én hozzád megyek a felhő homályában, hogy hallja a nép, amikor beszélek veled, és mindig higgyenek neked. Mózes elmondta az ÚRnak a nép válaszát.||2042;2046
02036||2.Móz.19.10||Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Menj el a néphez, és rendeld el, hogy ma és holnap szenteljék meg magukat, mossák ki a ruhájukat,||5898
02037||2.Móz.19.11||és legyenek készen harmadnapra, mert harmadnap leszáll az ÚR az egész nép szeme láttára a Sínai-hegyre.||
02038||2.Móz.19.12||Vonj határt a nép körül, és mondd: Őrizkedjetek attól, hogy fölmenjetek a hegyre; még a szélét se érintsétek. Mindaz, ami a hegyet érinti, meg kell hogy haljon.||
02039||2.Móz.19.13||Ne érintse kéz, hanem kővel kövezzék meg, vagy nyíllal nyilazzák le. Akár állat, akár ember, nem maradhat életben. Mikor a kürt hosszan hangzik, akkor felmehetnek a hegyre.||30299
02040||2.Móz.19.14||Mózes tehát lejött a hegyről a néphez, és elrendelte, hogy a nép szentelje meg magát, és mossa ki a ruháját.||
02041||2.Móz.19.15||Azt mondta a népnek: Legyetek készen harmadnapra, asszonyhoz ne közeledjetek.||
02042||2.Móz.19.16||És harmadnapon virradatkor mennydörgés, villámlás és sűrű felhő támadt a hegyen és igen erős kürtzengés. Ekkor az egész táborbeli nép megrémült.||30297;30298
02043||2.Móz.19.17||Mózes pedig kivezette a népet a táborból Isten elé, és megálltak a hegy alatt.||5014
02044||2.Móz.19.18||Az egész Sínai-hegy füstbe borult, mert az ÚR leszállt rá tűzben. A füstje úgy szállt fel, mint egy kemencéé, és az egész hegy rengett.||5015;6628;14959
02045||2.Móz.19.19||Amikor a kürtszó egyre erősödött, Mózes beszélt, és Isten hangosan felelt neki.||30298
02046||2.Móz.19.20||Leszállt tehát az ÚR a Sínai-hegyre, a hegy csúcsára. Fölhívta Mózest a hegy tetejére, ő pedig fölment.||
02047||2.Móz.19.21||Azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj le, intsd meg a népet, hogy ne törjön előre, hogy lássa az URat, mert sokan elhullnak közülük.||
02048||2.Móz.19.22||És a papok is, akik az ÚR elé járulnak, szenteljék meg magukat, hogy rájuk ne rontson az ÚR.||
02049||2.Móz.19.23||Mózes pedig azt felelte az ÚRnak: Nem jöhet föl a nép a Sínai-hegyre, mert te intettél minket így: vonj határt a hegy körül, és szenteld meg azt!||
02050||2.Móz.19.24||De az ÚR azt mondta neki: Indulj, menj le, és jöjj fel, és Áron is jöjjön veled. De a papok és a nép ne törjenek előre, hogy följöjjenek az ÚRhoz, nehogy rájuk rontson.||
02051||2.Móz.19.25||Mózes tehát lement a néphez, és megmondta ezt nekik.||
02052||2.Móz.20.1|A Tízparancsolat|Ekkor megszólalt Isten, s ezeket az igéket mondta:||5059;-5074;23318;-23349
02053||2.Móz.20.2||Én, az ÚR vagyok a te Istened, aki kihoztalak Egyiptom földjéről, a szolgaság házából.||5059;-5074
02054||2.Móz.20.3||Ne legyen más istened rajtam kívül!||6490
02055||2.Móz.20.4||Ne csinálj magadnak faragott képet vagy valami hasonmást arról, ami fenn az égben vagy lenn a földön vagy a vizekben, a föld alatt van!||3525;15549;18506;18513
02056||2.Móz.20.5||Ne imádd és ne tiszteld azokat, mert én, az ÚR, a te Istened, féltőn szerető Isten vagyok. Megbüntetem az atyák vétkét a fiakon, harmad- és negyedízig azokon, akik gyűlölnek engem.||
02057||2.Móz.20.6||De irgalmasságot cselekszem ezerízig azokkal, akik szeretnek engem, és megtartják a parancsolataimat.||
02058||2.Móz.20.7||Ne használd hiába az ÚR, a te Istened nevét, mert az ÚR nem hagyja büntetés nélkül azt, aki a nevét hiába használja.||3293;23334;23335
02059||2.Móz.20.8||Emlékezz meg a nyugalom napjáról, és szenteld meg!||20974;2533
02060||2.Móz.20.9||Hat napon át munkálkodj, és végezd minden dolgodat.||2156;2517;3405
02061||2.Móz.20.10||De a hetedik nap az ÚRnak, a te Istenednek nyugalomnapja. Semmi dolgot ne tégy azon, se te magad, se a fiad, se a leányod, se a szolgád, se a szolgálóleányod, se az állatod, se a jövevény, aki a kapuidon belül tartózkodik.||1970
02062||2.Móz.20.11||Mert hat nap alatt teremtette az ÚR az eget és a földet, a tengert és mindent, ami azokban van, a hetedik napon pedig megnyugodott. Azért megáldotta és megszentelte az ÚR a nyugalom napját.||32;33
02063||2.Móz.20.12||Tiszteld atyádat és anyádat, hogy hosszú ideig élj azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked!||23704;23848;24674;25775;29406
02064||2.Móz.20.13||Ne ölj!||23322;23323;28343
02065||2.Móz.20.14||Ne paráználkodj!||23328;23329;30371
02066||2.Móz.20.15||Ne lopj!||2114;29367
02067||2.Móz.20.16||Ne tanúskodj hamisan a felebarátod ellen!||5422;5427
02068||2.Móz.20.17||Ne kívánd felebarátod házát! Ne kívánd felebarátod feleségét, se szolgáját, se szolgálólányát, se ökrét, se szamarát és semmit, ami az övé!.||28166;5074
02069||2.Móz.20.18|A nép megrettenése|Az egész nép pedig látta a mennydörgést, villámlást, kürtzengést és a hegy füstölgését. Amikor látta ezt a nép, megrémült, és hátrébb húzódott.||
02070||2.Móz.20.19||Azt mondták Mózesnek: Te beszélj velünk, és mi hallgatunk rád. De Isten ne beszéljen velünk, mert akkor meghalunk.||30298
02071||2.Móz.20.20||Mózes erre azt mondta a népnek: Ne féljetek, mert azért jött Isten, hogy próbára tegyen titeket, hogy őt féljétek, és ne vétkezzetek.||
02072||2.Móz.20.21||A nép tehát távol állt, Mózes pedig közelebb ment a felhőhöz, amelyben Isten volt.||2042;2043
02073||2.Móz.20.22|Istentiszteleti rendelkezések|Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Így szólj Izráel fiainak: Ti magatok láttátok, hogy a mennyből szóltam hozzátok.||
02074||2.Móz.20.23||Ne készítsetek mellettem még ezüstisteneket, és ne csináljatok magatoknak aranyisteneket.||
02075||2.Móz.20.24||Földből készíts nekem oltárt. Azon áldozd égő- és hálaáldozatodat, juhaidat és ökreidet. Minden helyre elmegyek hozzád, és megáldalak, ahol azt akarom, hogy megemlékezzetek a nevemről.||
02076||2.Móz.20.25||Ha pedig kövekből csinálsz nekem oltárt, ne építsd azt faragott kőből, mert amint ráveted faragó vasadat, megfertőzteted.||5590;6032;6033
02077||2.Móz.20.26||Lépcsőn se menj föl az oltáromhoz, hogy ki ne látsszon a szemérmed.||
02078||2.Móz.21.1|A rabszolgák törvénye|Ezek azok a rendelkezések, amelyeket eléjük kell tárnod:||
02079||2.Móz.21.2||Ha héber szolgát vásárolsz, hat évig szolgáljon, a hetedikben szabaduljon fel ingyen.||5331;19882
02080||2.Móz.21.3||Ha egyedül jött, egyedül menjen el. Ha nős ember, menjen el vele a felesége is.||
02081||2.Móz.21.4||Ha az ura adott neki feleséget, és az fiakat vagy lányokat szült neki, az asszony gyermekeivel együtt maradjon az ő uráé, a férje pedig egyedül menjen el.||
02082||2.Móz.21.5||De ha a szolga azt mondaná: „Szeretem az uramat, a feleségemet és a fiaimat, nem akarok felszabadulni”,||5335
02083||2.Móz.21.6||akkor vigye őt az ura a bírák elé, és állítsa az ajtóhoz vagy az ajtófélfához, és az ura fúrja át a fülét árral. És legyen örökké szolgája annak.||
02084||2.Móz.21.7||Ha valaki a lányát adja el szolgálónak, az ne úgy menjen el, ahogy a szolgák szoktak.||
02085||2.Móz.21.8||Ha az urának nem tetszik, hogy eljegyezze őt magának, akkor engedje meg, hogy kiváltsák. De arra nincs joga, hogy idegen népnek eladja, mert akkor hűtlenül bánik vele.||
02086||2.Móz.21.9||Ha pedig a fiának jegyzi el őt, a leányok törvénye szerint cselekedjék vele.||
02087||2.Móz.21.10||Ha még egy másikat is vesz neki, ennek ételét, ruházatát és házasságbeli jogát ne csorbítsa.||
02088||2.Móz.21.11||Ha ezt a hármat nem cselekszi vele, akkor menjen el ingyen, fizetés nélkül.||
02089||2.Móz.21.12|Az emberölés és a testi sértés büntetése|Aki úgy megver valakit, hogy az belehal, halállal lakoljon.||3463
02090||2.Móz.21.13||De ha nem leselkedett utána, hanem Isten ejtette a kezébe, akkor rendelek neked egy helyet, ahova menekülhet.||4856;5409;6374;6375
02091||2.Móz.21.14||Ha pedig valaki szándékosan tör a felebarátja ellen, hogy orvul megölje, az oltáromtól is vidd el azt a halálra.||
02092||2.Móz.21.15||Aki megveri atyját vagy anyját, halállal lakoljon.||
02093||2.Móz.21.16||Aki embert lop, és eladja azt, vagy nála találják, halállal lakoljon.||
02094||2.Móz.21.17||Aki szidalmazza atyját vagy anyját, halállal lakoljon.||3327;17042;23704;24540
02095||2.Móz.21.18||Ha férfiak összevesznek, és megüti valaki a felebarátját kővel vagy az öklével, és nem hal meg, hanem ágynak esik,||
02096||2.Móz.21.19||ha fölkel, és mankóján kinn jár, maradjon büntetlen, aki megütötte. Csupán fekvéséért fizessen, és gyógyíttassa meg.||
02097||2.Móz.21.20||Ha pedig valaki úgy üti meg a szolgáját vagy szolgálóját bottal, hogy meghal a keze alatt, büntessék meg.||
02098||2.Móz.21.21||De ha egy vagy két napig életben marad, ne büntessék meg az urát, mivel pénzen vette.||
02099||2.Móz.21.22||Ha férfiak veszekednek, és meglöknek egy várandós asszonyt úgy, hogy idő előtt szül, de egyéb veszedelem nem történik, bírságot kell fizetni aszerint, ahogy az asszony férje azt követeli, de bírák előtt kell fizetni.||
02100||2.Móz.21.23||Ám ha halálos a szerencsétlenség, akkor életet kell adni az életért.||
02101||2.Móz.21.24||Szemet szemért, fogat fogért, kezet kézért, lábat lábért.||3466;5427;23339
02102||2.Móz.21.25||Égetést égetésért, sebet sebért, kék foltot kék foltért.||
02103||2.Móz.21.26||Ha valaki a szolgájának vagy szolgálójának a szemét úgy megüti, hogy megvakul, bocsássa azt szabadon a szeméért.||
02104||2.Móz.21.27||Ha pedig a szolgájának vagy a szolgálójának a fogát üti ki, bocsássa szabadon a fogáért.||
02105||2.Móz.21.28|Az állatok okozta károk|Ha férfit vagy asszonyt öklel meg egy ökör úgy, hogy meghal, kővel kövezzék meg azt az ökröt, és húsát ne egyék meg. De az ökör ura ártatlan.||210
02106||2.Móz.21.29||Ám ha az ökör azelőtt is öklelős volt, és annak urát megintették, és mégsem vigyázott rá, s az férfit vagy asszonyt ölt meg, az ökröt kövezzék meg, és az ura is halállal lakoljon.||
02107||2.Móz.21.30||Ha váltságdíjat vetnek ki rá, fizessen lelke váltságáért annyit, amennyit kivetnek rá.||
02108||2.Móz.21.31||Akár fiút öklel meg, akár leányt, e rendelet szerint kell cselekedni.||
02109||2.Móz.21.32||Ha szolgát öklel meg az ökör vagy szolgálót, akkor adjanak urának harminc ezüstsékelt, de az ökröt kövezzék meg.||
02110||2.Móz.21.33||Ha pedig valaki vermet nyit meg, vagy ha valaki vermet ás, és nem fedi be, és ökör vagy szamár esik bele,||
02111||2.Móz.21.34||akkor a verem ura fizessen. Pénzben fizessen a gazdájuknak, és a tetem az övé legyen.||
02112||2.Móz.21.35||Ha valakinek az ökre megdöfi az ő embertársa ökrét úgy, hogy az elpusztul, adják el az élő ökröt, és az árát osszák meg, és a tetemet is osszák el.||
02113||2.Móz.21.36||De ha tudták, hogy az ökör már azelőtt is öklelős volt, és nem vigyázott rá az ura, akkor fizessen ökröt az ökörért, a tetem pedig legyen az övé.||
02114||2.Móz.22.1||Ha valaki ökröt vagy bárányt lop, és levágja vagy eladja, öt marhát fizessen egy ökörért, és négy juhot egy bárányért.||8293
02115||2.Móz.22.2|A lopás és hűtlen kezelés büntetése|Ha a tolvajt betörésen kapják, és úgy megverik, hogy meghal, nem számít vérontásnak.||
02116||2.Móz.22.3||De ha ez napvilágnál történik, vérontásnak számít. A tolvaj fizessen. Ha nincs neki, adják el őt tolvajságáért.||
02117||2.Móz.22.4||Ha élve találják meg nála a lopott jószágot – akár ökör, akár szamár, akár juh az –, kétszer annyit fizessen érte.||
02118||2.Móz.22.5||Ha valaki mezőt vagy szőlőt legeltet le úgy, hogy állatát ráengedte, és az más mezején legelt, térítse meg a kárt mezejének javából és szőlőjének javából.||
02119||2.Móz.22.6||Ha tűz támad, és tövisbe kap, és megég az asztag, vagy a lábon álló gabona vagy a mező: térítse meg a kárt, aki a tüzet gyújtotta.||
02120||2.Móz.22.7||Ha valaki pénzt vagy edényeket ad át felebarátjának megőrzésre, és azokat ellopják annak az embernek a házából, és megtalálják a tolvajt, fizessen kétszer annyit.||
02121||2.Móz.22.8||Ha nem találják meg a tolvajt, a ház urát állítsák Isten elé, hogy nem nyúlt-e felebarátja vagyonához.||
02122||2.Móz.22.9||Minden hűtlen kezelés dolgában, akár ökör, akár szamár, akár juh, akár ruha, akármi elveszett jószág az, amiről az egyik azt mondja, hogy az övé, mindkettőjük ügye Isten elé kerüljön, és akit Isten bűnösnek ítél, fizessen kétszer annyit felebarátjának.||
02123||2.Móz.22.10||Ha valaki szamarat vagy ökröt vagy bárányt vagy bármiféle állatot ad felebarátjának, hogy gondozza, és az elhull, vagy megsérül, vagy elhajtják úgy, hogy senki sem látta,||
02124||2.Móz.22.11||az ÚRra tett esküvés döntsön kettejük közt, hogy nem nyújtotta-e ki kezét felebarátja vagyonára. Ezt fogadja el a jószág gazdája, és felebarátja semmit se fizessen.||
02125||2.Móz.22.12||Ha pedig ellopták tőle, fizesse meg a kárt a gazdának.||912
02126||2.Móz.22.13||Ha vadállat tépte szét, hozza el azt bizonyítékul. A széttépettet az esetben nem kell megfizetnie.||912
02127||2.Móz.22.14||Ha pedig valaki a felebarátjától állatot kér kölcsön, és az megsérül vagy elhull urának távollétében, fizesse meg a kárt.||
02128||2.Móz.22.15||De ha a gazdája ott volt, nem fizet. Ha bérbe adta, a bérleti díj fedezi a kárt.||
02129||2.Móz.22.16|Az erőszakoskodás és uzsora ellen|Ha valaki hajadont csábít el, aki nincs eljegyezve, és vele hál, jegyajándékkal jegyezze el magának feleségül.||5498;5499
02130||2.Móz.22.17||Ha az apja nem akarja őt neki adni, annyi pénzt adjon, amennyi a hajadonok jegyajándéka.||
02131||2.Móz.22.18||Varázsló asszonyt ne hagyj életben.||
02132||2.Móz.22.19||Aki állattal közösül, halállal lakoljon!||3274;3333
02133||2.Móz.22.20||Aki isteneknek áldozik, nem csupán az ÚRnak, azt öljék meg.||5366;-5369
02134||2.Móz.22.21||A jövevényen ne hatalmaskodjál, és ne nyomorgasd őt, mert ti is jövevények voltatok Egyiptom földjén.||3315
02135||2.Móz.22.22||Egy özvegyet vagy árvát se nyomorítsatok meg.||23039
02136||2.Móz.22.23||Ha nyomorgatod, és hozzám kiált, meghallgatom kiáltását.||
02137||2.Móz.22.24||Fölgerjed haragom, és megöllek titeket fegyverrel, és feleségeitek özvegyekké lesznek, fiaitok pedig árvákká.||
02138||2.Móz.22.25||Ha pénzt adsz kölcsön népemnek, a veled levő szegénynek, ne légy hozzá olyan, mint a hitelező. Ne vessetek ki rá uzsorát.||3504;-3506;14102;20924
02139||2.Móz.22.26||Ha zálogba veszed felebarátod felsőruháját, naplemente előtt add vissza neki.||5537;5538
02140||2.Móz.22.27||Mert egyetlen takarója, testének ruhája az, s ugyan miben háljon? Bizony, ha hozzám kiált, meghallgatom, mert én irgalmas vagyok.||
02141||2.Móz.22.28||Az Istent ne szidalmazd, és néped fejedelmét ne átkozd!||27805;-27807
02142||2.Móz.22.29||Gabonádból és borodból ne késlekedj adni, és fiaid közül az elsőszülöttet add nekem.||1869;1879
02143||2.Móz.22.30||Ugyanúgy tegyél ökröddel, juhoddal: hét napig legyen anyjával, a nyolcadik napon add nekem!||3396
02144||2.Móz.22.31||Legyetek szentek előttem. A mezőn széttépett húst ne egyétek meg, hanem az ebnek vessétek.||3377
02145||2.Móz.23.1|Intés az igaz és emberséges magatartásra|Ne terjessz hazug hírt! Ne fogj kezet a gonosszal, nehogy hamis tanú légy!||
02146||2.Móz.23.2||Ne kövesd a többséget a rosszban, és peres ügyben ne vallj a többséggel, ha ezzel elferdíted az igazságot!||
02147||2.Móz.23.3||A szegénynek se kedvezz peres ügyében!||3296
02148||2.Móz.23.4||Ha megtalálod ellenséged eltévedt ökrét vagy szamarát, hajtsd vissza hozzá.||5471
02149||2.Móz.23.5||Ha látod, hogy annak a szamara, aki téged gyűlöl, teher alatt fekszik, vigyázz, rajta ne hagyd. Segíts neki leoldani.||5474
02150||2.Móz.23.6||A szegény ember igazságát el ne ferdítsd peres ügyében.||5604
02151||2.Móz.23.7||A hazug beszédtől tartsd távol magad, az ártatlant és az igazat ne öld meg, mert én nem adok igazat a bűnösnek.||16998
02152||2.Móz.23.8||Ajándékot ne fogadj el, mert az ajándék megvakítja a tisztán látókat, és elfordítja az igazak ügyét.||5361
02153||2.Móz.23.9||A jövevényt ne nyomorgasd, hiszen ismeritek a jövevény életét, mert jövevények voltatok Egyiptom földjén.||2134;5542;5543
02154||2.Móz.23.10||Hat évig vesd be földedet, és takarítsd be termését!||3472
02155||2.Móz.23.11||A hetedikben azonban pihentesd, és hagyd úgy, hogy néped szegényei egyék meg. Ami pedig ezek után megmarad, egye meg a mezei vad. Így tégy a szőlőddel és az olajfáddal is!||
02156||2.Móz.23.12||Hat napon át végezd dolgaidat, a hetedik napon pedig nyugodj meg, hogy nyugodjék ökröd és szamarad, és megpihenjen szolgálód fia és a jövevény is.||2060;2436;2437
02157||2.Móz.23.13||Tartsátok meg mindazt, amit mondtam nektek! Idegen istenek nevét ne emlegessétek, hallani se lehessen szátokból!||
02158||2.Móz.23.14|A három főünnep|Évenként háromszor szentelj nekem ünnepet:||
02159||2.Móz.23.15||a kovásztalan kenyér ünnepét tartsd meg! Hét nap egyél kovásztalan kenyeret, amint megparancsoltam neked, az Ábíb hónap ideje alatt, mert akkor jöttél ki Egyiptomból. Üres kézzel senki se jelenjék meg a színem előtt!||1871;1873;1874;2516
02160||2.Móz.23.16||És tartsd meg az aratás ünnepét, amikor meződ vetésének zsengéjét gyűjtöd be, és a betakarítás ünnepét az esztendő végén, amikor termésedet betakarítottad a mezőről.||
02161||2.Móz.23.17||Évenként háromszor jelenjék meg közüled minden férfi az ÚR Isten színe előtt.||5358;2519
02162||2.Móz.23.18||Ne ontsd ki áldozatom vérét kovászos kenyér mellett, és ünnepi áldozatom kövérje ne maradjon meg reggelig!||
02163||2.Móz.23.19||Földed zsengéjének javát vidd el a te URad, Istened házába! Ne főzd meg a gödölyét az anyja tejében!||2522
02164||2.Móz.23.20|Ígéretek és intelmek|Íme, én angyalt küldök előtted, hogy megőrizzen az úton, és bevigyen téged arra a helyre, amelyet elkészítettem.||2475
02165||2.Móz.23.21||Vigyázz magadra előtte, és hallgass szavára! Ne bosszantsd föl őt, mert nem szenvedi el a ti gonoszságaitokat, mert az én nevem van őbenne.||
02166||2.Móz.23.22||Ha hallgatni fogsz a szavára, és mindazt megteszed, amit mondok, akkor ellensége leszek ellenségeidnek, és szorongatni fogom szorongatóidat.||
02167||2.Móz.23.23||Mert az én angyalom előtted megy, és bevisz téged az emóriak, hettiták, perizziek, kánaániak, hivviek és jebúsziak közé, és kiirtom őket.||
02168||2.Móz.23.24||Ne imádd isteneiket, és ne tiszteld azokat, és ne cselekedjél úgy, ahogy ők cselekednek! Hanem inkább döntsd le azokat, és tördeld össze bálványaikat.||
02169||2.Móz.23.25||Ha szolgáljátok Isteneteket, az URat, akkor megáldja kenyereteket és vizeteket; és eltávolítom közületek a bajokat.||
02170||2.Móz.23.26||Nem vetél el senki, és meddő sem lesz földeden, napjaid számát teljessé teszem.||5125
02171||2.Móz.23.27||Rettentésemet küldöm előtted, és minden népet megrettentek, amely közé mész, és minden ellenségedet megfutamítom előled.||
02172||2.Móz.23.28||Darazsat is küldök előtted, és kiűzi előled a hivvieket, kánaániakat és a hettitákat.||6488
02173||2.Móz.23.29||De nem egy év alatt űzöm ki őket előled, hogy a föld ne legyen pusztává, és ne szaporodjék meg károdra a mezei vad.||
02174||2.Móz.23.30||Apránként űzöm ki őket előled, míg megszaporodsz, és tied lesz a föld.||
02175||2.Móz.23.31||Határodat a Vörös-tengertől a filiszteusok tengeréig vetem és a pusztától a folyamig. Mert kezedbe adom annak a földnek a lakosait, és kiűzöd őket magatok elől.||
02176||2.Móz.23.32||Ne köss szövetséget se velük, se isteneikkel!||5113
02177||2.Móz.23.33||Ne lakjanak földjeiden, hogy vétekbe ne vigyenek téged ellenem. Mert ha az ő isteneiket szolgálnád, az vesztedre lenne.||
02178||2.Móz.24.1|A szövetség megkötése|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Jöjj fel az ÚRhoz te és Áron, Nádáb és Abíhú és Izráel vénei közül hetvenen, és boruljatok le előtte távolról.||
02179||2.Móz.24.2||Csak Mózes közeledjék az ÚRhoz, ők pedig ne közeledjenek, és a nép se jöjjön föl vele!||
02180||2.Móz.24.3||Elment tehát Mózes, és elmondta a népnek az ÚR minden beszédét és rendelését. Erre az egész nép egyhangúlag így felelt: Mindazt megtesszük, amit az ÚR parancsol!||2034
02181||2.Móz.24.4||Mózes pedig följegyezte az ÚR minden beszédét. Reggel fölkelt, oltárt épített a hegy alatt és tizenkét oszlopot, Izráel tizenkét nemzetsége szerint.||
02182||2.Móz.24.5||Azután odaküldte Izráel ifjait, és égőáldozatokat áldoztak, és bikákat öltek hálaáldozatul az ÚRnak.||
02183||2.Móz.24.6||Mózes pedig vette a vér felét, és a medencékbe töltötte, a vér másik felét pedig az oltárra hintette.||
02184||2.Móz.24.7||Azután vette a szövetség könyvét, és elolvasta a nép hallatára. Mire azt mondták: Mindent megteszünk, amit az ÚR parancsolt, és engedelmeskedünk.||
02185||2.Móz.24.8||Mózes pedig vette a vért, ráhintette a népre, és azt mondta: Íme, a szövetség vére, melyet az ÚR kötött veletek, ezen igék szerint.||30192
02186||2.Móz.24.9||Azután felment Mózes és Áron, Nádáb és Abíhú és Izráel vénei közül hetvenen.||
02187||2.Móz.24.10||És látták Izráel Istenét, és az ő lábai alatt valami zafírfényű tárgy volt, olyan tiszta, mint maga az ég.||
02188||2.Móz.24.11||És Izráel fiainak e választottjaira nem emelt kezet. Bár látták Istent, mégis ettek és ittak is.||
02189||2.Móz.24.12|Mózes negyven napig a hegyen marad|S így szólt az ÚR Mózesnek: Jöjj fel hozzám a hegyre, és maradj ott! Átadom neked a kőtáblákat, a törvényt és a parancsolatokat, amelyeket leírtam, hogy tanítsák azokat.||
02190||2.Móz.24.13||Fölkelt Mózes és szolgája, Józsué, és fölment Mózes Isten hegyére.||
02191||2.Móz.24.14||A véneknek pedig azt mondta: Várjatok itt ránk, amíg visszatérünk hozzátok! Íme, Áron és Húr veletek van. Akinek valami ügye van, hozzájuk menjen.||
02192||2.Móz.24.15||Akkor fölment Mózes a hegyre, és felhő borította be a hegyet.||
02193||2.Móz.24.16||Az ÚR dicsősége szállt alá a Sínai-hegyre, és felhő borította azt hat napon át, a hetedik napon pedig szólította Mózest a felhő közepéből.||
02194||2.Móz.24.17||Az ÚR dicsőségének megjelenése pedig olyan volt Izráel fiainak szeme előtt, a hegy tetején, mint az emésztő tűz.||
02195||2.Móz.24.18||És bement Mózes a felhő közepébe, és fölment a hegyre, és negyven nap és negyven éjjel volt ott.||2524;5166;5175
02196||2.Móz.25.1|Utasítások a szent sátor készítésére|Ekkor így szólt az ÚR Mózeshez:||
02197||2.Móz.25.2||Mondd meg Izráel fiainak, hogy gyűjtsenek nekem ajándékokat. Gyűjtsenek nekem ajándékokat mindenkitől, akit a szíve erre indít.||
02198||2.Móz.25.3||Ilyen ajándékokat gyűjtsetek tőlük: aranyat, ezüstöt és rezet.||
02199||2.Móz.25.4||Kék, bíborpiros, karmazsin színű lenfonalat és kecskeszőrt.||
02200||2.Móz.25.5||Vörösre festett kosbőröket, borzbőröket és akácfát.||
02201||2.Móz.25.6||Mécsesbe való olajat, kenetolajhoz való balzsamot és füstöléshez való fűszereket.||
02202||2.Móz.25.7||Ónixköveket és foglalatba való köveket az éfódhoz és a hósenhez.||
02203||2.Móz.25.8||Készítsenek nekem szent hajlékot, hogy közöttük lakjam.||
02204||2.Móz.25.9||Pontosan úgy csináljátok a hajléknak és minden edényének a formáját, ahogy megmutatom neked.||
02205||2.Móz.25.10|A szövetség ládája|Készítsenek egy két és fél könyök hosszú, másfél könyök széles és másfél könyök magas ládát akácfából.||2605
02206||2.Móz.25.11||Borítsd be azt tiszta arannyal, belül is, kívül is borítsd be, és készíts rá körben arany szegélyt.||
02207||2.Móz.25.12||Önts hozzá aranyból négy karikát, és illeszd azokat a négy sarkára, egyik oldalára is két karikát, a másik oldalára szintúgy.||
02208||2.Móz.25.13||Csinálj rudakat is akácfából, és borítsd be arannyal.||
02209||2.Móz.25.14||A rudakat dugd a láda oldalain levő karikákba, hogy azokkal hordozzák majd a ládát.||
02210||2.Móz.25.15||A rudak a láda karikáiban legyenek, és ne vegyék ki őket onnan.||
02211||2.Móz.25.16||Tedd a ládába a bizonyságot, amelyet neked adok.||2438;8995
02212||2.Móz.25.17||Készíts két és fél könyök hosszú és másfél könyök széles fedelet is színaranyból.||2610
02213||2.Móz.25.18||Készíts két kerúbot is aranyból, vert aranyból készítsd őket a fedél két végére.||
02214||2.Móz.25.19||Az egyik kerúbot az egyik végére készítsd, a másik kerúbot a másikra. A fedél két végéből formázzátok ki a kerúbokat.||
02215||2.Móz.25.20||A kerúbok pedig terjesszék ki a szárnyaikat fölfelé, betakarva szárnyukkal a fedelet. Arcuk egymás felé legyen. A kerúbok arca a fedél felé forduljon.||
02216||2.Móz.25.21||A fedelet helyezd a ládára, a ládába pedig tedd bele a bizonyságot, amelyet adok neked.||30176;30177
02217||2.Móz.25.22||Ott jelenek meg neked a fedél tetejénél, a két kerúb között, amelyek a bizonyság ládája fölött vannak, ott szólok hozzád mindazokról, amiket általad parancsolok Izráel fiainak.||
02218||2.Móz.25.23|A szent kenyerek asztala|Készíts két könyök hosszú, egy könyök széles és másfél könyök magas asztalt is akácfából.||2614
02219||2.Móz.25.24||Borítsd be színarannyal, és készíts rá körben aranyszegélyt.||
02220||2.Móz.25.25||Készíts rá körben egy tenyérnyi keretet, a keretre pedig készíts körben aranyszegélyt.||
02221||2.Móz.25.26||Négy aranykarikát is készíts hozzá, és illeszd a karikákat a négy láb négy végére.||
02222||2.Móz.25.27||A rúdtartó karikák a keret mellett legyenek, hogy hordozható legyen az asztal.||
02223||2.Móz.25.28||A rudakat is akácfából készítsd, és arannyal borítsd be; velük hordozzák az asztalt.||
02224||2.Móz.25.29||Készítsd el a tálait is, csészéit is, kancsóit is, kelyheit is, amelyekkel italáldozatot áldoznak. Színaranyból csináld őket!||
02225||2.Móz.25.30||Tégy az asztalra szent kenyeret, hogy az mindig előttem legyen.||
02226||2.Móz.25.31|A lámpatartó|Csinálj mécsestartót is színaranyból. Vert aranyból készüljön a mécsestartó. Szára, ága, csészéi, bimbói és virágai egy darabból legyenek.||2621
02227||2.Móz.25.32||Hat ág jöjjön ki az oldalaiból, három mécsestartó ág az egyik és három a másik oldalból.||
02228||2.Móz.25.33||Mandulavirág formájú három csésze legyen az egyik ágon, bimbóval és virággal, és mandulavirág formájú három csésze a másik ágon is, bimbóval és virággal. Ilyen legyen a mécsestartóból kijövő mind a hat ág.||
02229||2.Móz.25.34||A mécsestartón pedig négy mandulavirág formájú csésze legyen, bimbókkal és virágokkal.||
02230||2.Móz.25.35||Bimbó legyen a belőle kijövő két ág alatt és szintén bimbó a belőle kijövő két ág alatt és úgyszintén bimbó a belőle kijövő két ág alatt is: így legyen a mécsestartóból kijövő mind a hat ág alatt.||
02231||2.Móz.25.36||Bimbóik és ágaik vele egy darabból legyenek. Egy darab színaranyból legyen kiverve az egész.||
02232||2.Móz.25.37||Készíts hozzá hét mécsest is, és úgy rakják föl a mécseseit, hogy bevilágítsák az előtte levő teret.||
02233||2.Móz.25.38||A koppantói és hamutálai is színaranyból legyenek.||
02234||2.Móz.25.39||Egy talentum színaranyból készítsék az egész felszerelést.||
02235||2.Móz.25.40||Vigyázz, hogy a szerint a minta szerint készíttesd el, amelyet a hegyen mutattam neked.||27229;30164
02236||2.Móz.26.1|A szent hajlék sátorlapjai|A hajlékot pedig tíz szőnyegből készítsd, sodrott lenfonálból. Kék, bíborpiros és karmazsin színű legyen, szépen beleszőtt kerúbok legyenek rajta.||2574;2575
02237||2.Móz.26.2||Egy-egy szőnyeg hossza huszonnyolc könyök legyen, szélessége pedig négy könyök. Mindegyik szőnyeg azonos méretű legyen.||
02238||2.Móz.26.3||Öt szőnyeg legyen egymással összefűzve, és a másik öt szőnyeg is legyen egymással összefűzve.||
02239||2.Móz.26.4||Készíts hurkokat kék lenből az egyik szőnyeg szegélyén, azon, amely az összefűzött szőnyegek közül a szélen van. Ugyanezt tedd a külső szőnyeg szélével a másik csoportban is.||
02240||2.Móz.26.5||Ötven hurkot készíts az egyik szőnyegen és ötven hurkot annak a szőnyegnek a szélén is, amelyet hozzáfűznek. Egyik hurok a másikkal szemben legyen.||
02241||2.Móz.26.6||Készíts ötven aranyhorgocskát is, és e horgocskákkal fogd össze az egyik szőnyeget a másikkal, hogy a hajlék eggyé legyen.||
02242||2.Móz.26.7||Ezután készíts kecskeszőr szőnyegeket sátornak a hajlék fölé. Tizenegy ilyen szőnyeget készíts.||2580
02243||2.Móz.26.8||Egy szőnyeg hossza harminc könyök legyen, a szélessége pedig négy könyök. A tizenegy szőnyeg egyforma méretű legyen.||
02244||2.Móz.26.9||Fűzz össze öt szőnyeget külön és hat szőnyeget is külön. De a hatodikat hajtsd kétrét a hajlék elejére.||
02245||2.Móz.26.10||Készíts ötven hurkot az egyik szőnyeg szélén, amely az összefűzött szőnyegek közül a szélen van, és ötven hurkot a szőnyeg szélén a másik csoportban is.||
02246||2.Móz.26.11||Készíts ötven rézhorgocskát is, és akaszd a horgocskákat a hurkokba, és fűzd össze a sátrat, hogy eggyé legyen.||
02247||2.Móz.26.12||Ami a sátorszőnyegekből fönnmarad, vagyis a fennmaradó fél szőnyeg, csüngjön le a hajlék hátulján.||
02248||2.Móz.26.13||Egykönyöknyi egyik felől és egykönyöknyi a másik felől abból, ami a sátor szőnyegének hosszában fölösleges, lógjon le a hajlék oldalain egyfelől is, másfelől is, hogy befedje azt.||
02249||2.Móz.26.14||Készíts a sátornak takarót is vörösre festett kosbőrökből és fölé is egy takarót borzbőrökből.||2585
02250||2.Móz.26.15|A szent hajlék oldalai|Készíts a hajlékhoz deszkákat is akácfából, felállítva.||2586
02251||2.Móz.26.16||A deszka hossza tíz könyök legyen, egy-egy deszka szélessége pedig másfél könyök.||
02252||2.Móz.26.17||Egy-egy deszkának két csapja legyen, egyik a másiknak megfelelő. Így készítsd el a hajlék minden deszkáját.||
02253||2.Móz.26.18||A deszkákat pedig így készítsd a hajlékhoz: húsz deszkát a déli oldalra, dél felé.||
02254||2.Móz.26.19||A húsz deszka alá pedig negyven ezüsttalpat csinálj, két talpat egy-egy deszka alá, a két csapnak megfelelően. Megint két talpat egyegy deszka alá, a két csapnak megfelelően.||
02255||2.Móz.26.20||A hajlék másik oldalául is rakj észak felől húsz deszkát||
02256||2.Móz.26.21||és azokhoz is negyven ezüsttalpat. Két talpat egy deszka alá, majd megint két talpat egy deszka alá.||
02257||2.Móz.26.22||A hajlék nyugati oldalául pedig készíts hat deszkát.||
02258||2.Móz.26.23||A hajlék szegleteiül is készíts két deszkát a két oldalon.||
02259||2.Móz.26.24||Kettesével legyenek alulról kezdve, felül pedig együtt legyenek egy karikába foglalva. Ilyen legyen mindkettő, ezek alkossák a két sarkot.||
02260||2.Móz.26.25||Legyen tehát nyolc deszka, tizenhat ezüsttalppal. Két talp egy deszka alatt, megint két talp egy deszka alatt.||
02261||2.Móz.26.26||Készíts reteszrudakat is akácfából. Ötöt a hajlék egyik oldalának deszkáihoz||
02262||2.Móz.26.27||és öt reteszrudat a hajlék másik oldalának deszkáihoz. A hajlék nyugati oldalának deszkáihoz is készíts öt reteszrudat hátulról.||
02263||2.Móz.26.28||A középső reteszrúd pedig a deszkák közepén az egyik végétől a másik végéig érjen.||
02264||2.Móz.26.29||A deszkákat borítsd be arannyal, és készíts karikákat is aranyból, hogy tartsák a reteszrudakat. A reteszrudakat is borítsd be arannyal.||
02265||2.Móz.26.30||A hajlékot pedig olyan módon állítsd föl, ahogy a hegyen mutattam neked.||2235;27229
02266||2.Móz.26.31|A kárpit|Készíts függönyt kék, bíborpiros és karmazsinszínű és sodrott lenből. Szépen beleszőtt kerúbokkal készítsék.||2601
02267||2.Móz.26.32||Tedd négy akácfából való, arannyal borított oszlopra, amelyeknek horgai aranyból legyenek, négy ezüsttalpon.||
02268||2.Móz.26.33||Tedd a függönyt a horgok alá, és vidd oda a függöny mögé a bizonyság ládáját, és az a függöny válassza el nektek a szent helyet a szentek szentjétől.||
02269||2.Móz.26.34||Azután tedd rá a fedelet a bizonyság ládájára a szentek szentjében.||
02270||2.Móz.26.35||Az asztalt pedig helyezd a függönyön kívül, és a mécsestartót az asztallal szemben, a hajlék déli oldalába. Az asztalt pedig tedd az északi oldalra.||
02271||2.Móz.26.36||Készíts kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből hímzett függönyt a sátor bejáratára is.||2603;2604
02272||2.Móz.26.37||A függönyhöz pedig csinálj öt oszlopot akácfából, és borítsd be őket arannyal. Horgai aranyból legyenek, és önts nekik öt réztalpat.||
02273||2.Móz.27.1|Az égőáldozati oltár|Az oltárt akácfából készítsd, öt könyök legyen a hossza és öt könyök a szélessége. Négyszögű legyen az oltár, a magassága három könyök.||2634
02274||2.Móz.27.2||Szarvakat is készíts a négy sarkára, vele egy darabból, és borítsd be rézzel.||
02275||2.Móz.27.3||Készíts hozzá fazekakat is a hamujának, hozzá való lapátokat, medencéket, villákat és serpenyőket. Minden hozzá való edényt rézből készíts.||
02276||2.Móz.27.4||Készíts hozzá hálószerű rézrostélyt is, és a háló négy sarkára csinálj rézkarikát.||
02277||2.Móz.27.5||Tedd az oltár pereme alá alulról úgy, hogy a háló az oltár közepéig érjen.||
02278||2.Móz.27.6||Készíts az oltárhoz akácfa rudakat is, és borítsd be őket rézzel.||
02279||2.Móz.27.7||Dugják a rudakat a karikákba, és legyenek azok a rudak az oltár két oldalán, amikor hordozzák.||
02280||2.Móz.27.8||Üresre csináld azt deszkából úgy, ahogy a hegyen mutattam neked.||
02281||2.Móz.27.9|A szent hajlék udvara|Készíts udvart is a hajléknak. Az udvar déli oldalához csinálj szőnyegeket sodrott lenből. Száz könyök legyen a hossza minden oldalának.||2642
02282||2.Móz.27.10||Húsz oszlopa és húsz réztalpa is legyen, és az oszlopok horgai és átkötői ezüstből legyenek.||
02283||2.Móz.27.11||Ugyanúgy készíts az északi oldalon, hosszában száz könyök hosszú szőnyeget, ahhoz húsz oszlopot, ezekhez húsz réztalpat és az oszlopok horgait és átkötőit ezüstből.||
02284||2.Móz.27.12||Az udvar nyugat felőli szélességéhez pedig ötven könyök szőnyeget, ahhoz tíz oszlopot és ezekhez tíz talpat.||
02285||2.Móz.27.13||Az udvar szélessége kelet felől is ötven könyök.||
02286||2.Móz.27.14||Tizenöt könyök szőnyeg legyen az egyik oldalról, ehhez három oszlop, ezekhez pedig három talp.||
02287||2.Móz.27.15||A másik oldalról is tizenöt könyök szőnyeg, ehhez három oszlop és ezekhez három talp.||
02288||2.Móz.27.16||Az udvar kapuján pedig húszkönyöknyi függöny legyen, kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből hímezve, ehhez négy oszlop, ezekhez pedig négy talp legyen.||
02289||2.Móz.27.17||Az udvar minden oszlopát ezüst átkötők vegyék körül, horgaik ezüstből, talpaik pedig rézből legyenek.||
02290||2.Móz.27.18||Az udvar hossza száz könyök, a szélessége ötven-ötven, a magassága pedig öt könyök. Takarói sodrott lenből, talpai pedig rézből legyenek.||
02291||2.Móz.27.19||A hajlék minden edénye, amelyet bármilyen szolgálatban használnak, és minden szöge és az udvar minden szöge rézből legyen.||
02292||2.Móz.27.20|A mécses|Te pedig parancsold meg Izráel fiainak, hogy hozzanak neked tiszta faolajat, amelyet a világításhoz sajtoltak, hogy szünet nélkül égő lámpát gyújthassanak.||3448
02293||2.Móz.27.21||A gyülekezet sátrában, a függönyön kívül, amely a bizonyság előtt van, gondozzák azt Áron és fiai, estétől reggelig az ÚR előtt. Örök rendtartás legyen ez minden nemzedéknél Izráel fiai között.||3449
02294||2.Móz.28.1|A papi ruhák|Te pedig hívasd magadhoz Izráel fiai közül testvéredet, Áront és a fiait vele együtt. Ők legyenek a papjaim. Áron, valamint Nádáb, Abíhú, Eleázár és Ítámár, Áron fiai.||30101
02295||2.Móz.28.2||Csinálj szent ruhákat Áronnak, a testvérednek dicsőségül és ékességül.||
02296||2.Móz.28.3||Szólj minden bölcs szívűnek, akiket betöltöttem a bölcsesség lelkével, hogy csinálják meg Áron ruháit az ő fölszentelésére, hogy papom legyen.||
02297||2.Móz.28.4||Ezeket a ruhákat készítsék el: hósen, éfód, palást, mintás köntös, süveg és öv. Ezeket a szent ruhákat készítsétek el Áronnak, a testvérednek és fiainak, hogy papjaim legyenek.||
02298||2.Móz.28.5||Használjanak hozzá aranyat és kék, bíborpiros és karmazsinszínű fonalat és lenfonalat.||
02299||2.Móz.28.6|Az éfód|Az éfódot aranyból, kék és bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből, mestermunkával készítsék.||
02300||2.Móz.28.7||Két vállkötő is legyen hozzá kapcsolva a két végéhez, hogy összekapcsolhassák.||2668
02301||2.Móz.28.8||Az átkötő öve pedig, amely rajta van, ugyanolyan készítésű és ugyanabból való legyen: aranyból, kék, bíborpiros és karmazsinszínű és sodrott lenből.||2669
02302||2.Móz.28.9||Azután végy két ónixkövet, és vésd rájuk Izráel fiainak neveit.||
02303||2.Móz.28.10||Hatnak a nevét az egyik kőre, a másik hat nevét pedig a másik kőre, születésük sorrendjében.||
02304||2.Móz.28.11||Kőmetsző munkával, amint a pecsétet szokták metszeni, vésesd e két kőre Izráel fiainak a nevét, körös-körül aranyba foglalva.||
02305||2.Móz.28.12||Tedd e két követ az éfód vállkötőire az Izráel fiaira való emlékeztetés köveiként, hogy Áron emlékeztetőül hordozza a nevüket a két vállán az ÚR előtt.||
02306||2.Móz.28.13||Készíts aranyfoglalatokat||
02307||2.Móz.28.14||és két láncot tiszta aranyból. Fonottra készítsd őket. Olyanok legyenek, mint a sodrott zsineg, és tedd rá a sodrott láncokat a foglalatokra.||
02308||2.Móz.28.15|A hósen|Azután csináld meg az ítélet hósenét mestermunkával. Úgy készítsd, ahogy az éfódot csináltad: aranyból, kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből.||2672
02309||2.Móz.28.16||Négyzetes legyen, kétrétű, egy arasz hosszú és egy arasz széles.||
02310||2.Móz.28.17||Foglalj bele négy sor megfelelő követ. Az első sor: szárdiusz, topáz és smaragd.||
02311||2.Móz.28.18||A második sor: karbunkulus, zafír és gyémánt.||
02312||2.Móz.28.19||A harmadik sor: jácint, agát és ametiszt.||
02313||2.Móz.28.20||A negyedik sor: krizolit, ónix és jáspis. Aranyfoglalatokba legyenek foglalva.||
02314||2.Móz.28.21||A kövek tehát Izráel fiainak nevei szerint legyenek, tizenkettő legyen az ő nevük szerint. Úgy legyen metszve, mint a pecsét, mindegyik a rá való névvel, a tizenkét nemzetség szerint.||
02315||2.Móz.28.22||A hósenre pedig csinálj sodrott készítésű fonott láncokat tiszta aranyból.||
02316||2.Móz.28.23||Csinálj a hósenre két aranykarikát, és tedd a két karikát a hósen két sarkára.||
02317||2.Móz.28.24||A két aranyfonatot fűzd a hósen két sarkán levő karikákba.||
02318||2.Móz.28.25||A két fonat két végét pedig erősítsd a két foglalathoz, és tűzd az éfód vállkötőihez, annak előrészére.||
02319||2.Móz.28.26||Készíts még két aranykarikát, és tedd azokat a hósen két sarkára azon a szélén, amely befelé van az éfód felől.||
02320||2.Móz.28.27||És csinálj még két aranykarikát, és tedd őket az éfód két vállkötőjére alul, az elülső része felől, a fölerősítéséhez közel, az éfód öve fölött.||
02321||2.Móz.28.28||Csatolják a hósent karikáinál fogva az éfód karikáihoz kék zsinórral, hogy az éfód öve fölött legyen, és el ne váljék a hósen az éfódtól.||
02322||2.Móz.28.29||Viselje Áron Izráel fiainak a neveit az ítélet hósenén, a szíve fölött, szüntelen emlékeztetőül az ÚR előtt, amikor bemegy a szent helyre.||
02323||2.Móz.28.30||Azután tedd az ítélet hósenébe az urímot és tummímot, hogy legyenek Áron szíve fölött, amikor bemegy az ÚR elé, és az ÚR színe előtt szüntelen a szívén hordozza Izráel fiainak ítéletét.||
02324||2.Móz.28.31|A palást és a homlokdísz|Az éfód palástját egészen kék lenből készítsd.||2686
02325||2.Móz.28.32||Legyen a közepén nyílás a fejének. A nyílás szövött szegélyű legyen körös-körül, olyan legyen, mint a páncéling nyílása, hogy el ne szakadjon.||
02326||2.Móz.28.33||Az alsó peremére körös-körül csinálj gránátalmákat kék, bíborpiros és karmazsinszínű lenből, és köréjük körbe aranycsengettyűket is.||
02327||2.Móz.28.34||Aranycsengettyű meg gránátalma, aranycsengettyű meg gránátalma váltakozzon a palást peremén körös-körül.||
02328||2.Móz.28.35||Ez legyen Áronon, amikor szolgál, hogy hallatsszék csengése, amikor bemegy a szent helyre az ÚR elé, és amikor kijön, hogy meg ne haljon.||
02329||2.Móz.28.36||Csinálj egy lapot is tiszta aranyból, és vésd rá úgy, ahogy a pecsétet vésik: Szent az ÚRnak!||2694
02330||2.Móz.28.37||Kösd kék zsinórra, hogy a süvegen – a süveg előrészén – legyen.||
02331||2.Móz.28.38||Legyen Áron homlokán, hogy Áron hordozza a szent dolgokban elkövetett vétkek terhét, amelyeket Izráel fiai különféle szent adományaik odaszentelésekor követnek el. Legyen azért szüntelen a homlokán, hogy kedvesek legyenek ők az ÚR előtt.||
02332||2.Móz.28.39|Egyéb papi ruhák|A köntöst pedig lenből mintásra sződd, és a süveget is lenből készítsd, az öv meg legyen szépen kihímezve.||2691
02333||2.Móz.28.40||Áron fiainak is készíts köntösöket, és csinálj nekik öveket is. Süvegeket is csinálj nekik, dicsőségül és ékességül.||
02334||2.Móz.28.41||Öltöztesd föl azokba testvéredet, Áront és vele együtt a fiait, és kend fel őket, iktasd be őket tisztükbe, és szenteld fel őket, hogy papjaimmá legyenek.||
02335||2.Móz.28.42||Készíts nekik vászonnadrágokat is, hogy befedjék mezítelen testüket. Csípőtől combig érjenek.||
02336||2.Móz.28.43||Legyenek ezek Áronon és fiain, amikor bemennek a gyülekezet sátrába, vagy amikor az oltárhoz járulnak, a szent helyen való szolgálattételre, hogy ne vigyenek oda bűnt, és meg ne haljanak. Örökkévaló rendtartás ez Áronnak és utódainak.||
02337||2.Móz.29.1|A papok fölszentelése|Ezt cselekedd velük, amikor felszenteled őket, hogy papjaim legyenek: Végy egy fiatal bikát és két hibátlan kost,||2919
02338||2.Móz.29.2||kovásztalan kenyeret és olajjal gyúrt kovásztalan kalácsokat meg olajjal kent kovásztalan lepényeket. Finom búzalisztből készítsd őket.||
02339||2.Móz.29.3||Tedd egy kosárba, és vidd föl a kosárban a bikával és a két kossal együtt.||
02340||2.Móz.29.4||Akkor Áront és fiait állítsd a gyülekezet sátrának ajtaja elé, és mosd meg őket vízzel.||
02341||2.Móz.29.5||Vedd a ruhákat, és öltöztesd fel Áront a köntösbe, az éfódhoz való palástba, az éfódba meg a hósenbe, és övezd föl őt az éfód övével.||
02342||2.Móz.29.6||Tedd a süveget is a fejére, és a szent koronát tedd a süvegre.||
02343||2.Móz.29.7||Vedd a kenetolajat, és töltsd a fejére; így kend föl őt.||
02344||2.Móz.29.8||A fiait is állítsd elő, és öltöztesd föl őket a köntösökbe.||
02345||2.Móz.29.9||Övezd körül őket övvel, Áront és fiait, és tégy a fejükre süvegeket is, hogy övék legyen a papság, örök rendtartás szerint. Így iktasd be tisztébe Áront és fiait.||
02346||2.Móz.29.10||Azután állíttasd a bikát a gyülekezet sátra elé, és Áron és fiai tegyék a kezüket a bika fejére.||
02347||2.Móz.29.11||És vágd le a bikát az ÚR előtt a gyülekezet sátrának ajtajánál.||
02348||2.Móz.29.12||Azután végy a bika véréből, és hintsd azt ujjaiddal az oltár szarvaira, a többi vért pedig töltsd az oltár aljára.||
02349||2.Móz.29.13||Vedd a kövérjéből mindazt, ami a belet fedi, és a májon levő hártyát és a két vesét is vedd a rajtuk levő kövérjével együtt, és füstölögtesd el az oltáron.||
02350||2.Móz.29.14||A bika húsát, bőrét és ganéját pedig égesd el a táboron kívül. Bűnért való áldozat az.||30319
02351||2.Móz.29.15||Vedd az egyik kost is, Áron és fiai pedig tegyék a kezüket a kos fejére.||
02352||2.Móz.29.16||Azután vágd le a kost, vedd a vérét, és hintsd körös-körül az oltárra.||
02353||2.Móz.29.17||A kost pedig vagdald tagjaira, mosd meg a belét és a lábszárait, és tedd rá a tagjaira és fejére.||
02354||2.Móz.29.18||Azután füstölögtesd el az egész kost az oltáron. Égőáldozat ez az ÚRnak, kedves illatú tűzáldozat az ÚRnak.||
02355||2.Móz.29.19||Vedd a másik kost is, Áron és fiai pedig tegyék a kezüket a kos fejére.||
02356||2.Móz.29.20||Azután vágd le a kost, vegyél a véréből, és hintsd meg vele Áron fülcimpáját és fiainak jobb fülcimpáját és jobb kezük hüvelykujját és jobb lábuk hüvelykujját. A többi vért pedig hintsd körös-körül az oltárra.||
02357||2.Móz.29.21||Azután végy a vérből, amely az oltáron van, és a kenetolajból, és hintsd Áronra és ruháira, valamint a fiaira és a fiainak a ruháira, hogy szent legyen ő és az ő ruhái, és szentek legyenek a fiainak a ruhái is.||
02358||2.Móz.29.22||Azután vedd a kosból a kövérjét, a farkát és a belet borító kövérjét meg a máj hártyáját meg a két veséjét a rajtuk levő kövérjével és a jobb lapockát, mert felavatási kos ez.||
02359||2.Móz.29.23||Végy egy kenyeret és egy olajoskalácsot és egy lepényt is a kovásztalan kenyér kosarából, amely az ÚR előtt van.||
02360||2.Móz.29.24||Tedd mindezt Áron kezébe és Áron fiainak a kezébe, és lóbáltasd meg ezeket az ÚR előtt.||
02361||2.Móz.29.25||Azután vedd el ezeket a kezükből, és füstölögtesd el az oltáron az égőáldozat fölött, kedves illatul az ÚR előtt. Az ÚR tűzáldozata ez.||
02362||2.Móz.29.26||Vedd Áron felavatási kosának szegyét is, és lóbáld meg az ÚR előtt. Azután az a te részed legyen.||
02363||2.Móz.29.27||Így szenteld meg a meglóbált szegyet és a felemelt lapockát, amelyet meglóbáltak, és amelyet fölemeltek Áronnak és fiainak felavatási kosából.||
02364||2.Móz.29.28||Legyen ez örökké Áronnak és fiainak része Izráel fiaitól. Mert felmutatott adomány ez, és felmutatott adomány legyen Izráel fiainak részéről az ő hálaáldozataikból, az ÚRnak felmutatott adomány.||2910;2913
02365||2.Móz.29.29|Egyéb papi szertartások|A szent öltözetek pedig, amelyek Áronéi, legyenek utána a fiaié. Azokban kenjék fel és azokban állítsák tisztségükbe őket.||
02366||2.Móz.29.30||Hét napon át öltözzék azokba az, aki a fiai közül őutána pap lesz, aki be fog menni a gyülekezet sátrába, hogy a szent helyen szolgáljon.||
02367||2.Móz.29.31||A felavatási kost pedig vedd, és főzd meg a húsát szent helyen.||
02368||2.Móz.29.32||A kos húsát és a kenyeret, amely a kosárban van, a gyülekezet sátrának ajtajánál egye meg Áron a fiaival együtt.||2948
02369||2.Móz.29.33||Ők egyék meg azokat, amik által az engesztelés történt, amikor tisztségükbe állították és fölszentelték őket. De idegen ne egyék belőlük, mert szentek azok!||
02370||2.Móz.29.34||Ha pedig valami megmarad az avatási húsból vagy a kenyérből reggelig, tűzzel égesd meg azt a maradékot. Ne egyék meg, mert szent az.||
02371||2.Móz.29.35||Áronnal és az ő fiaival tehát úgy cselekedj, ahogy megparancsoltam neked. Hét nap alatt állítsd őket tisztségükbe.||
02372||2.Móz.29.36||És naponként készíts bűnáldozati bikát engesztelésül, és tisztítsd meg az oltárt, amikor engesztelő áldozatot végzel rajta, és kend meg, hogy megszenteltessék.||
02373||2.Móz.29.37||Hét napig végezz engesztelő áldozatot az oltáron. Szenteld meg azt, hogy felette igen szentséges legyen az oltár. Szent legyen minden, ami az oltárt érinti.||24004
02374||2.Móz.29.38||Ez az, amit áldoznod kell az oltáron: két egyesztendős bárányt mindennap szüntelen.||
02375||2.Móz.29.39||Az egyik bárányt reggel áldozd fel, a másik bárányt pedig este áldozd fel.||
02376||2.Móz.29.40||Az egyik bárányhoz végy egytized finomlisztet, egynegyed hín sajtolt olajjal összegyúrva. Italáldozatul pedig végy egynegyed hín bort.||
02377||2.Móz.29.41||A másik bárányt este áldozd fel. Ugyanazzal az étel- és italáldozattal készítsd azt, mint reggel, kedves illatul, tűzáldozatul az ÚRnak.||
02378||2.Móz.29.42||Szüntelen égőáldozat legyen az köztetek nemzedékről nemzedékre a gyülekezet sátrának ajtajánál az ÚR előtt, ahol megjelenek nektek, hogy veled ott szóljak.||
02379||2.Móz.29.43||Ott jelenek meg Izráel fiainak, és megszenteltetnek dicsőségem által.||
02380||2.Móz.29.44||Megszentelem a gyülekezet sátrát és az oltárt. Áront és fiait is megszentelem, hogy papjaim legyenek.||
02381||2.Móz.29.45||És Izráel fiai között lakom, és Istenük leszek.||28982
02382||2.Móz.29.46||Akkor megtudják, hogy én, az ÚR vagyok az ő Istenük, aki kihoztam őket Egyiptom földjéről, hogy közöttük lakhassam; én, az ÚR, az ő Istenük.||
02383||2.Móz.30.1|Az illatáldozati oltár|Készíts oltárt a füstölőszerek elfüstölögtetésére is. Akácfából készítsd.||
02384||2.Móz.30.2||Egy könyök hosszú, egy könyök széles, négyszögű és két könyök magas legyen. Vele egy darabból legyenek a szarvai is.||
02385||2.Móz.30.3||Borítsd be tiszta arannyal a tetejét és az oldalait körös-körül és a szarvait is. Aranyszegélyt is csinálj hozzá körös-körül.||
02386||2.Móz.30.4||A szegélye alá a két oldalán két aranykarikát is készíts hozzá. Mindkét oldalára készítsd, hogy rúdtartókul legyenek, és azokon hordozzák az oltárt.||
02387||2.Móz.30.5||A rudakat akácfából készítsd, és borítsd be arannyal.||
02388||2.Móz.30.6||Tedd a függöny elé, amely a bizonyság ládája mellett, a bizonyság fedele előtt van, ahol megjelenek neked.||
02389||2.Móz.30.7||Áron pedig füstölögtessen rajta minden reggel jó illatú füstölőszert. Akkor füstölögtesse, amikor a mécseket rendbe teszi.||
02390||2.Móz.30.8||Úgyszintén, amikor Áron este fölteszi a mécseket, füstölögtesse azt. Szüntelen illatáldozat legyen ez az ÚR előtt nemzedékről nemzedékre.||
02391||2.Móz.30.9||Ne áldozzatok azon idegen füstölőszerekkel, se égőáldozattal, se ételáldozattal, és italáldozatot se öntsetek rá!||
02392||2.Móz.30.10||Végezzen Áron engesztelést annak szarvainál évente egyszer az engesztelő napi áldozat véréből. Évenként egyszer végezzen engesztelést azon, nemzedékről nemzedékre. Szentségek szentsége ez az ÚRnak.||
02393||2.Móz.30.11|Adó a szentély javára|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02394||2.Móz.30.12||Amikor Izráel fiait fejenként számba veszed, adjon mindenki váltságdíjat életéért az ÚRnak az ő megszámlálásakor, hogy ne legyen rajta csapás a megszámlálásuk miatt.||3606
02395||2.Móz.30.13||Ezt adja mindenki, aki átesik a számláláson: fél sékelt a szent sékel szerint, amelyben egy sékel húsz géra. A fél sékel áldozat az ÚRnak.||
02396||2.Móz.30.14||Mindaz, aki átesik a számláláson húszesztendős kortól fogva, adja meg az áldozatot az ÚRnak.||
02397||2.Móz.30.15||A gazdag ne adjon többet, és a szegény ne adjon kevesebbet fél sékelnél, amikor megadjátok az áldozatot az ÚRnak engesztelésül a lelketekért.||
02398||2.Móz.30.16||Szedd be az engesztelési pénzt Izráel fiaitól, és add a gyülekezet sátrának szolgálatára, hogy Izráel fiaira emlékeztessen az ÚR előtt, engesztelésül a lelketekért.||
02399||2.Móz.30.17|A rézmedence|Azután így szólt az ÚR Mózesnek:||
02400||2.Móz.30.18||Készíts rézmedencét mosakodásra, a lába is rézből legyen. Tedd a gyülekezet sátra és az oltár közé, és tölts bele vizet,||
02401||2.Móz.30.19||hogy Áron és fiai abban mossák meg kezüket és lábukat.||
02402||2.Móz.30.20||Amikor a gyülekezet sátrába mennek, mosakodjanak meg vízben, hogy meg ne haljanak; vagy amikor az oltárhoz járulnak, hogy szolgáljanak, és tűzáldozatot füstölögtessenek az ÚRnak.||
02403||2.Móz.30.21||Kezüket is, lábukat is mossák meg, hogy meg ne haljanak. Örökkévaló rendtartás lesz ez nekik, neki és utódainak nemzedékről nemzedékre.||
02404||2.Móz.30.22|A szent olaj|Majd ismét szólt az ÚR Mózeshez:||
02405||2.Móz.30.23||Végy drága fűszereket, híg mirhát ötszáz pénzért, feleannyi jó illatú fahéjat kétszázötvenért és illatos nádat is kétszázötvenért.||
02406||2.Móz.30.24||Kassziát pedig ötszázért a szent sékel szerint és egy hín faolajat.||
02407||2.Móz.30.25||Készíts belőle szent kenetolajat, kevert kenetet, a kenetkészítők módjára. Legyen az szent kenetolaj.||
02408||2.Móz.30.26||Kend meg vele a gyülekezet sátrát és a bizonyság ládáját.||
02409||2.Móz.30.27||Az asztalt és minden edényét, a mécsestartót és minden edényét és az illatáldozati oltárt.||
02410||2.Móz.30.28||Az egészen elégő áldozat oltárát is és annak minden tartozékát, a mosdómedencét és állványát.||
02411||2.Móz.30.29||Így szenteld fel azokat, hogy igen szentségesek legyenek; bármi érinti azokat, szent legyen.||
02412||2.Móz.30.30||Kend fel Áront és fiait is. Így szenteld fel őket papjaimmá.||
02413||2.Móz.30.31||Izráel fiainak pedig így szólj: Szent kenetnek olaja lesz ez nekem nemzedékről nemzedékre.||
02414||2.Móz.30.32||Ember testét meg ne kenjék vele, se összetétele szerint ahhoz hasonlót ne csináljatok. Szent az, szent legyen előttetek is.||
02415||2.Móz.30.33||Aki ahhoz hasonló kenetet csinál, vagy azzal idegent ken meg, töröljék ki népe közül.||
02416||2.Móz.30.34|A füstölőszer|Ezután azt mondta Mózesnek az ÚR: Végy fűszereket, illatos gyantát, szagos borostyánt és erős illatú mézgát, e fűszereket és tiszta tömjént, egyenlő arányban.||
02417||2.Móz.30.35||Készíts belőlük illatáldozatot a fűszerkészítő módszerével. Tiszta és szent legyen!||
02418||2.Móz.30.36||Morzsolj belőle apróra, és tégy belőle a bizonyság ládája elé a gyülekezet sátrában, ahol megjelenek neked. Igen szentséges legyen ez előttetek!||
02419||2.Móz.30.37||Ez a füstölőszer az ÚRnak legyen szentelve. Annak összetétele szerinti füstölőszert ne csináljatok magatoknak.||
02420||2.Móz.30.38||Mindaz, aki ehhez hasonló füstölőt készít, hogy illatoztassa, irtassék ki népe közül.||
02421||2.Móz.31.1|A mesterek kijelölése|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02422||2.Móz.31.2||Íme, név szerint elhívtam Becalélt, Húr fiának, Úrínak fiát a Júda nemzetségéből.||2561
02423||2.Móz.31.3||Betöltöttem Isten lelkével, bölcsességgel, értelemmel és tudással minden munkára,||
02424||2.Móz.31.4||hogy mindent el tudjon tervezni, amit aranyból, ezüstből és rézből kell csinálni,||
02425||2.Móz.31.5||és tudjon foglalatba való köveket vésni, fát faragni és mindenféle munkát végezni.||
02426||2.Móz.31.6||Íme, mellé adtam Oholíábot is, Ahiszámák fiát a Dán nemzetségéből. Értelmet adtam minden hozzáértő ember szívébe, hogy elkészítsék mindazt, amit parancsoltam neked:||
02427||2.Móz.31.7||a gyülekezet sátrát, a bizonyság ládáját, a fölé való fedelet és a sátor minden edényét.||2480
02428||2.Móz.31.8||Az asztalt és edényeit, a tiszta mécsestartót és minden hozzávalót és a füstölőoltárt.||
02429||2.Móz.31.9||Az egészen elégő áldozat oltárát és minden edényét, a mosdómedencét és állványát.||
02430||2.Móz.31.10||A szolgálathoz való ruhákat, Áron pap szent öltözetét és fiai papi öltözetét.||
02431||2.Móz.31.11||A kenet olaját és a jó illatú füstölőszert a szentséghez. Mindent úgy csináljanak, ahogy megparancsoltam neked!||
02432||2.Móz.31.12|A nyugalom napja|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02433||2.Móz.31.13||Ezt mondd Izráel fiainak: A szombatjaimat bizony tartsátok meg, mert jel az köztem és köztetek nemzedékről nemzedékre, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, aki megszentellek titeket.||20974
02434||2.Móz.31.14||Tartsátok meg tehát a szombatot, mert szent az nektek. Aki megrontja, halállal lakoljon. Aki munkát végez azon a napon, annak lelke irtassék ki népe közül.||4185;4189
02435||2.Móz.31.15||Hat napig dolgozzanak, a hetedik nap pedig a nyugalom szombatja, az ÚRnak szentelt nap. Aki szombatnapon dolgozik, meg kell halnia.||
02436||2.Móz.31.16||Tartsák meg tehát Izráel fiai a szombatot, szenteljék meg a szombatot nemzedékről nemzedékre, örök szövetségül.||
02437||2.Móz.31.17||Köztem és Izráel fiai között örök jel legyen ez. Mert hat napon át teremtette az ÚR a mennyet és a földet, a hetedik napon pedig megpihent és megnyugodott.||32;33;2062
02438||2.Móz.31.18||Mikor pedig Isten elvégezte a vele való beszédét a Sínai-hegyen, átadta Mózesnek a bizonyság két tábláját, az Isten ujjával írt kőtáblákat.||2453;2454;5167
02439||2.Móz.32.1|Áron aranyborjút készít|Amikor látta a nép, hogy Mózes késik lejönni a hegyről, egybegyűlt Áron ellen, és azt mondta neki: Jöjj, csinálj nekünk isteneket, akik előttünk járjanak, mert nem tudjuk, mi történt Mózessel, azzal a férfival, aki Egyiptom földjéről kihozott minket.||27225
02440||2.Móz.32.2||Áron azt mondta nekik: Szedjétek ki az aranyfüggőket, amelyek feleségeitek, fiaitok és leányaitok fülében vannak, és hozzátok hozzám.||
02441||2.Móz.32.3||Erre az egész nép kiszedte az aranyfüggőket a füléből, és elvitték Áronhoz.||
02442||2.Móz.32.4||Ő átvette a kezükből, vésővel mintát készített, és öntött borjút csinált belőle. Ekkor azt mondták: Ez a te istened, Izráel, aki kihozott téged Egyiptom földjéről.||15735
02443||2.Móz.32.5||Amikor Áron ezt látta, oltárt épített előtte, és így kiáltott: Holnap az ÚR ünnepe lesz!||
02444||2.Móz.32.6||Másnap korán reggel fölkeltek, és égőáldozatot és békeáldozatot mutattak be. Azután leült a nép enni és inni, és fölkeltek játszani.||28642
02445||2.Móz.32.7||Az ÚR pedig így szólt Mózeshez: Indulj, menj le, mert megromlott a néped, amelyet kihoztál Egyiptom földjéről!||
02446||2.Móz.32.8||Hamar letértek az útról, amelyet parancsoltam nekik. Borjúképet öntöttek maguknak, azt tisztelik, annak áldoznak, és azt mondják: ez a te istened, Izráel, aki kihozott téged Egyiptom földjéről.||9180
02447||2.Móz.32.9||Majd azt mondta az ÚR Mózesnek: Látom ezt a népet, bizony keménnyakú nép.||2476;4988
02448||2.Móz.32.10||Azért hagyj békét nekem, hadd gerjedjen föl a haragom ellenük, és hadd töröljem el őket! Téged azonban nagy néppé teszlek.||4120
02449||2.Móz.32.11||De Mózes így esedezett Istenéhez, az ÚRhoz: Miért gerjedne föl, URam, a te haragod a néped ellen, amelyet nagy erővel és hatalmas kézzel hoztál ki Egyiptom földjéről?||
02450||2.Móz.32.12||Miért mondanák azt az egyiptomiak: „Vesztükre vitte ki őket, hogy elveszítse a hegyek között, és eltörölje őket a föld színéről”? Múljék el haragod tüze, és vond vissza bosszúdat néped ellen!||4121;4124
02451||2.Móz.32.13||Emlékezzél meg Ábrahámról, Izsákról és Izráelről, szolgáidról, akiknek megesküdtél önmagadra e szavakkal: Úgy megsokasítom utódaitokat, mint az ég csillagait és azt az egész földet, amelyről szóltam, utódaitoknak adom, és örökségük lesz az örökre.||378;696;786
02452||2.Móz.32.14||Erre megállította az ÚR azt a veszedelmet, amelyet a népére akart bocsátani.||2448
02453||2.Móz.32.15|Mózes összetöri a kőtáblákat|Azután Mózes megfordult, és elindult a hegyről, kezében a bizonyság két táblájával. Mindkét oldalán teleírt táblák voltak, elöl is, hátul is tele voltak írva.||
02454||2.Móz.32.16||A táblákat Isten keze készítette, a táblákra vésett írás is Isten írása volt.||2438;5167
02455||2.Móz.32.17||Józsué pedig hallva a nép rivalgását, azt mondta Mózesnek: Harci kiáltás van a táborban.||
02456||2.Móz.32.18||Ő pedig így felelt: Nem diadalmasok, sem legyőzöttek kiáltása ez, éneklés hangját hallom.||
02457||2.Móz.32.19||És amikor közeledett a táborhoz, látta a borjút és a táncolást, és fölgerjedt Mózes haragja, elhajította kezéből a táblákat, és összetörte a hegy alatt.||
02458||2.Móz.32.20||Azután fogta a borjút, amelyet csináltak, tűzben megégette, apróra törte, amíg porrá lett, és vízbe szórva megitatta Izráel fiaival.||5178
02459||2.Móz.32.21||Majd azt mondta Áronnak: Mit tett veled ez a nép, hogy ilyen nagy bűnbe keverted?||
02460||2.Móz.32.22||Áron így felelt: Ne gerjedjen föl uram haragja! Ismered e népet, hogy gonosz.||2447
02461||2.Móz.32.23||Azt mondták nekem: Készíts nekünk isteneket, hogy előttünk járjanak, mert nem tudjuk, hogy mi lett Mózessel, azzal a férfival, aki kihozott minket Egyiptom földjéről.||2439
02462||2.Móz.32.24||Én azt feleltem: Kinek van aranya? Szedjétek le. Erre nekem adták, én pedig a tűzbe vetettem, és ez a borjú lett belőle.||2442
02463||2.Móz.32.25|Ítélet a vétkes népen|Amikor látta Mózes, hogy a nép megvadult, mert Áron megvadította őket ellenségeik csúfjára,||
02464||2.Móz.32.26||megállt a tábor kapujában, és azt mondta: Aki az ÚRé, jöjjön ide hozzám! És hozzá gyűlt Lévi valamennyi fia.||
02465||2.Móz.32.27||Ezt mondta nekik: Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Kössön mindegyikőtök kardot az oldalára, menjetek át a táboron és jöjjetek vissza, egyik kaputól a másik kapuig, és ki-ki ölje meg a testvérét, barátját és rokonát!||
02466||2.Móz.32.28||Lévi fiai pedig Mózes beszéde szerint cselekedtek, és azon a napon a népből mintegy háromezer férfi hullott el.||
02467||2.Móz.32.29||Ezután azt mondta Mózes: Ma az ÚRnak szenteltétek kezeteket, ki-ki fiával és testvérével szemben, hogy áldása szálljon ma rátok.||
02468||2.Móz.32.30|Mózes könyörög a népért|Mózes másnap azt mondta a népnek: Nagy bűnt követtetek el, most azért fölmegyek az ÚRhoz, talán kegyelmet nyerhetek bűneitekre.||
02469||2.Móz.32.31||Visszatért tehát Mózes az ÚRhoz, és azt mondta: Ó, jaj, ez a nép nagy bűnt követett el! Aranyból csinált magának isteneket.||
02470||2.Móz.32.32||De most bocsásd meg bűnüket! Ha pedig nem, törölj ki engem a könyvedből, amelyet írtál.||4039
02471||2.Móz.32.33||Az ÚR így felelt Mózesnek: Aki vétkezett ellenem, azt törlöm ki a könyvemből.||
02472||2.Móz.32.34||Most azért menj, vezesd a népet, ahova mondtam neked, íme, az én angyalom előtted megy. De látogatásom napján ezt a bűnüket is számon kérem.||18943
02473||2.Móz.32.35||Az ÚR tehát megverte a népet azért, amit az Áron által készített borjúval cselekedtek.||4025;4057
02474||2.Móz.33.1|Az Úr nem akar a nép között maradni|Azután így szólt Mózeshez az ÚR: Eredj, menj fel innen, te és a nép, amelyet kihoztál Egyiptom földjéről, arra a földre, amely felől megesküdtem Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak, hogy az utódaiknak adom.||5843
02475||2.Móz.33.2||Elküldöm előtted angyalomat, és kiűzöm a kánaániakat, emóriakat, hettitákat, perizzieket, hivvieket és jebúsziakat.||2164
02476||2.Móz.33.3||Bejutsz a tejjel és mézzel folyó földre, de én nem megyek föl veletek, mert keménnyakú nép vagy, hogy el ne pusztítsalak az úton.||5170
02477||2.Móz.33.4||Mikor meghallotta a nép ezt a kemény beszédet, gyászba borult, és senki sem vette föl az ékszereit.||
02478||2.Móz.33.5||Így szólt az ÚR Mózeshez: Mondd meg Izráel fiainak: „Keménnyakú nép vagy, ha közéd mennék, egy pillantás alatt megsemmisítenélek. Azért most tedd le ékességeidet magadról, azután meglátom, mit cselekedjem veled.”||
02479||2.Móz.33.6||És letették Izráel fiai az ékszereiket a Hóreb hegyétől fogva.||
02480||2.Móz.33.7||Mózes pedig fogta a sátrat, és a táboron kívül vonta föl, messze a tábortól, és így nevezte el: gyülekezet sátra. Annak, aki az URat kereste, ki kellett mennie a gyülekezet sátrához, a táboron kívül.||
02481||2.Móz.33.8||Amikor Mózes kiment a sátorhoz, az egész nép fölkelt, mindenki a sátra ajtajában állt, és Mózes után nézett, amíg bement a sátorba.||
02482||2.Móz.33.9||És az történt, hogy valahányszor Mózes bement a sátorba, felhőoszlop szállt le, megállt a sátor ajtajában, és Isten beszélt Mózessel.||
02483||2.Móz.33.10||Amikor az egész nép látta, hogy a felhőoszlop a sátor ajtajánál áll, fölkeltek mindannyian, és mindenki meghajolt a sátrának ajtajában.||
02484||2.Móz.33.11||Az ÚR pedig színről színre beszélt Mózessel, úgy, ahogy az ember a barátjával szokott beszélni. Amikor Mózes visszatért a táborba, szolgája, az ifjú Józsué, Nún fia, nem távozott el a sátorból.||4067;5852;5853
02485||2.Móz.33.12|Az Úr megmutatja dicsőségét|Azt mondta Mózes az ÚRnak: Lásd, te azt mondod nekem, hogy vidd föl ezt a népet. De nem mutattad meg nekem, hogy kit küldesz velem. Pedig azt mondtad: név szerint ismerlek, és kedvet találtál előttem.||
02486||2.Móz.33.13||Most azért, ha kedvet találtam előtted, ismertesd meg velem utadat, hogy ismerjelek téged, és kedvet találhassak előtted. És gondold meg, hogy e nép a te néped.||
02487||2.Móz.33.14||Ő így szólt: Arcom menjen-e veletek, hogy megnyugtassalak?||
02488||2.Móz.33.15||Mózes ezt felelte: Ha arcod nem jár velünk, ne is vigyél ki minket innen!||
02489||2.Móz.33.16||Mert miről ismerhetjük meg, hogy én és a te néped kedvet találtunk előtted? Nem arról-e, ha velünk jársz? Így vagyunk megkülönböztetve, én és a te néped minden néptől, amely e föld színén van.||5011
02490||2.Móz.33.17||Az ÚR azt felelte Mózesnek: Megteszem ezt is, amit kívántál, mert kedvet találtál előttem, és név szerint ismerlek téged.||
02491||2.Móz.33.18||Így felelt Mózes: Kérlek, mutasd meg nekem dicsőségedet!||
02492||2.Móz.33.19||Erre azt mondta az ÚR: Megteszem, hogy elvonuljon előtted egész fenségem, és kijelentem előtted az ÚR nevét: könyörülök, akin könyörülök, és kegyelmezek, akinek kegyelmezek.||28238
02493||2.Móz.33.20||Majd így folytatta: arcomat azonban nem láthatod, mert nem láthat engem ember úgy, hogy életben maradjon.||
02494||2.Móz.33.21||Majd azt mondta az ÚR: Íme, van itt hely nálam; állj a kősziklára!||
02495||2.Móz.33.22||És amikor dicsőségem elvonul előtted, a kőszikla hasadékába állítalak, és kezemmel betakarlak, míg átvonulok.||
02496||2.Móz.33.23||Azután kezemet elveszem rólad, és hátulról meglátsz engem, de az arcomat nem láthatod.||
02497||2.Móz.34.1|Új kőtáblák|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Vágj két kőtáblát, az előbbiekhez hasonlókat, hogy fölírjam rájuk azokat a szavakat, amelyek az előző táblákon voltak, amelyeket széttörtél.||2454;2457
02498||2.Móz.34.2||Légy készen reggelre, és jöjj föl reggel a Sínai-hegyre, és állj elém ott a hegy tetején.||
02499||2.Móz.34.3||De senki se jöjjön föl veled, és senki ne mutatkozzék az egész hegyen! Juhok és marhák se legeljenek a hegy környékén.||2038;2039
02500||2.Móz.34.4||Vágott tehát Mózes két kőtáblát, az előbbiekhez hasonlókat, fölkelt reggel, fölment a Sínai-hegyre, amint az ÚR parancsolta neki, és a kezébe vette a két kőtáblát.||
02501||2.Móz.34.5||Az ÚR pedig leszállt a felhőben, odaállt mellé, és ő nevén szólította az URat.||2492
02502||2.Móz.34.6||Az ÚR pedig elvonult előtte, és így kiáltott: Az ÚR, az ÚR, irgalmas és kegyelmes Isten, késedelmes a haragra, nagy az irgalmassága és igazsága.||
02503||2.Móz.34.7||Irgalmas marad ezerízig, megbocsát hamisságot, vétket és bűnt. De nem hagyja a bűnt büntetlenül, meglátogatja az atyák vétkéért a fiakat és unokáikat harmad- és negyedízig.||2057;19816
02504||2.Móz.34.8||Ekkor Mózes nagy sietséggel földre borult, és lehajtotta fejét.||
02505||2.Móz.34.9||És azt mondta: Uram, ha megnyertem jóindulatodat, kérlek, járj közöttünk, Uram! Mert keménnyakú nép ez! Bocsásd meg vétkeinket és gonoszságunkat, és fogadj minket örökségeddé!||22978
02506||2.Móz.34.10|Isten szövetsége hűséget követel|Az ÚR pedig azt mondta: Íme, szövetséget kötök. Egész néped előtt csodákat teszek, amilyenek nem voltak az egész földön egyetlen nép között sem, és meglátja az egész nép, amely között vagy, az ÚR cselekedeteit. Mert csodálatos az, amit veled cselekszem.||6076;6077
02507||2.Móz.34.11||Jegyezd meg magadnak, amit ma parancsolok neked. Íme, kiűzöm előled az emóriakat, kánaániakat, hettitákat, perizzieket és jebúsziakat.||
02508||2.Móz.34.12||Vigyázz magadra, nehogy szövetséget köss annak a földnek lakosaival, amelyre bemész, mert csapdává válnak számodra.||2176;2177;5113
02509||2.Móz.34.13||Hanem rontsátok le oltáraikat, törjétek össze bálványaikat, és vágjátok ki szent fáikat.||
02510||2.Móz.34.14||Mert nem szabad imádnod más istent! Mert az ÚR, akinek a neve „féltőn szerető”, valóban féltőn szerető Isten.||
02511||2.Móz.34.15||Semmiképpen se köss szövetséget annak a földnek lakosaival, hogy amikor isteneiket követve paráználkodnak, és áldoznak isteneiknek, és meghívnak téged, ne egyél áldozatukból.||
02512||2.Móz.34.16||Feleséget se végy fiaidnak az ő leányaik közül, hogy mikor azok isteneiket követve paráználkodnak, fiaidat ne vigyék paráználkodásra az ő isteneiket követve.||9111
02513||2.Móz.34.17||Ne csinálj magadnak öntött istenszobrokat!||
02514||2.Móz.34.18||A kovásztalan kenyér ünnepét tartsd meg! Hét napig egyél kovásztalan kenyeret az Ábíb hónap idején, amint megparancsoltam neked. Mert Ábíb hónapban jöttél ki Egyiptomból.||1831;2159
02515||2.Móz.34.19||Mindaz, ami anyja méhét megnyitja, az enyém legyen, és minden hím jószágod is, amely tehenednek vagy juhodnak első ellése.||1869
02516||2.Móz.34.20||De a szamár első csikóját juhon váltsd meg. Ha pedig nem váltod meg, szegd nyakát. Fiaid közül minden elsőszülöttet válts meg, és ne jöjjön elém senki üres kézzel.||1880;1882;5358
02517||2.Móz.34.21||Hat napon át munkálkodjál, a hetedik napon pedig pihenj. Még szántás és aratás idején is pihenj.||
02518||2.Móz.34.22||A hetek ünnepét is tartsd meg a búza első termésének aratásakor meg a betakarítás ünnepét is az év végén.||2160
02519||2.Móz.34.23||Évenként háromszor minden férfi jelenjen meg az Úrnak, Izráel URának és Istenének színe előtt.||5358
02520||2.Móz.34.24||Mert népeket űzök ki előled, és kiszélesítem határodat, és senki sem kívánja meg földedet, amikor évenként háromszor fölmész, hogy a te URad, Istened előtt megjelenj.||
02521||2.Móz.34.25||Áldozatom vérét ne ontsd ki a kovász mellett, és ne maradjon reggelre a páskaünnep áldozatából!||2162
02522||2.Móz.34.26||Földed zsengéjéből az elsőt vidd föl az ÚRnak, a te Istenednek házába! Ne főzz gödölyét az anyjának tejében!||2163;5568
02523||2.Móz.34.27||Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Írd föl ezeket az igéket, mert e szavaknak megfelelően kötöttem szövetséget veled és Izráellel.||
02524||2.Móz.34.28||És Mózes ott volt az ÚRral negyven nap és negyven éjjel. Kenyeret sem evett, vizet sem ivott. És fölírta a táblákra a szövetség szavait, a tíz parancsot.||2195;5166;5175;2438
02525||2.Móz.34.29|Mózes arca sugárzik|Amikor Mózes a Sínai-hegyről lejött, kezében volt a bizonyság két táblája. Mikor a hegyről leereszkedett Mózes, nem tudta, hogy arcbőre sugárzik, mivel Istennel beszélt.||
02526||2.Móz.34.30||És amint Áron és Izráel minden fia meglátta, hogy arcbőre sugárzik, féltek közeledni hozzá.||28916
02527||2.Móz.34.31||Mózes pedig megszólította őket, és Áron és a gyülekezet vezetői mind odamentek hozzá, és Mózes beszélt velük.||
02528||2.Móz.34.32||Azután Izráel fiai is mind odamentek hozzá, és megparancsolta nekik mindazt, amit az ÚR meghagyott neki a Sínai-hegyen.||
02529||2.Móz.34.33||Amikor Mózes befejezte a hozzájuk intézett beszédét, leplet tett az arcára.||28922
02530||2.Móz.34.34||És valahányszor az ÚR elé ment, hogy vele beszéljen, levette a leplet, amíg ki nem jött. Kijőve pedig elmondta Izráel fiainak, amit parancsként kapott.||
02531||2.Móz.34.35||És Izráel fiai látták Mózes arcát, hogy sugárzik az arcbőre. Ekkor a leplet ismét arcára borította addig, amíg be nem ment, hogy Istennel beszéljen.||
02532||2.Móz.35.1|A hetedik nap megszentelése|Azután összegyűjtötte Mózes Izráel fiainak egész gyülekezetét, és azt mondta nekik: Ezek azok a dolgok, amelyeket az ÚR parancsolt, hogy cselekedjétek meg:||
02533||2.Móz.35.2||hat napon át dolgozzatok, a hetedik nap pedig szent legyen számotokra, az ÚR nyugalmának szombatja legyen az. Aki azon dolgozik, azt meg kell ölni.||4185;4189
02534||2.Móz.35.3||Ne gyújtsatok tüzet házaitokban szombatnapon.||
02535||2.Móz.35.4|Adakozás a szent sátorra|És azt mondta még Mózes az Izráel fiai egész gyülekezetének: Ez az, amit az ÚR parancsolt:||
02536||2.Móz.35.5||gyűjtsetek magatok közt ajándékot az ÚRnak. Mindenki, akinek szíve önként hajlandó arra, hozzon felajánlást az ÚRnak, aranyat, ezüstöt és rezet.||2197
02537||2.Móz.35.6||Kék, bíborpiros, karmazsinszínű lenfonalat és kecskeszőrt.||
02538||2.Móz.35.7||Vörösre festett kosbőröket, borzbőröket és akácfát.||
02539||2.Móz.35.8||Világító olajat, balzsamot a kenet olajához és fűszereket a füstöléshez.||
02540||2.Móz.35.9||Ónixköveket és foglalatba való drágaköveket az éfódhoz és a hósenhez.||
02541||2.Móz.35.10||Akik értenek hozzá közületek, jöjjenek elő, hogy megcsinálják mindazt, amit az ÚR parancsolt:||
02542||2.Móz.35.11||A hajlékot, annak sátrát és takaróját, horgait, deszkáit, reteszrúdjait, oszlopait és talpait.||
02543||2.Móz.35.12||A ládát és rúdjait a fedéllel együtt és a függőkárpitot.||
02544||2.Móz.35.13||Az asztalt és rúdjait, minden edényét és a szent kenyerekhez valókat.||
02545||2.Móz.35.14||A világító mécsestartót és a hozzá való eszközöket: a mécseseit és a világítóolajat.||
02546||2.Móz.35.15||A füstölőoltárt és rúdjait, a kenet olaját és a jó illatú füstölőt, a hajlék ajtajára tett takarót.||
02547||2.Móz.35.16||Az egészen elégő áldozat oltárát, annak rézrostélyát, rúdjait és minden eszközét, a mosdómedencét és állványát.||
02548||2.Móz.35.17||Az udvar szőnyegeit, oszlopait, talpait és az udvar kapujának függönyét.||
02549||2.Móz.35.18||A hajlék szögeit, az udvar szögeit és köteleit.||
02550||2.Móz.35.19||A szolgálati ruhákat a szent hajlékban való szolgálathoz, Áron szent ruháit és fiai papi öltözékét.||
02551||2.Móz.35.20||Azután eltávozott Izráel fiainak egész gyülekezete Mózes elől.||
02552||2.Móz.35.21||És eljött mindenki, akit szíve indított, és akit lelke hajtott, és felajánlásokat hoztak az ÚRnak a gyülekezet hajlékának elkészítéséhez, minden ott végzendő szolgálathoz és a szent ruhákhoz.||
02553||2.Móz.35.22||És eljöttek a férfiak és az asszonyok, mindenki, akit szíve indított. Kapcsokat, függőket, gyűrűket, karperecet, mindenféle aranytárgyakat hozott mindenki, aki aranyból való ajándékot ajánlott föl az ÚRnak.||
02554||2.Móz.35.23||És mindenki aszerint, amije volt, hozott kék, bíborpiros és karmazsinszínű fonalat és lenfonalat, kecskeszőrt, vörösre festett kosbőröket és borzbőröket.||
02555||2.Móz.35.24||Aki ezüstöt vagy rezet tudott vinni, mind felhozta ajándékul az ÚRnak, és akinek akácfája volt, fölhozta a különféle munkákban való felhasználásra.||
02556||2.Móz.35.25||Az asszonyok közül pedig mind, akik értettek hozzá, saját kezükkel fontak, és fölvitték azt, amit fontak, a kék, bíborpiros és karmazsinszínű fonalat és a lenfonalat.||
02557||2.Móz.35.26||Azok az asszonyok pedig, akik értettek hozzá, kecskeszőrt fontak.||
02558||2.Móz.35.27||A főemberek pedig ónixköveket, foglalni való köveket hoztak az éfódhoz és a hósenhez.||
02559||2.Móz.35.28||Illatszert is és olajat a mécsesbe és a kenethez és fűszereket a füstöléshez.||2201
02560||2.Móz.35.29||Minden férfi és asszony, akit szíve önként indított, hogy áldozzon az egész munkára, amelyet az ÚR elrendelt Mózes által, hogy véghezvigyenek: Izráel fiai mind önként hoztak ajándékot az ÚRnak.||
02561||2.Móz.35.30|Becalél és Oholíáb megbízatása|Ekkor azt mondta Mózes Izráel fiainak: Íme, az ÚR név szerint hívta el Becalélt, Húr fiának, Úrínak a fiát Júda nemzetségéből.||2422;2423
02562||2.Móz.35.31||Betöltötte Istennek lelkével, bölcsességgel, értelemmel és tudománnyal minden mesterséghez,||
02563||2.Móz.35.32||hogy meg tudjon tervezni mindent, amit aranyból, ezüstből és rézből kell csinálni||2424;2425
02564||2.Móz.35.33||és foglalásra való köveket vésni, fát faragni és minden mesterségbeli munkát elvégezni.||
02565||2.Móz.35.34||Azontúl alkalmassá tette arra is, hogy tanítson, mind ő, mind Oholíáb, Ahíszámák fia, a Dán nemzetségéből.||
02566||2.Móz.35.35||Betöltötte őket a bölcsesség lelkével, hogy el tudjanak végezni mindenféle faragó-, kötő- és hímzőmunkát kék, bíborpiros, karmazsinszínű fonalból és lenfonálból és minden takácsmunkát, és el is készítsék ezeket a munkákat, és mesterműveket gondoljanak ki.||
02567||2.Móz.35.36||Ezért Becalél, Oholíáb és mindazok a bölcs férfiak, akiknek az ÚR bölcsességet és értelmet adott, hogy meg tudjanak csinálni minden eszközt a szent hajlék szolgálatához: mindent pontosan úgy csináljanak meg, amiképpen az ÚR megparancsolta.||
02568||2.Móz.36.1||Mózes tehát hívatta Becalélt, Oholíábot és mindazokat a bölcs férfiakat, akiknek elméjébe tudást adott az ÚR, és mindazokat, akiket szívük arra indított, hogy részt vegyenek annak a munkának a végrehajtásában.||
02569||2.Móz.36.2||Átvették Mózestől mindazokat a felajánlott dolgokat, amelyeket Izráel fiai hoztak a szent hajlék fölépítéséhez. Azon túl is minden reggel hoztak önkéntes ajándékot.||
02570||2.Móz.36.3||Eljöttek tehát mindazok a hozzáértő emberek, akik a szent hajlék különféle munkáin dolgoztak, ki-ki a maga mesterségében, amivel foglalkozott.||
02571||2.Móz.36.4||Azt mondták Mózesnek: Többet hordott a nép ajándékba, mint amennyi az ÚR által parancsolt munka elkészítéséhez szükséges.||
02572||2.Móz.36.5||Mózes ekkor parancsot adott ki, hogy vigyék hírül a táborban: se férfi, se asszony ezután ne készítsen semmiféle felajánlást a szent hajlék munkálataihoz! Ekkor abbahagyta a nép az ajándékhordást.||
02573||2.Móz.36.6||Mert az egész munka elvégzéséhez elég volt az adomány, még felesleg is maradt.||
02574||2.Móz.36.7|Elkészül a szent hajlék|Az összes ott dolgozó bölcs szívű férfi együtt készítette a hajlékot. Tíz szőnyegből nagy hozzáértéssel készítették: kék, bíborpiros és karmazsinszínű sodrott lenből, rajta kerúbokkal.||2236
02575||2.Móz.36.8||Egy-egy szőnyeg hossza huszonnyolc könyök, szélessége négy könyök volt. Egyforma méretű volt minden szőnyeg.||
02576||2.Móz.36.9||Öt szőnyeget fűztek össze, és a másik öt szőnyeget is összefűzték egymással.||
02577||2.Móz.36.10||És az összefűzött szőnyegek közül a szélsőre kék hurkokat csináltak. Ugyanilyet készítettek a másik csoportban is a külső szőnyeg szélére.||
02578||2.Móz.36.11||Az egyik szőnyegre ötven hurkot csináltak, és ötven hurkot csináltak a másik szőnyeg szélén is, amelyik a másik csoportban volt. A hurkok egymással szemben voltak.||
02579||2.Móz.36.12||Ötven aranyhorgocskát is készítettek, és összefogták a szőnyegeket a horgocskákkal, egyiket a másikkal, és eggyé lett a hajlék.||
02580||2.Móz.36.13||Kecskeszőr szőnyegeket is készítettek, hogy tető legyen a hajlékon. Tizenegy ilyen szőnyeget csináltak.||2242
02581||2.Móz.36.14||Egy szőnyeg hossza harminc könyök és egy szőnyeg szélessége négy könyök volt. Azonos méretű volt a tizenegy szőnyeg.||
02582||2.Móz.36.15||Külön összefűztek még öt szőnyeget és külön hat szőnyeget is.||
02583||2.Móz.36.16||Ötven hurkot is készítettek a szőnyeg szélére, amely az összefűzött szőnyegek közül a szélén van. Ötven hurkot készítettek a szőnyeg szélére a másik csoportban is.||
02584||2.Móz.36.17||Készítettek ötven rézhorgocskát is a sátor összefűzésére, hogy eggyé legyen.||
02585||2.Móz.36.18||Takarót is készítettek a sátorra vörösre festett kosbőrökből és azon kívül egy takarót borzbőrökből.||2249
02586||2.Móz.36.19||Megcsinálták a deszkákat is a hajlékhoz akácfából, és felállították őket.||2250
02587||2.Móz.36.20||A deszkák hossza tíz könyök, egy deszkának a szélessége pedig másfél könyök.||
02588||2.Móz.36.21||Egy deszkának két csapja volt, egyik a másiknak megfelelő. Így készítették a hajlék összes deszkáját.||
02589||2.Móz.36.22||A deszkákat pedig így osztották el a hajlékhoz: húsz deszkát a déli oldalon, dél felé.||
02590||2.Móz.36.23||A húsz deszka alá negyven ezüsttalpat készítettek; mindegyik deszka alá két talpat annak két csapja szerint.||
02591||2.Móz.36.24||A hajlék másik végébe, az északi oldalon szintén húsz deszkát készítettek.||
02592||2.Móz.36.25||Negyven ezüsttalpat készítettek alájuk, két talpat az egyik deszka alá, két talpat a másik deszka alá is.||
02593||2.Móz.36.26||A hajlék nyugati oldalához hat deszkát készítettek.||
02594||2.Móz.36.27||A hajlék sarkaira, a két oldalra pedig két deszkát tettek.||
02595||2.Móz.36.28||Alulról kezdve kettesével voltak, felül pedig egybe voltak fogva egy karikával. Így készítették mindkettőt a két sarkon.||
02596||2.Móz.36.29||Tehát nyolc deszka volt összesen, és azoknak tizenhat ezüsttalpuk volt: kétkét talp egy-egy deszka alatt.||
02597||2.Móz.36.30||Reteszrudakat is készítettek akácfából. Ötöt a hajlék egyik oldalának deszkáihoz,||
02598||2.Móz.36.31||öt reteszrudat a hajlék másik oldalának deszkáihoz és öt reteszrudat a hajlék nyugati oldalának deszkáihoz hátulról.||
02599||2.Móz.36.32||Elkészítették a középső reteszrudat is, hogy fusson végig a deszkák közepén.||
02600||2.Móz.36.33||A deszkákat pedig arannyal borították be. Aranyból készítették a reteszrudak gyűrűjéül szolgáló karikákat is, és a reteszrudakat is beborították arannyal.||
02601||2.Móz.36.34||Elkészítették a függönyt is kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből, műgonddal beleszőtt kerúbokkal.||2266
02602||2.Móz.36.35||Készítettek hozzá négy oszlopot akácfából, és beborították őket arannyal. A horgaik is aranyból voltak, és négy ezüsttalpat is öntöttek hozzá.||
02603||2.Móz.36.36||Kék, bíborpiros, karmazsinszínű és sodrott lenből hímzett függönyt készítettek a sátor bejáratára.||2271
02604||2.Móz.36.37||Öt oszlopot is csináltak hozzá horgokkal együtt. Az oszlopfőket és az összekötőket beborították arannyal, öt talpuk pedig rézből volt.||
02605||2.Móz.37.1|A szövetség ládája|Azután elkészítette Becalél a ládát akácfából, amely két és fél könyök hosszú, másfél könyök széles és másfél könyök magas volt.||2205
02606||2.Móz.37.2||Beborította színarannyal kívül is, belül is, és körös-körül aranyszegélyt készített rá.||
02607||2.Móz.37.3||Négy aranykarikát öntött a négy sarkára, az egyik oldalára is kettőt, a másikra is kettőt.||
02608||2.Móz.37.4||Rudakat is készített akácfából, és beborította arannyal.||
02609||2.Móz.37.5||Betolta a rudakat a láda oldalán levő karikákba, hogy a láda hordozható legyen.||
02610||2.Móz.37.6||Két és fél könyök hosszú és másfél könyök széles fedelet is készítettek színaranyból.||2212
02611||2.Móz.37.7||Két kerúbot is készített aranyból a fedél két végére, vert aranyból csinálta őket:||
02612||2.Móz.37.8||az egyik kerúbot az egyik végére, a másik kerúbot a másikra. A fedél két végéből kovácsolta ki a kerúbokat.||
02613||2.Móz.37.9||A kerúbok pedig kiterjesztették szárnyaikat fölfelé, betakarva szárnyukkal a fedelet. Az arcuk egymással szemben volt, és a fedél felé fordult.||
02614||2.Móz.37.10|A szent kenyerek asztala|Azután elkészítette az asztalt akácfából, két könyök hosszúra, egy könyök szélesre és másfél könyök magasra.||2218
02615||2.Móz.37.11||Beborította tiszta arannyal, és körös-körül aranyszegélyt készített rá.||
02616||2.Móz.37.12||Körben egy tenyér széles keretet csinált, és a kerethez köröskörül aranyszegélyt is készített.||
02617||2.Móz.37.13||Azután öntött hozzá négy aranykarikát, és a karikákat ráillesztette a négy láb négy végére.||
02618||2.Móz.37.14||A karikák a keret mellett voltak, hogy tartsák a rudat, s így az asztalt hordozhassák.||
02619||2.Móz.37.15||Elkészítette a rudakat is akácfából, és beborította arannyal, hogy hordozhassák az asztalt.||
02620||2.Móz.37.16||Megalkotta színaranyból az asztalra való edényeket is: tálait, csészéit, kelyheit és kancsóit, amelyekkel italáldozatot áldoznak.||
02621||2.Móz.37.17|A lámpatartó|Elkészítette színaranyból a mécsestartót is. Vert aranyból csinálta a mécsestartót, szára, ága, csészéi, bimbói és virágai egy darabból voltak.||2226
02622||2.Móz.37.18||Hat ág jött ki az oldalaiból: az egyik oldalról is három mécsestartó ág, a másik oldalról is három mécsestartó ág.||
02623||2.Móz.37.19||Három mandulavirág formájú csésze volt az egyik ágon, bimbóval és virággal s a másik ágon is három mandulavirág formájú csésze volt bimbóval és virággal. Ilyen lett mind a hat ág, amelyek kinyúltak a mécsestartóból.||
02624||2.Móz.37.20||A mécsestartón pedig négy mandulavirág formájú csésze volt, bimbókkal és virágokkal.||
02625||2.Móz.37.21||Bimbó volt a két ág alatt, bimbó volt a másik két ág alatt is, és bimbó volt a harmadik két ág alatt, mind a hat belőle kinyúló ágnál.||
02626||2.Móz.37.22||A bimbók és ágaik egy darabból voltak. Színaranyból készült, egy darabból vert ötvösmunka volt az egész.||
02627||2.Móz.37.23||Elkészítette színaranyból a hét mécsest, a koppantóit és a hamutálait.||
02628||2.Móz.37.24||Egy talentum színaranyból készítette azt és az összes hozzá tartozó eszközt is.||
02629||2.Móz.37.25|Az illatáldozati oltár|Elkészítette akácfából a füstölőoltárt is, ennek hossza egy könyök, szélessége is egy könyök volt; négyzet alakú és két könyök magas volt. Vele egy darabból készültek a szarvai is.||2383;2384
02630||2.Móz.37.26||Beborította színarannyal a tetejét, az oldalait körös-körül és a szarvait is. Aranyszegélyt is készített hozzá köröskörül.||
02631||2.Móz.37.27||Két aranykarikát is csinált a szegélye alá, kétoldalt mindkét oldalára, hogy rúdtartókul legyenek, amelyeken hordozhatják az oltárt.||
02632||2.Móz.37.28||A rudakat is akácfából csinálta, és azokat is beborította arannyal.||
02633||2.Móz.37.29||A szent kenet olaját is elkészítette és a tiszta, fűszerezett illatáldozatot, úgy, ahogy a kenetkeverő készíti.||2404;2407
02634||2.Móz.38.1|Az égőáldozati oltár|Azután elkészítette az egészen elégő áldozat oltárát akácfából, négyzet alakúra, öt könyök hosszúra, öt könyök szélesre és három könyök magasra.||2273;-2280
02635||2.Móz.38.2||Készített hozzá szarvakat is a négy sarkára. Vele egy darabból voltak a szarvai, és rézzel borította be őket.||
02636||2.Móz.38.3||Azután az összes edényt is elkészítette: a fazekakat, lapátokat, hintőedényeket, villákat és a szenesserpenyőket. Mindezt rézből készítette.||
02637||2.Móz.38.4||Hálószerű rostélyt is készített az oltárhoz rézből a pereme alá, alulról a közepéig.||
02638||2.Móz.38.5||Öntött négy karikát is a rézrostély négy sarkára, rúdtartónak.||
02639||2.Móz.38.6||A rudakat akácfából készítette, és rézzel borította be.||
02640||2.Móz.38.7||A rudakat betolta az oltár oldalain levő karikákba, hogy azokon hordozhassák. Az oltárt deszkából, belül üresre készítette.||
02641||2.Móz.38.8|A rézmedence|Elkészítette rézből a mosdómedencét és állványát is a szolgálattevő asszonyok fémtükreiből, akik a gyülekezet sátrának bejáratánál szoktak szolgálni.||2399;2400
02642||2.Móz.38.9|A szent hajlék udvara|Az udvart is elkészítette dél felől. A déli oldalon az udvar szőnyegfala százkönyöknyi volt, sodrott lenből.||2281
02643||2.Móz.38.10||Húsz oszlopa és húsz talpa rézből volt, az oszlopok horgai és átkötői pedig ezüstből.||
02644||2.Móz.38.11||Az északi oldalon is százkönyöknyi volt a szőnyeg, húsz oszloppal és húsz réztalppal. Az oszlopok horgai és átkötői ezüstből voltak.||
02645||2.Móz.38.12||Nyugat felől pedig ötven könyök szőnyeg volt falként, tíz oszloppal és tíz talppal . Az oszlopok horgai és átkötői ezüstből voltak.||
02646||2.Móz.38.13||A keleti oldalon is ötvenkönyöknyi volt mindez.||
02647||2.Móz.38.14||Az egyik felől tizenöt könyök szőnyeg volt hozzá, három oszlop és három talp,||
02648||2.Móz.38.15||és a másik felől is ugyanennyi. Az udvar kapujától jobbra is, balra is tizenöt könyök szőnyeg volt falként és hozzá három oszlop és három talp.||
02649||2.Móz.38.16||Az udvar minden szőnyege körös-körül sodrott lenből volt.||
02650||2.Móz.38.17||Az oszlopok talpai rézből készültek, a horgok és átkötők pedig ezüstből voltak, az oszlopfők is ezüsttel voltak beborítva. Az udvar oszlopait is mind ezüst átkötők övezték.||
02651||2.Móz.38.18||Az udvar kapujának függönye műgonddal volt kihímezve kék, bíborpiros és karmazsin fonállal és sodrott lenből. Hossza húsz könyök volt, a magassága pedig egész szélességében öt könyök, az udvar szőnyegeinek megfelelően.||
02652||2.Móz.38.19||Négy oszlopa és négy talpa rézből készült, a horgai ezüstből voltak, az oszlopfők borítása és átkötőik ezüstből.||
02653||2.Móz.38.20||A hajlék és az udvar szögei pedig köröskörül mind rézből voltak.||
02654||2.Móz.38.21|A fölhasznált arany, ezüst és réz|Ezek a hajléknak, a bizonyság hajlékának részei, amint Mózes parancsára számba vette a léviták szolgálatára Ítámár, Áron pap fia.||
02655||2.Móz.38.22||Becalél, Húr fiának, Úrínak fia a Júda nemzetségéből elkészítette mindazt, amit az ÚR parancsolt Mózesnek.||
02656||2.Móz.38.23||És vele együtt dolgozott Oholíáb, Ahíszámák fia a Dán nemzetségéből, aki mester volt a faragásban, illetve a kék, bíborpiros és karmazsinfonál és lenfonál kötésében és hímzésében.||
02657||2.Móz.38.24||Az arany, amelyet a munkára, a szent hely összes munkájára feldolgoztak, mindenestül áldozati arany volt: huszonkilenc talentum és hétszázharminc sékel összesen a szent sékel szerint.||
02658||2.Móz.38.25||Az ezüstöt pedig a gyülekezet számba vett tagjai adták össze, száz talentumot és ezerhétszázhetvenöt sékelt a szent sékel szerint.||
02659||2.Móz.38.26||Fejenként egy beka, vagyis fél sékel járt a szent sékel szerint mindenkitől, aki átesett a megszámláláson húszesztendőstől fölfelé, s ezek hatszázháromezer-ötszázötvenen voltak.||3650
02660||2.Móz.38.27||A száz talentum ezüstből kiöntötték a szent helyhez való talpakat és a függöny oszlopainak talpait. Száz talpat száz talentumból, egy talentumból egy talpat.||
02661||2.Móz.38.28||Az ezerhétszázhetvenöt sékelből készítették az oszlopok horgait, beborították és átfogták az oszlopfőket.||
02662||2.Móz.38.29||Az áldozati réz pedig hetven talentum és kétezer-négyszáz sékel volt.||
02663||2.Móz.38.30||Abból készítették a talpakat a gyülekezet sátrának bejáratához, a rézoltárt, az ahhoz való rézrostélyt és az oltár minden edényét.||
02664||2.Móz.38.31||Az udvar talpait is körös-körül, az udvar kapujához való talpakat meg a hajlék összes cövekét és az udvar összes cövekét is körös-körül.||
02665||2.Móz.39.1|A papi ruhák|A kék, bíborpiros és karmazsin fonálból pedig ruhákat készítettek a szent helyen való szolgálatra. Áronnak is úgy készítették a szent ruhákat, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||2430
02666||2.Móz.39.2|Az éfód|Az éfódot aranyból, kék, bíborpiros és karmazsin fonálból és sodrott lenfonálból készítették.||2299
02667||2.Móz.39.3||Aranyból vékony lemezeket vertek, és fonalakká metélték, hogy műgonddal beledolgozzák a kék, bíborpiros, karmazsin és lenfonálba.||
02668||2.Móz.39.4||Összekötött vállkötőket készítettek hozzá, amelyeket két végükön kapcsoltak össze.||
02669||2.Móz.39.5||Az átkötő övet is, amely rajta volt, ugyanabból és ugyanúgy készítették, mint az éfódot: aranyból, kék, bíborpiros és karmazsin fonálból és sodrott lenfonálból, ahogy Mózesnek parancsolta az ÚR.||
02670||2.Móz.39.6||Elkészítették azután az aranyfoglalatokba való ónixköveket is, és rávésték Izráel fiainak a nevét úgy, ahogy a pecsétvésők szokták.||
02671||2.Móz.39.7||És rátették őket az éfód vállkötőire az Izráel fiaira való emlékeztetés köveiként, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02672||2.Móz.39.8|A hósen|Műgonddal megcsinálták a hósent is, úgy, mint az éfódot: aranyból, kék, bíborpiros és karmazsin fonálból és sodrott lenből.||2308
02673||2.Móz.39.9||Négyzet alakú volt a hósen, és kétrétűre készítették. Egy arasz hosszú, egy arasz széles volt, kétrét hajtva.||
02674||2.Móz.39.10||Négy sor követ foglaltak bele, ilyen sorrendben: rubin, topáz és smaragd: az első sor.||
02675||2.Móz.39.11||A második sor: karbunkulus, zafír és gyémánt.||
02676||2.Móz.39.12||A harmadik sor: opál, agát és ametiszt.||
02677||2.Móz.39.13||A negyedik sor: krizolit, ónix és jáspis. Ezeket mind aranyfoglalatokba erősítették.||
02678||2.Móz.39.14||A kövek pedig Izráel fiainak nevei szerint voltak, a tizenkét névnek megfelelően. Mindegyik úgy volt metszve, mint a pecsétgyűrű, s mind a tizenkét nemzetség neve rajta volt.||
02679||2.Móz.39.15||A hósenre zsinórszerű láncot fontak színaranyból.||
02680||2.Móz.39.16||Azután csináltak két aranyfoglalatot és két aranykarikát. A két aranykarikát rátették a hósen két sarkára.||
02681||2.Móz.39.17||A két aranyfonatot pedig a hósen két sarkán levő két karikába fűzték.||
02682||2.Móz.39.18||A két fonat másik két végét odaerősítették a két foglalathoz, és az éfód vállkötőinek az előrészére tűzték.||
02683||2.Móz.39.19||Készítettek másik két aranykarikát is, és ráillesztették a hósen két sarkára, azon a szélén, amely befelé volt az éfód felől.||
02684||2.Móz.39.20||Csináltak még két aranykarikát, és az éfód két vállkötőjére tették alul, az elülső része felől, közel az összefűzéshez, az éfód öve fölött.||
02685||2.Móz.39.21||A hósent a karikáinál fogva odacsatolták az éfód karikáihoz kék zsinórral, hogy az éfód öve fölött legyen, és ne váljék el a hósen az éfódtól; amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02686||2.Móz.39.22|A palást és a homlokdísz|Az éfód palástját kék lenből, takácsmunkával készítették.||2324
02687||2.Móz.39.23||A palást közepén a nyak kivágása olyan volt, mint a páncélingé. Körben be volt szegve a nyílás, hogy el ne szakadjon.||
02688||2.Móz.39.24||A palást alsó szegélyére gránátalmákat készítettek kék, bíborpiros és karmazsinszínű sodrott fonálból.||
02689||2.Móz.39.25||Csengettyűket is készítettek színaranyból, és a csengettyűket a gránátalmák közé tették, a palást szegélyére, körös-körül a gránátalmák közé.||
02690||2.Móz.39.26||Csengettyű meg gránátalma, csengettyű meg gránátalma váltakozott a palást szegélyén körös-körül, hogy abban szolgáljanak, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02691||2.Móz.39.27||Megcsinálták Áronnak és fiainak a lenköntösöket is, takácsmunkával.||2332
02692||2.Móz.39.28||A lensüveget is, a süveg ékességeit is lenből és a vászonnadrágokat sodrott lenből.||2333
02693||2.Móz.39.29||Az övet is sodrott lenfonálból és kék, bíborpiros és karmazsin színű fonálból műgonddal kihímezve, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||2333
02694||2.Móz.39.30||A szent koronához való lapot is megcsinálták színaranyból, és felírták rá a pecsétvéséssel: Szentség az ÚRnak!||2329
02695||2.Móz.39.31||Kék zsinórt kötöttek rá, hogy felkössék vele a süveg elejére, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02696||2.Móz.39.32|Mózes megszemléli a kész munkát|Így készítették el a gyülekezet sátrának, a hajléknak valamennyi munkáját. Izráel fiai teljesen úgy csináltak mindent, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||2480
02697||2.Móz.39.33||És bemutatták Mózesnek a hajlékot: a sátrat és egész fölszerelését, horgait, deszkáit, reteszrúdjait, oszlopait és talpait.||
02698||2.Móz.39.34||A vörösre festett, kosbőrökből készült takarót, a borzbőrökből készült takarót, a függőkárpitot||
02699||2.Móz.39.35||és a bizonyság ládáját, annak rúdjait és fedelét.||
02700||2.Móz.39.36||Az asztalt, minden edényét és a szent kenyeret.||2428
02701||2.Móz.39.37||A színarany mécsestartót, annak mécseit, a fölszereléshez való mécseket és minden hozzávalót a világítóolajjal együtt.||
02702||2.Móz.39.38||Az aranyoltárt, a kenet olaját, a fűszerekből készített füstölőszereket és a sátor bejáratának függönyét.||
02703||2.Móz.39.39||A rézoltárt és annak rézrostélyát, rúdjait és minden edényét, a mosdómedencét és annak állványát.||
02704||2.Móz.39.40||Az udvar szőnyegfalait, oszlopait, talpait. Az udvar kapujára való függönyt, annak köteleit és cövekeit és a hajlék szolgálatára való minden eszközt a gyülekezet sátránál.||
02705||2.Móz.39.41||A díszes ruhákat a szent helyen végzendő szolgálathoz, a szent ruhákat, Áronnak és fiainak papi ruháit.||2430
02706||2.Móz.39.42||Ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek, minden munkát pontosan úgy végeztek el Izráel fiai.||
02707||2.Móz.39.43||Megtekintette Mózes az egész munkát, és íme, elkészült az; úgy készítették el, ahogy az ÚR parancsolta. Mózes ezért megáldotta őket.||
02708||2.Móz.40.1|A kijelentés sátra és a papok fölszentelése|Ekkor így szólt az ÚR Mózeshez:||
02709||2.Móz.40.2||Az első hónapban, a hónap első napján állítsd föl a hajlékot, a gyülekezet sátrát.||
02710||2.Móz.40.3||Tedd oda a bizonyság ládáját, és fedd be a ládát a fedéllel.||
02711||2.Móz.40.4||Azután vidd be az asztalt, és rendezd el, ami rá való. Vidd be a mécsestartót is, és gyújtsd meg a mécseseit.||2270
02712||2.Móz.40.5||Helyezd a füstölőáldozat aranyoltárát a bizonyság ládája elé, és tedd föl a függönyt a hajlék bejáratára.||2271
02713||2.Móz.40.6||Azután helyezd az egészen elégő áldozat oltárát a gyülekezet sátrának bejárata elé.||
02714||2.Móz.40.7||A mosdómedencét pedig helyezd a gyülekezet sátra és az oltár közé, és önts bele vizet.||
02715||2.Móz.40.8||Azután alakítsd ki köröskörül az udvart, és az udvar kapujára tedd föl a függönyt.||2288
02716||2.Móz.40.9||Azután vedd a kenet olaját, és kend meg a hajlékot és mindazt, ami benne van. Így szenteld meg azt és minden edényét, hogy szent legyen!||
02717||2.Móz.40.10||Kend meg az egészen elégő áldozat oltárát is és annak minden edényét. Így szenteld meg az oltárt, hogy az igen szentséges legyen!||2410
02718||2.Móz.40.11||A mosdómedencét és állványát is kend meg; így szenteld meg!||
02719||2.Móz.40.12||Azután állítsd Áront és fiait a gyülekezet sátrának bejáratához, és mosd le őket vízzel!||
02720||2.Móz.40.13||Öltöztesd föl Áront a szent ruhákba, és kend fel őt. Így szenteld fel, hogy a papom legyen!||
02721||2.Móz.40.14||A fiait is vezesd oda, és öltöztesd föl őket köntösükbe.||
02722||2.Móz.40.15||Kend fel őket, ahogy atyjukat is felkented, hogy a papjaim legyenek! Ez a felkenésük örökre pappá teszi őket nemzedékről nemzedékre.||
02723||2.Móz.40.16||És pontosan úgy cselekedett Mózes, egészen úgy, ahogy az ÚR parancsolta neki.||
02724||2.Móz.40.17||A második év első hónapjában, a hónap első napján történt, hogy felállították a hajlékot.||3851
02725||2.Móz.40.18||Mózes tehát felállította a hajlékot, és letette a talpait, a deszkáit is felállította, beillesztette a reteszrudakat, és felállította az oszlopait.||
02726||2.Móz.40.19||Azután kifeszítette a hajlékra a sátrat, és a sátor takaróját is ráterítette felülről, ahogy az ÚR parancsolta neki.||
02727||2.Móz.40.20||Fogta és betette a bizonyságot is a ládába. A rudakat pedig a ládához illesztette, és a ládára ráhelyezte a fedelet.||
02728||2.Móz.40.21||Azután bevitte a ládát a hajlékba, és föltette a függőkárpitot, hogy elfedje a bizonyság ládáját, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02729||2.Móz.40.22||Az asztalt is bevitte a gyülekezet sátrába, a hajlék északi oldalához, a függönyön kívül.||
02730||2.Móz.40.23||Sorban kenyeret rakott rá az ÚR előtt, ahogy az ÚR parancsolta.||2225
02731||2.Móz.40.24||A mécsestartót a gyülekezet sátrában az asztallal szemben helyezte el, a hajlék déli oldalánál.||
02732||2.Móz.40.25||Meggyújtotta a mécseseket az ÚR előtt, ahogy az ÚR parancsolta neki.||
02733||2.Móz.40.26||Az aranyoltárt pedig a gyülekezet sátrában a függöny előtt helyezte el.||
02734||2.Móz.40.27||És fűszerekből való füstölőszert füstölögtetett rajta, ahogy az ÚR parancsolta.||
02735||2.Móz.40.28||A hajlék bejáratára föltette a függönyt.||
02736||2.Móz.40.29||Az égőáldozat oltárát pedig a hajléknak, a gyülekezet sátrának bejáratánál helyezte el, és egészen elégő áldozatot és ételáldozatot mutatott be rajta, ahogy az ÚR parancsolta.||
02737||2.Móz.40.30||A mosdómedencét pedig a gyülekezet sátra és az oltár közé helyezte, és vizet öntött bele mosakodásra.||
02738||2.Móz.40.31||Ebben mosták meg Mózes, Áron és fiai a kezüket és a lábukat.||
02739||2.Móz.40.32||Amikor a gyülekezet sátrába mentek, és amikor az oltárhoz járultak, megmosakodtak, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02740||2.Móz.40.33||Azután elrendezte az udvart a hajlék és az oltár körül, és az udvar kapujára föltette a függönyt. Így végezte el Mózes a munkát.||
02741||2.Móz.40.34|Az Úr dicsősége betölti a kijelentés sátrát|Ekkor a felhő befedte a gyülekezet sátrát, és az ÚR dicsősége betöltötte a hajlékot.||
02742||2.Móz.40.35||És Mózes nem tudott bemenni, mert a felhő rajta nyugodott, és az ÚR dicsősége betöltötte a hajlékot.||3980;8996
02743||2.Móz.40.36||És amikor a felhő felszállt a hajlékról, Izráel fiai elindultak. Így volt egész utazásuk alatt.||3980;-3988
02744||2.Móz.40.37||Ha pedig a felhő nem szállt föl, ők sem indultak el, míg csak föl nem szállt.||
02745||2.Móz.40.38||Mert az ÚR felhője volt a hajlékon nappal, éjjel pedig tűz volt rajta. Izráel egész háza látta ezt vándorlása egész idején.||4122;4925;12523;28636
02746|Mózes harmadik könyve|3.Móz.1.1|Az égőáldozat fajtái|Akkor az ÚR szólította Mózest, és így szólt hozzá a gyülekezet sátrából:||
02747||3.Móz.1.2||Beszélj Izráel fiaival, és mondd meg nekik: Ha valaki közületek áldozni akar az ÚRnak, jószágotokból marhát és juhféléket áldozzatok.||
02748||3.Móz.1.3||Ha marhából áldozik egészen elégő áldozattal, hímmel és éppel áldozzon. A gyülekezet sátrának ajtajához vigye, hogy kedves legyen az ÚRnak.||
02749||3.Móz.1.4||Tegye kezét az égőáldozat fejére, hogy ez őérette kedvesen fogadtassék, és engesztelést szerezzen neki.||
02750||3.Móz.1.5||És ölje meg a marhát az ÚR előtt; Áron fiai, a papok pedig vigyék föl a vért, és hintsék a vért körös-körül az oltárra, amely a gyülekezet sátrának bejáratánál van.||
02751||3.Móz.1.6||Azután nyúzza meg az égőáldozatot is, és vagdalja szét darabjaira.||
02752||3.Móz.1.7||Áron pap fiai pedig gyújtsanak tüzet az oltáron, és rakjanak fát a tűzre.||
02753||3.Móz.1.8||Azután Áron fiai, a papok rakják az oltár tüzén levő fára a tagokat, a fejet és a kövérjét.||
02754||3.Móz.1.9||A belét és lábszárait azonban mossák meg vízben, és füstölögtesse el a pap az egészet az oltáron, egészen elégő áldozatul. Ez a tűzáldozat kedves illatú az ÚRnak.||
02755||3.Móz.1.10||Ha pedig a juhfélékből, bárányokból vagy kecskékből akar valaki áldozni égőáldozatul, hímmel és éppel áldozzon.||
02756||3.Móz.1.11||És az oltár északi oldalánál ölje meg az ÚR előtt, Áron fiai, a papok pedig hintsék a vérét az oltárra körös-körül.||
02757||3.Móz.1.12||Azután vagdalja szét tagjaira a fejével és kövérjével együtt, a pap pedig rakja azokat a fára, amely az oltár tüzén van.||
02758||3.Móz.1.13||A belet és a lábszárakat azonban mossák meg vízben, a pap pedig áldozza fel az egészet, és füstölögtesse el az oltáron égőáldozatul. Ez a tűzáldozat kedves illatú az ÚRnak.||
02759||3.Móz.1.14||Ha pedig valaki madárfélékből akar áldozni égőáldozatul az ÚRnak, gerlicét vagy galambfiókát áldozzon.||
02760||3.Móz.1.15||És vigye azt a pap az oltárhoz, tekerje ki a nyakát, és füstölögtesse el az oltáron, a vérét pedig engedje ki az oltár peremére.||
02761||3.Móz.1.16||A begyét pedig tartalmával együtt vegye ki, és vesse azt az oltár keleti oldalára, a hamu helyére.||
02762||3.Móz.1.17||Hasítsa meg a szárnyait, de ne szakítsa el egymástól, és füstölögtesse el azt a pap égőáldozatul az oltár tüzére rakott fán. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||
02763||3.Móz.2.1|Az ételáldozat fajtái|Amikor valaki ételáldozatot akar áldozni az ÚRnak, finomlisztből áldozzék, és öntsön arra olajat, és tömjént is tegyen rá.||
02764||3.Móz.2.2||Vigye Áron fiaihoz, a papokhoz, hogy vegyenek ki belőle egy tele marok finomlisztet, olajat, az összes tömjént, és füstölögtesse el a pap az oltáron az áldozat emlékeztető részét. Ez a tűzáldozat kedves illatú az ÚRnak.||
02765||3.Móz.2.3||Ami pedig megmarad az ételáldozatból, Ároné és az ő fiaié legyen. Szentséges áldozat ez az ÚR tűzáldozatai közül.||2772
02766||3.Móz.2.4||Ha pedig valaki kemencében sült dologból akar ételáldozatot bemutatni, finomlisztből olajjal gyúrt kovásztalan lepények vagy olajjal megkent kovásztalan pogácsák legyenek azok.||
02767||3.Móz.2.5||Ha pedig az áldozatod serpenyőben sült ételáldozat, olajjal kevert kovásztalan finomlisztből legyen.||
02768||3.Móz.2.6||Darabold fel, és önts rá olajat. Ételáldozat ez.||
02769||3.Móz.2.7||Ha pedig ételáldozatod rostélyon sült, akkor finomlisztből, olajjal készüljön.||
02770||3.Móz.2.8||Vidd el az ÚRnak az ételáldozatot, amely ezekből készült, mutasd be a papnak, ő pedig vigye az oltárhoz.||
02771||3.Móz.2.9||Vegyen a pap az ételáldozatból emlékeztető részt, és füstölögtesse el az oltáron. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||
02772||3.Móz.2.10||Ami pedig megmarad az ételáldozatból, az Ároné és fiaié legyen. Szentséges áldozat ez az ÚR tűzáldozatai közül.||2865;-2867
02773||3.Móz.2.11||Bármely ételáldozat, amelyet az ÚRnak áldoztok, kovász nélkül készüljön. Mert kovászból és mézből semmit sem füstölögtethettek el az ÚRnak tűzáldozatul.||
02774||3.Móz.2.12||Zsengeáldozatként fölvihetitek az ÚRnak, de az oltárra nem juthatnak föl kedves illatul.||3419
02775||3.Móz.2.13||Minden ételáldozatodat sózd meg. Ételáldozatodból soha el ne maradjon Istened szövetségének sója! Minden áldozatodhoz adj sót!||
02776||3.Móz.2.14||Ha zsengékből való ételáldozatot áldozol az ÚRnak, tűzön pörkölt kalászból és zsenge gabonadarából mutasd be zsengéidnek áldozatát.||
02777||3.Móz.2.15||Adj hozzá olajat, és tégy rá tömjént! Ételáldozat ez.||
02778||3.Móz.2.16||A pap pedig füstölögtesse el annak emlékeztető részét a darából és olajból, az egész tömjénnel együtt. Tűzáldozat ez az ÚRnak.||
02779||3.Móz.3.1|A békeáldozat fajtái|Ha hálaáldozattal áldozik valaki, akár hím, akár nőstény marhát áldozik, ép állatot vigyen az ÚR elé.||
02780||3.Móz.3.2||Tegye a kezét áldozata fejére, ölje meg a gyülekezet sátrának bejáratánál, és Áron fiai, a papok öntsék a vért körös-körül az oltárra.||
02781||3.Móz.3.3||Azután vigyen a hálaáldozatból, mutassa be tűzáldozatul az ÚRnak a kövérjét, amely a belet takarja, és mindazt a kövérjét, amely a belek között van.||2349
02782||3.Móz.3.4||Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, meg a májon levő hártyát is a vesékkel együtt.||
02783||3.Móz.3.5||Füstölögtessék el azt Áron fiai az oltáron az égőáldozattal együtt, a tűzre rakott fán. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||2340;2861
02784||3.Móz.3.6||Ha pedig valaki juhféléből mutat be hálaáldozatot az ÚRnak, akár hím, akár nőstény az, mindenképp ép legyen.||
02785||3.Móz.3.7||Ha bárányt visz áldozatul, vigye azt az ÚR elé.||
02786||3.Móz.3.8||Tegye a kezét áldozata fejére, azután ölje meg a gyülekezet sátra előtt, és Áron fiai öntsék a vérét az oltárra körös-körül.||
02787||3.Móz.3.9||Azután áldozzék az ÚRnak e hálaáldozatból tűzáldozatot: a kövérjét és az egész farkát – ez utóbbit a hátgerinci végénél vágja el – és a beleket takaró kövérjét és minden kövérjét, amely a belek közt van.||
02788||3.Móz.3.10||Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát a vesékkel együtt.||
02789||3.Móz.3.11||És füstölögtesse el azt a pap az oltáron. Tűzáldozati eledel ez az ÚRnak.||
02790||3.Móz.3.12||Ha kecskével áldozik valaki, azt is vigye az ÚR elé.||
02791||3.Móz.3.13||Tegye a kezét a fejére, és ölje meg a gyülekezet sátra előtt, és Áron fiai öntsék a vért körben az oltárra.||
02792||3.Móz.3.14||Áldozzék abból tűzáldozatot az ÚRnak: a kövérjét, amely betakarja a belet, és mindazt a kövérjét, amely a belek között van.||
02793||3.Móz.3.15||Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát a vesékkel együtt.||
02794||3.Móz.3.16||Füstölögtesse el azokat a pap az oltáron tűzáldozati eledelül, kedves illatul. A kövérje mind az ÚRé legyen.||
02795||3.Móz.3.17||Örök rendtartás legyen ez nemzedékről nemzedékre minden lakóhelyeteken: semmi kövérjét és semmi vért meg ne egyetek!||141;3245
02796||3.Móz.4.1|A főpap vétekáldozata|Majd így szólt az ÚR Mózeshez:||
02797||3.Móz.4.2||Mondd el Izráel fiainak: Ha valaki nem szándékosan vétkezik az ÚR valamelyik parancsolata ellen, mivel nem úgy tesz, ahogy kellene, és a parancsolatok közül valamelyiket áthágja:||
02798||3.Móz.4.3||ha fölkent pap vétkezik a nép romlására, hozzon az ÚRnak elkövetett bűnéért bűnáldozatul egy fiatal, ép bikát.||
02799||3.Móz.4.4||Vigye a bikát a gyülekezet sátrának bejáratához az ÚR elé, és tegye a kezét a bika fejére, és ölje meg az ÚR előtt.||
02800||3.Móz.4.5||Vegyen a fölkent pap a bika véréből, és vigye be a gyülekezet sátrába.||
02801||3.Móz.4.6||Mártsa be a pap az ujját a vérbe, és hintsen a vérből hétszer az ÚR előtt a szentély függönye felé.||
02802||3.Móz.4.7||Kenjen a vérből az ÚR előtt a fűszerek füstölésére szolgáló oltár szarvaira, amely ott van a gyülekezet sátrában. A bika vérét pedig öntse az egészen elégő áldozat oltárának aljára a gyülekezet sátrának bejáratánál.||
02803||3.Móz.4.8||Azután a bűnáldozati bikából minden kövérjét fejtsen ki: azt a kövérjét, amely betakarja a belet, és mindazt a kövérjét, ami a belek között van.||
02804||3.Móz.4.9||Távolítsa el a két vesét és a rajtuk levő kövérséget is, amely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát a vesékkel együtt,||
02805||3.Móz.4.10||ahogy kiszedik azt a hálaáldozatra való bikából is. Füstölögtesse el azokat a pap az égőáldozat oltárán.||2779;-2783
02806||3.Móz.4.11||A bika bőrét pedig és a húsát a fejével és a lábszáraival együtt, valamint a belét és ganéját||
02807||3.Móz.4.12||és az egész bikát vigye ki a táboron kívül egy tiszta helyre, ahová a hamut öntik. Égessék el azt fán, tűzben. Ott égessék meg, ahová a hamut öntik.||
02808||3.Móz.4.13|Az egész nép vétekáldozata|Ha pedig Izráel fiainak egész közössége megtéved, és a gyülekezet előtt rejtve marad ez a dolog, és valami olyat cselekszenek az ÚRnak valamelyik parancsolata ellen, amit nem kellett volna cselekedni, és bűnösökké lesznek,||
02809||3.Móz.4.14||akkor, amikor kitudódik a bűn, amelyet elkövettek, áldozzék a gyülekezet egy fiatal bikaborjút a bűnért, és vigye a gyülekezet sátra elé.||
02810||3.Móz.4.15||A gyülekezet vénei tegyék a kezüket a bika fejére az ÚR színe előtt, és ölje meg a bikát a pap az ÚR előtt.||
02811||3.Móz.4.16||Azután vigyen be a fölkent pap a bika véréből a gyülekezet sátrába.||
02812||3.Móz.4.17||Mártsa be az ujját a vérbe, és hintsen abból hétszer az ÚR előtt a kárpit felé.||
02813||3.Móz.4.18||Tegyen a vérből az oltár szarvaira is, amely az ÚR előtt, a gyülekezet sátrában áll. A vért pedig mind öntse az egészen elégő áldozat oltárának aljára a gyülekezet sátrának bejárata előtt.||
02814||3.Móz.4.19||Az összes kövérjét pedig szedje ki belőle, és füstölögtesse el az oltáron.||
02815||3.Móz.4.20||Úgy cselekedjék azzal a bikával, ahogy a bűnért való bikával cselekedett. Úgy cselekedjék vele, és engesztelést szerez általa számukra a pap, és bocsánatot nyernek.||2798;-2807
02816||3.Móz.4.21||Vigye ki a bikát a táboron kívül, és égesse el úgy, ahogy elégette az első bikát. A gyülekezet bűnéért való áldozat ez.||
02817||3.Móz.4.22|Vezető ember vétekáldozata|Ha vezető ember vétkezik, és cselekszik olyat az ÚRnak, az ő Istenének parancsolata ellen, amit nem kellett volna, és bűnössé lesz tévedésből,||
02818||3.Móz.4.23||ha tudtára adják neki a vétkét, amelyet elkövetett, vigyen áldozatul egy ép kecskebakot.||
02819||3.Móz.4.24||Tegye a kezét a bak fejére, és ölje meg azon a helyen, ahol le szokták vágni az egészen elégő áldozatot, az ÚR előtt. Bűnért való áldozat ez.||
02820||3.Móz.4.25||Vegyen a pap a bűnért való áldozat véréből az ujjával, és kenje az égőáldozat oltárának a szarvaira a vérét pedig öntse az égőáldozatok oltárának aljára.||
02821||3.Móz.4.26||A kövérjét pedig mind füstölögtesse el az oltáron úgy, mint a hálaáldozat kövérjét. Így szerezzen neki a pap engesztelést a bűnéért, és ő bocsánatot nyer általa.||
02822||3.Móz.4.27|A közember vétekáldozata|Ha pedig a föld népe közül vétkezik valaki tévedésből, mivel az ÚRnak valamelyik parancsolata ellen olyat cselekszik, amit nem kellett volna, és bűnössé lesz,||
02823||3.Móz.4.28||mihelyt tudomására hozzák bűnét, amelyet elkövetett, a bűnéért vigyen áldozatul egy ép nőstény kecskét.||
02824||3.Móz.4.29||Tegye a kezét a bűnért való áldozat fejére, és ölje meg az egészen elégő áldozat helyén.||
02825||3.Móz.4.30||Vegyen a pap a véréből az ujjával, és kenje az égőáldozat oltárának szarvaira, a vérét pedig mind öntse az oltár aljára.||
02826||3.Móz.4.31||Azután vegye el minden kövérjét, amint elveszik a hálaáldozat kövérjét, és füstölögtesse el a pap az oltáron, kedves illatul az ÚRnak. Így szerezzen engesztelést neki a pap, és ő bocsánatot nyer.||2787
02827||3.Móz.4.32||Ha pedig bárányt visz a bűnért való áldozatául, nőstényt és épet vigyen.||
02828||3.Móz.4.33||Tegye kezét annak a bűnért való áldozatnak a fejére, és ölje meg azt bűnért való áldozatul azon a helyen, ahol megölik az egészen elégő áldozatot.||
02829||3.Móz.4.34||Vegyen a pap a bűnért való áldozat véréből az ujjával, és kenjen belőle az égőáldozat oltárának a szarvaira, a vért pedig mind öntse az oltár aljára.||
02830||3.Móz.4.35||Azután vegye el az összes kövérjét úgy, ahogy elveszik a hálaáldozatra való bárány kövérjét, és füstölögtesse el a pap az oltáron az ÚRnak tűzáldozataival. Így szerezzen neki engesztelést a pap az elkövetett bűnéért, hogy bocsánatot kapjon.||
02831||3.Móz.5.1|A jóvátételi áldozat fajtái|Ha azzal vétkezik valaki, hogy hallotta a káromló beszédet, s bár tanúja volt – akár látta, akár tud róla –, mégsem jelenti, hordozza vétségének terhét.||
02832||3.Móz.5.2||Vagy ha valaki bármely tisztátalan dolgot érint, akár tisztátalan vadnak, akár tisztátalan állatnak, akár tisztátalan féregnek a tetemét, de nem vette észre, hogy tisztátalanná lett, és úgy vétkezik;||
02833||3.Móz.5.3||vagy ha emberi tisztátalanságot érint – bármilyen tisztátalanságot, amely tisztátalanná tesz –, és nem vette észre, hanem utólag értette csak meg, hogy vétkezett;||
02834||3.Móz.5.4||vagy ha valaki meggondolatlanul tesz esküt ajkaival rosszra vagy jóra, vagy bármi legyen is az, amire meggondolatlanul esküszik, ha nem vette észre, de utólag megértette, hogy azok közül valamelyikben vétkezett,||
02835||3.Móz.5.5||akkor, mivel vétkezett ezek közül valamelyikben, vallja meg, hogy mi az, amiben vétkezett,||
02836||3.Móz.5.6||és a vétkéért vigyen bűnért való áldozatul az ÚRnak egy nőstény bárányt vagy kecskét a nyájból. Így szerezzen neki a pap engesztelést a bűnéért.||
02837||3.Móz.5.7||Ha pedig nem telik neki bárányra, akkor vigyen a vétkéért való áldozatra az ÚRnak két gerlicét vagy két galambfiókát. Az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat egészen elégő áldozatul.||
02838||3.Móz.5.8||Vigye őket a paphoz. Ő pedig áldozza fel először azt, amelyik a bűnért való áldozat, és tekerje ki a fejét a nyakcsigolyájánál úgy, hogy le ne szakítsa.||
02839||3.Móz.5.9||Hintsen a bűnért való áldozat véréből az oltár oldalára, a maradék vért pedig nyomja ki az oltár aljára. Bűnért való áldozat ez.||
02840||3.Móz.5.10||A másikat készítse el egészen elégő áldozatul, úgy, amint szokás. Így szerez neki engesztelést a pap az elkövetett bűnéért, amelyet elkövetett, és azért megbocsátást nyer.||2760
02841||3.Móz.5.11||Ha pedig nem telik neki két gerlicére vagy két galambfiókára sem, vigye áldozatul az, aki vétkezett, egy efa finomlisztnek a tizedrészét, bűnért való áldozatul. Ne tegyen hozzá olajat, és ne adjon hozzá tömjént, mert bűnért való áldozat az.||
02842||3.Móz.5.12||Vigye a paphoz, és markolja ki abból a pap teli marokkal az áldozat emlékeztető részét, és füstölögtesse el az oltáron az ÚR tűzáldozataival. Bűnért való áldozat ez.||
02843||3.Móz.5.13||Így szerezzen neki engesztelést a pap az elkövetett bűnéért, és bocsánatot nyer. A pap része ugyanaz legyen, mint az ételáldozatból.||2763;2765
02844||3.Móz.5.14|Jóvátételi áldozat az Úr elleni hűtlenség miatt|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02845||3.Móz.5.15||Ha valaki hűtlenséget követ el, és tévedésből elvesz az ÚRnak szentelt dolgokból, vigyen jóvátételi áldozatul az ÚRnak egy hibátlan kost a nyájból, amelyet a szent sékel szerint ezüstsékelben felbecsültek.||2395
02846||3.Móz.5.16||És amit vétkesen elvett a szent dologból, azt fizesse meg, és tegye hozzá annak ötödrészét, és adja azt a papnak. A pap a vétekért való áldozat kosával így szerez neki engesztelést, és a vétkes bocsánatot nyer.||
02847||3.Móz.5.17||Ha vétkezik valaki, és olyat cselekszik az ÚR valamelyik parancsolata ellen, amit nem kell cselekedni, ha nem is tud róla, vétkessé lesz, és bűn terheli.||
02848||3.Móz.5.18||Ezért vigyen a nyájból egy hibátlan kost a paphoz, fölbecsültetve bűnért való áldozatul, és szerezzen neki engesztelést a pap a tévedéséért, amely tudtán kívül esett, és bocsánatot nyer.||
02849||3.Móz.5.19||Bűnért való áldozat ez, mivel bűnt követett el az ÚR ellen.||
02850||3.Móz.6.1|Jóvátételi áldozat a felebarát megkárosításáért|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02851||3.Móz.6.2||Ha valaki vétkezik, és hűtlenséget követ el az ÚR ellen azzal, hogy eltagadja felebarátjának reá bízott vagy a kezébe adott holmiját, vagy megrabolja, vagy zsarolja felebarátját;||3798;-3800
02852||3.Móz.6.3||vagy ha elveszett holmit talált, és eltagadja, vagy valami miatt hamisan esküszik – akármi is az, amit az ember úgy cselekszik, hogy vétkezik vele –,||
02853||3.Móz.6.4||mivel bűnössé lett, és vétkezett, térítse meg a rabolt holmit, amelyet elvitt, vagy a zsarolt összeget, amelyet kizsarolt, vagy azt, amit rábíztak, vagy az elveszett holmit, amit megtalált;||
02854||3.Móz.6.5||vagy akármi legyen, amire hamisan esküdött, fizesse meg azt teljes értékében, hozzáadva annak ötödrészét is; és bűnvallása napján adja annak, akié volt.||
02855||3.Móz.6.6||A bűnéért pedig vigyen az ÚRnak a nyájból egy ép kost a paphoz, felbecsültetve bűnért való áldozatul.||
02856||3.Móz.6.7||Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt, és megbocsáttatik neki mindaz, amit cselekedett, és amiben vétkezett.||
02857||3.Móz.6.8|Az égőáldozat bemutatása|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02858||3.Móz.6.9||Parancsold meg Áronnak és fiainak: ez az egészen elégő áldozat törvénye. Legyen az egészen elégő áldozat az oltáron levő tüzelőhelyen egész éjszaka, és az oltár tüze maradjon égve egészen reggelig.||2862
02859||3.Móz.6.10||A pap öltse fel gyolcsruháját, a gyolcs lábravalót is öltse föl testére, szedje el a hamut, amivé a tűz égette az égőáldozatot az oltáron, és töltse azt az oltár mellé.||
02860||3.Móz.6.11||Azután vesse le azt a ruhát, öltözzék más ruhába, és vigye ki a hamut a táboron kívül, tiszta helyre.||
02861||3.Móz.6.12||Az oltáron levő tűz pedig maradjon égve rajta. Ne aludjon el, hanem a pap égessen rajta fát minden reggel, és rakja rá az egészen elégő áldozatot, és füstölögtesse el rajta a hálaáldozat kövérjét is.||
02862||3.Móz.6.13||A tűz szüntelen égve maradjon az oltáron, és ne aludjon ki.||
02863||3.Móz.6.14|Az ételáldozat bemutatása|Ez az ételáldozat törvénye. Áron fiai áldozzák azt az ÚR előtt az oltáron.||2763;4157
02864||3.Móz.6.15||Vegyen valaki közülük az ételáldozat finomlisztjéből és olajából egy marokkal a tömjénnel együtt, amely az ételáldozathoz való, és égesse el az oltáron. Emlékeztető része kedves illat az ÚR előtt.||
02865||3.Móz.6.16||Ami pedig megmarad belőle, azt Áron és fiai egyék meg. Kovásztalanul egyék meg, szent helyen. A gyülekezet sátrának udvarában egyék meg.||
02866||3.Móz.6.17||Ne süssék kovásszal, mert nekik adtam azt mint az ő részüket az én tűzáldozataimból. Igen szent ez, ugyanúgy, mint a bűnért és vétekért való áldozat is.||
02867||3.Móz.6.18||Áron fiai közül minden férfi ehet belőle. Örök rendtartás legyen ez nemzedékeiteknél az ÚR tűzáldozatairól. Aki érinti azokat, az szent lesz.||
02868||3.Móz.6.19|Áronnak és fiainak a felavatási áldozata|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02869||3.Móz.6.20||Ez Áronnak és fiainak az áldozata, amelyet az ÚRnak áldozzanak, amikor felkenik őket: egy efa finomliszt tizedrésze mindenkor ételáldozatul, fele reggel, fele pedig este.||
02870||3.Móz.6.21||Serpenyőben készüljön, olajjal összegyúrva vidd azt el, az ételáldozati süteményeket darabokban áldozd az ÚRnak kedves illatul.||
02871||3.Móz.6.22||Az a pap végezze el ezt, akit az ő helyébe kennek fel fiai közül. Örökkévaló rendtartás ez, mindenestül füstölögtessék el az ÚRnak.||
02872||3.Móz.6.23||Mert a pap minden ételáldozatának mindenestül meg kell égnie, semmit sem szabad megenni belőle.||2763;-2772
02873||3.Móz.6.24|A vétekáldozat bemutatása|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02874||3.Móz.6.25||Ezt mondd Áronnak és fiainak: Ez a bűnért való áldozat törvénye: ahol az egészen elégő áldozatot szokták megölni, azon a helyen öljék meg a bűnért való áldozatot az ÚR előtt. Igen szent ez is.||2756
02875||3.Móz.6.26||Amelyik pap áldozza azt a bűnért, az egye meg. Szent helyen egye meg, a gyülekezet sátrának udvarában.||
02876||3.Móz.6.27||Ami a húsát érinti, az szent legyen, és ha véréből valami a ruhájára esik valakinek, azt, amire a vér esett, mosd meg a szent helyen.||
02877||3.Móz.6.28||A cserépedényt, amelyben főzték, törjék össze. Ha pedig ércfazékban főzték, súrolják meg, és mossák ki vízzel.||
02878||3.Móz.6.29||A papok közül minden férfi eheti. Igen szent ez.||
02879||3.Móz.6.30||Amelyik bűnért való áldozat véréből bevisznek a gyülekezet sátrába, hogy a szent helyen végezzenek vele, azt nem szabad megenni: tűzben el kell égetni.||3228;30319
02880||3.Móz.7.1|A jóvátételi áldozat bemutatása|Ez pedig a vétekért való áldozat törvénye. Igen szent ez is.||
02881||3.Móz.7.2||Azon a helyen, ahol megölik az egészen elégő áldozatot, ott öljék meg a vétekért való áldozatot is, és a vérét hintsék körös-körül az oltárra.||
02882||3.Móz.7.3||Az egész kövérjét áldozzák meg, a farkát is, és azt a kövérjét is, amely a belet takarja.||
02883||3.Móz.7.4||Szedjék ki a két veséjét a rajtuk levő kövérjével együtt, mely a vékonyánál van, és a májon levő hártyát is a vesékkel együtt.||
02884||3.Móz.7.5||Füstölögtesse el azokat a pap az oltáron tűzáldozatul az ÚRnak. Vétekért való áldozat ez.||
02885||3.Móz.7.6||A papok közül minden férfi eheti azt; szent helyen egyék meg. Igen szent ez is.||
02886||3.Móz.7.7||Amilyen a bűnért való áldozat törvénye, olyan a vétekért való áldozaté is: azé a papé az, aki engesztelést szerez vele.||
02887||3.Móz.7.8|A papok része az áldozatból|Ha a pap egészen elégő áldozatot áldoz valakiért, az égőáldozat bőre, amelyet áldoz, az övé legyen.||
02888||3.Móz.7.9||Minden ételáldozat is, amelyet kemencében sütnek, és minden, amit rostélyon vagy serpenyőben készítenek, azé a papé legyen, aki azt áldozta.||
02889||3.Móz.7.10||Az olajjal kevert és száraz ételáldozat is mind az Áron fiaié legyen közösen, egyiké úgy, mint a másiké.||
02890||3.Móz.7.11|A békeáldozat bemutatása|Ez pedig a hálaáldozat törvénye, amelyet áldoznak az ÚRnak.||
02891||3.Móz.7.12||Ha dicsőítésül áldozza azt valaki, a dicsőítés áldozatával együtt áldozzék olajjal gyúrt kovásztalan lepényeket, olajjal megkent kovásztalan pogácsákat és finomlisztből gyúrt, olajjal gyúrt lepényeket.||2766;-2769
02892||3.Móz.7.13||A lepényeken kívül kovászos kenyeret is vigyen áldozatul, dicsőítő hálaáldozatával együtt.||2774
02893||3.Móz.7.14||Mindezekből az áldozatokból áldozzék egyet-egyet az ÚRnak bemutatott áldozatul, és legyen azé a papé, aki a hálaáldozat vérét elhinti.||
02894||3.Móz.7.15||Dicsőítő hálaáldozatának húsát az áldozat bemutatásának napján egyék meg, ne hagyjanak belőle reggelre.||
02895||3.Móz.7.16||Ha fogadásból vagy szabad akaratból áldozza valaki az ő áldozatát, amely napon áldozza azt, azon a napon egyék meg áldozatát. Ami pedig megmarad belőle, azt másnap egyék meg.||
02896||3.Móz.7.17||Ami pedig annak az áldozatnak a húsából ezután is megmarad, azt harmadnapon tűzzel égessék meg.||
02897||3.Móz.7.18||Mert ha hálaadó áldozatának húsából harmadnapon eszik valaki, nem lesz az kedves. Nem válik a javára annak, aki áldozta azt, sőt utálatos lesz. Aki eszik abból, hordozza vétségének terhét.||
02898||3.Móz.7.19||Azt a húst pedig, amely valami tisztátalanhoz ér, ne egyék meg, hanem tűzzel égessék meg. Ami egyébként a húst illeti, mindenki ehet húst, aki tiszta.||
02899||3.Móz.7.20||De az, aki a békeáldozat húsából eszik, amely az ÚRé, olyankor, amikor tisztátalan állapotban van: az ilyen ember gyomláltassék ki népe közül.||3171
02900||3.Móz.7.21||Ha valaki bármi tisztátalanhoz ér – tisztátalan emberhez vagy tisztátalan állathoz vagy akármihez, ami tisztátalan utálatosság –, és eszik a hálaáldozat húsából, amely az ÚRé, gyomláltassék ki az az ember népe közül.||
02901||3.Móz.7.22|Étkezési tilalmak|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02902||3.Móz.7.23||Ezt mondd Izráel fiainak: „Az ökörnek, a báránynak és a kecskének semmi kövérjét meg ne egyétek!||
02903||3.Móz.7.24||Az elhullott vagy szétszaggatott állat kövérje bármire felhasználható, de enni meg ne egyétek!||
02904||3.Móz.7.25||Aki olyan állat kövérjéből eszik, amelyből tűzáldozatot visznek az ÚRnak, az az ember gyomláltassék ki népe közül.||2795
02905||3.Móz.7.26||Semmiféle vért ne egyetek meg, bárhol lakjatok, se madár, se állat vérét!||3245
02906||3.Móz.7.27||Aki megeszik valamiféle vért, azt az embert ki kell gyomlálni népe közül.”||
02907||3.Móz.7.28||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
02908||3.Móz.7.29||Ezt mondd Izráel fiainak: „Aki hálaáldozattal áldozik az ÚRnak, maga vigye el az ÚRnak szánt áldozatát az ő hálaáldozatából.||
02909||3.Móz.7.30||Saját kezével vigye az ÚR tűzáldozatát. A kövérjét a szegyével együtt vigye el, a szegyét azért, hogy meglóbálják azt az ÚR előtt.||
02910||3.Móz.7.31||A pap pedig füstölögtesse el azt a kövérjét az oltáron, a szegye pedig legyen Ároné és fiaié.||
02911||3.Móz.7.32||A jobb lapockát is a papnak adjátok a hálaadó áldozatból, hogy felmutassa.||
02912||3.Móz.7.33||Aki Áron fiai közül a hálaáldozat vérét és kövérjét áldozza, azé legyen a jobb lapocka.||
02913||3.Móz.7.34||Mert a meglóbált szegyet és a felmutatott lapockát elveszem Izráel fiaitól az ő hálaadó áldozataikból, és Áron papnak és fiainak adom azokat mint Izráel fiaitól örökre kiszabott részüket.||2364
02914||3.Móz.7.35||Ez Áronnak és fiainak részesedése az ÚR tűzáldozataiból attól a naptól fogva, amelyen odaállította őket, hogy papi szolgálatot végezzenek az ÚRnak.||2294
02915||3.Móz.7.36||Amelyik napon felkente őket az ÚR, azt parancsolta, hogy ezt adják nekik Izráel fiai örökre kiszabott részül, nemzedékről nemzedékre.”||
02916||3.Móz.7.37|Az áldozati törvények összegezése|Ez az egészen elégő áldozatnak, az ételáldozatnak, a bűnért és a vétekért való áldozatnak, a felavatási áldozatnak és a hálaáldozatnak a törvénye,||
02917||3.Móz.7.38||amelyet az ÚR parancsolt Mózesnek a Sínai-hegyen, amely napon azt parancsolta Izráel fiainak, hogy áldozzanak az ÚRnak a Sínai-pusztában.||
02918||3.Móz.8.1|Áronnak és fiainak pappá szentelése|Azután így szólt Mózeshez az ÚR:||
02919||3.Móz.8.2||Vedd Áront a fiaival együtt és az öltözeteket, a kenet olaját és a bűnért való áldozati bikát, két kost és egy kosár kovásztalan kenyeret.||2337;2338
02920||3.Móz.8.3||Az egész gyülekezetet pedig gyűjtsd össze a gyülekezet sátrának bejáratához.||
02921||3.Móz.8.4||Úgy cselekedett Mózes, ahogy az ÚR parancsolta neki. Összegyűlt a gyülekezet is a gyülekezet sátrának bejáratához.||
02922||3.Móz.8.5||Akkor elmondta Mózes a gyülekezetnek, hogy mit kell tenni az ÚR parancsa szerint.||
02923||3.Móz.8.6||És odavezette Mózes Áront és a fiait, és megmosta őket vízzel.||
02924||3.Móz.8.7||Ráadta Áronra a köntöst, felövezte az övvel, rávetette a palástot, az efódot is ráadta, felövezte az efód övével, és megerősítette rajta.||2297;2341;2666;-2695
02925||3.Móz.8.8||Föltette rá a hósent, és betette a hósenbe az urímot és a tummímot.||2323
02926||3.Móz.8.9||Azután feltette a fejére a süveget, és elöl odatette a süvegre az aranylemezt, a szent fejdíszt, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||2329;2342
02927||3.Móz.8.10||Majd vette Mózes a kenet olaját is, és megkente a hajlékot mindazzal együtt, ami benne volt, és fölszentelte azokat.||
02928||3.Móz.8.11||Hintett belőle az oltárra is hétszer, és felkente az oltárt és minden edényét, a mosdómedencét is az állványával együtt, hogy megszentelje őket.||2718
02929||3.Móz.8.12||Áron fejére is töltött a kenet olajából, és megkente őt, hogy felszentelje.||
02930||3.Móz.8.13||Odavezette Mózes Áron fiait is, felöltöztette őket is a köntöseikbe, és felövezte őket övvel, felkötötte nekik is a süvegeket, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02931||3.Móz.8.14|A papszentelési áldozatok|Azután előhozott egy bikát a bűnért való áldozatul, és Áron fiaival együtt a bűnért való áldozat bikájának a fejére tette a kezét.||
02932||3.Móz.8.15||Miután megölték, Mózes vett a véréből, és kent belőle az ujjával körös-körül az oltár szarvaira, és megtisztította az oltárt, a többi vért pedig az oltár aljára öntötte, és felszentelte, hogy engesztelést szerezzen rajta.||
02933||3.Móz.8.16||Azután vette mindazt a kövérjét, amelyik a beleken volt, és a máj hártyáját, a két vesét és azok kövérjét, és elfüstölögtette őket az oltáron.||
02934||3.Móz.8.17||A bikát pedig, azaz a bőrét, a húsát és a ganéját megégette tűzzel a táboron kívül, amint az ÚR parancsolta.||2350
02935||3.Móz.8.18||Azután odahozta az égőáldozatra való kost, és Áron és fiai rátették a kezüket a kos fejére,||
02936||3.Móz.8.19||és megölték. Mózes pedig körös-körül az oltárra hintette a vért.||
02937||3.Móz.8.20||A kost tagjaira vagdalták, és Mózes elfüstölögtette a fejét, a tagjait és a kövérjét.||
02938||3.Móz.8.21||A beleket és a lábszárakat pedig megmosta vízben, és elfüstölögtette Mózes az egész kost az oltáron. Kedves illatú égőáldozat ez, tűzáldozat ez az ÚRnak, amint megparancsolta az ÚR Mózesnek.||2354
02939||3.Móz.8.22||Azután odahozta a másik kost, a felavatási kost is, és Áron és fiai rátették a kezüket a kos fejére,||
02940||3.Móz.8.23||és megölték. Mózes pedig vett a véréből, és kent belőle Áron jobb fülének a cimpájára és a jobb kezének a hüvelykujjára és a jobb lábának a nagyujjára.||
02941||3.Móz.8.24||Előállította Áron a fiait is, és Mózes kent a vérből a jobb fülük cimpájára és a jobb kezük hüvelykujjára és a jobb lábuk nagyujjára. Azután odatöltötte Mózes a vért körben az oltárra.||
02942||3.Móz.8.25||Vette a kövérjét és a farkát és mindazt a kövérjét, amely a beleken van, továbbá a máj hártyáját és a két vesét azok kövérjével együtt és a jobb lapockát.||
02943||3.Móz.8.26||A kovásztalan kenyerek kosarából, amely az ÚR előtt volt, vett egy kovásztalan lepényt, egy olajos kalácsot és egy pogácsát, és a kövérségekre és a jobb lapockára rakta azokat.||
02944||3.Móz.8.27||Mindezeket Áronnak és fiainak a kezébe adta, és meglóbáltatta az ÚR előtt.||
02945||3.Móz.8.28||Azután elvette Mózes a kezükből, és elfüstölögtette az oltáron az egészen elégő áldozattal együtt. Felavatási áldozatok ezek, kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||
02946||3.Móz.8.29||Azután elvette Mózes a szegyet, és meglóbálta az ÚR előtt. A felavatási kosból ez lett Mózes része, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||2362
02947||3.Móz.8.30||Azután vett Mózes a kenet olajából és a vérből, amely az oltáron volt, és meghintette Áront és a ruháit, valamint az ő fiait és fiainak ruháit, és megszentelte Áront, a ruháit és az ő fiait és a fiainak ruháit.||
02948||3.Móz.8.31||Ezután azt mondta Mózes Áronnak és fiainak: Főzzétek meg a húst a gyülekezet sátrának bejáratánál, és ott egyétek meg, és a kenyeret, amely a felavatási áldozat kosarában van, ahogy megparancsoltam, mondván: Áron és fiai egyék meg!||2368
02949||3.Móz.8.32||Ami pedig megmarad a húsból és a kenyérből, tűzzel égessétek meg.||
02950||3.Móz.8.33||De a gyülekezet sátrának bejáratán ne menjetek ki hét napig, addig a napig, amelyen betelnek felavatásotok napjai, mert hét nap alatt avat föl benneteket.||
02951||3.Móz.8.34||Azt parancsolta az ÚR, hogy amint ő cselekedett ezen a napon, úgy cselekedjünk mi is, hogy engesztelést szerezzünk nektek.||
02952||3.Móz.8.35||A gyülekezet sátrának bejáratánál maradjatok éjjel és nappal hét napig, és tartsátok meg, amit meghagyott az ÚR, hogy meg ne haljatok. Mert így parancsolta nekem.||
02953||3.Móz.8.36||Áron és fiai tehát mindent úgy cselekedtek, ahogy az ÚR parancsolta nekik Mózes által.||
02954||3.Móz.9.1|Áron áldozatai önmagáért és a népért|A nyolcadik napon szólította Mózes Áront és fiait és Izráel véneit,||
02955||3.Móz.9.2||és azt mondta Áronnak: Végy egy fiatal bikaborjút bűnért való áldozatul és egy kost egészen elégő áldozatul! Hibátlanok legyenek, és vidd őket az ÚR elé!||
02956||3.Móz.9.3||Izráel fiaihoz pedig így szólj: Vegyetek egy kecskebakot bűnért való áldozatul és egy esztendős borjút és bárányt egészen elégő áldozatul! Hibátlanok legyenek!||
02957||3.Móz.9.4||És egy ökröt és egy kost hálaáldozatul, hogy feláldozzátok az ÚR előtt; és olajjal kevert ételáldozatot. Mert ma megjelenik nektek az ÚR.||
02958||3.Móz.9.5||Elvitték tehát, amit Mózes parancsolt, a gyülekezet sátra elé, és odajárult az egész gyülekezet, és megállt ott az ÚR előtt.||
02959||3.Móz.9.6||Azt mondta Mózes: Ez az a dolog, amelyet az ÚR parancsolt. Cselekedjétek meg, és megjelenik nektek az ÚR dicsősége.||
02960||3.Móz.9.7||Áronnak pedig azt mondta Mózes: Járulj az oltárhoz, és készítsd el a bűnért való áldozatodat és egészen elégő áldozatodat, és végezz engesztelést magadért és a népért. Készítsd el a nép áldozatát is, és végezz engesztelést értük is, amint megparancsolta az ÚR.||30157;30158
02961||3.Móz.9.8||Áron tehát az oltárhoz járult, és megölte a borjút önmagáért, bűnért való áldozatul.||
02962||3.Móz.9.9||Áron fiai pedig odavitték hozzá a vért, és ő bemártotta az ujját a vérbe, kent belőle az oltár szarvaira, a többi vért pedig kiöntötte az oltár aljához.||
02963||3.Móz.9.10||A kövérjét, a veséket és a máj hártyáját a bűnért való áldozatból elfüstölögtette az oltáron, amint az ÚR parancsolta Mózesnek.||
02964||3.Móz.9.11||A húst és a bőrt pedig tűzzel égette meg a táboron kívül.||
02965||3.Móz.9.12||Azután megölte az egészen elégő áldozatot, Áron fiai pedig odavitték hozzá a vért, és ő elhintette körbe az oltáron.||
02966||3.Móz.9.13||Az egészen elégő áldozatot is odavitték hozzá darabonként, a fejével együtt, és elfüstölögtette az oltáron.||
02967||3.Móz.9.14||Megmosta a belet és a lábszárakat is, és elfüstölögtette az oltáron az egészen elégő áldozattal együtt.||
02968||3.Móz.9.15||Azután bemutatta a nép áldozatát. Vette ugyanis a bűnért való áldozat bakját, amely a népé, megölte és feláldozta bűnért való áldozatul, úgy, mint az előbbit.||
02969||3.Móz.9.16||Azután előhozta az egészen elégő áldozatot, és elkészítette azt szokás szerint.||
02970||3.Móz.9.17||A reggeli egészen elégő áldozaton kívül még előhozta az ételáldozatot is, és vett belőle egy teli marokkal, és elfüstölögtette az oltáron.||
02971||3.Móz.9.18||Azután megölte az ökröt és a kost hálaadó áldozatul a népért, és Áron fiai odavitték hozzá a vért, és elhintette azt az oltáron körös-körül.||
02972||3.Móz.9.19||Az ökörből és a kosból való kövérjéket pedig, a farkat, a béltakarót, a veséket és a máj hártyáját,||
02973||3.Móz.9.20||ezeket a kövérjéket odahelyezték a szegyekre, majd a kövérjéket elfüstölögtette az oltáron.||
02974||3.Móz.9.21||De a szegyeket és a jobb lapockát meglóbálta Áron az ÚR előtt, amint Mózes parancsolta.||
02975||3.Móz.9.22||Azután felemelte a kezét Áron a nép felé, és megáldotta őket, majd lejött, miután elvégezte a bűnért való áldozatot, az egészen elégő áldozatot és a hálaáldozatot.||
02976||3.Móz.9.23||Bement Mózes és Áron a gyülekezet sátrába, azután kijöttek, és megáldották a népet, az ÚR dicsősége pedig megjelent az egész népnek.||
02977||3.Móz.9.24||Ugyanis tűz jött ki az ÚR elől, és megemésztette az oltáron az égőáldozatot és a kövérségeket. Látta ezt az egész nép, és ujjongtak, és arcra borultak.||9380;11327
02978||3.Móz.10.1|Nádáb és Abíhú bűne és bűnhődése|Áron fiai, Nádáb és Abihú pedig, vették külön a tömjénezőjüket, szenet tettek bele, füstölőszert raktak rá, és idegen tüzet vittek az ÚR elé, amelyet nem parancsolt nekik.||
02979||3.Móz.10.2||Ekkor tűz jött ki az ÚR elől, és megemésztette őket, és meghaltak az ÚR előtt.||3696;4550;11019
02980||3.Móz.10.3||Mózes így szólt Áronhoz: Ez az, amit az ÚR így mondott: „Akik hozzám közel vannak, azokban kell megszenteltetnem és az egész nép előtt megdicsőíttetnem.”||
02981||3.Móz.10.4||Áron pedig mélyen hallgatott. Ekkor Mózes szólította Mísáélt és Elcáfánt, Áron nagybátyjának, Uzzíélnek a fiait, és azt mondta nekik: Gyertek ide, vigyétek ki atyátokfiait a szent hely elől, a táboron kívülre.||1673;1677
02982||3.Móz.10.5||Erre odamentek, és kivitték őket köntöseikben a táboron kívülre, amint Mózes mondta.||
02983||3.Móz.10.6||Ezután azt mondta Mózes Áronnak és fiainak, Eleázárnak és Ítámárnak: A fejeteket ne hagyjátok fedetlenül, ruháitokat meg ne szaggassátok, hogy meg ne haljatok, és haragra ne gerjedjen az ÚR az egész gyülekezet ellen; atyátokfiai pedig, Izráel egész háza, sírjon a pusztító tűz miatt, amelyet az ÚR támasztott!||21140
02984||3.Móz.10.7||A gyülekezet sátrának bejáratán se menjetek ki, hogy meg ne haljatok, mert az ÚR kenetének olaja van rajtatok!. És Mózes beszéde szerint cselekedtek.||
02985||3.Móz.10.8|Rendelkezések a szolgálatot végző papok számára|Áronnak pedig így szólt az ÚR:||
02986||3.Móz.10.9||Bort és szeszes italt ne igyatok, se te, se a fiaid, amikor bementek a gyülekezet sátrába, hogy meg ne haljatok! Örökkévaló rendtartás legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre,||3826;3827;6891
02987||3.Móz.10.10||hogy különbséget tehessetek a szent és a közönséges között, a tiszta és tisztátalan között.||
02988||3.Móz.10.11||És hogy taníthassátok Izráel fiait mindazokra a rendelkezésekre, amelyeket az ÚR mondott nekik Mózes által.||
02989||3.Móz.10.12||Mózes pedig szólt Áronnak és az ő megmaradt fiainak, Eleázárnak és Ítámárnak: Vegyétek az ételáldozatot, amely megmaradt az ÚR tűzáldozataiból, és egyétek meg kovásztalanul az oltár mellett, mert igen szentséges az.||2865;-2877
02990||3.Móz.10.13||Azért egyétek szent helyen, mert kiszabott részed, és fiaidnak is kiszabott része az az ÚR tűzáldozataiból, mert így parancsolta nekem.||2765
02991||3.Móz.10.14||A meglóbált szegyet pedig és a felmutatott lapockát tiszta helyen egyétek meg, te és fiaid és leányaid is veled, mert kiszabott részül adattak azok neked és kiszabott részül fiaidnak is, Izráel fiainak hálaadó áldozataiból.||2364
02992||3.Móz.10.15||A felmutatott lapockát és meglóbált szegyet a tűzáldozat kövérjével együtt vigyék be, hogy felmutassák az ÚR előtt, és ez lesz a te kiszabott részed és veled a te fiaidé örökké, amint megparancsolta az ÚR.||
02993||3.Móz.10.16||Amikor erősen tudakozódott Mózes a bűnáldozatra való bak felől, kiderült, hogy elégették. Haragra gerjedt azért Áron megmaradt fiai, Eleázár és Ítámár ellen, s így szólt:||
02994||3.Móz.10.17||Miért nem ettétek meg a bűnért való áldozatot a szent helyen? Hiszen igen szentséges az, és nektek adta azt az ÚR a gyülekezet vétkének hordozásáért, hogy engesztelést szerezzetek neki az ÚR előtt.||
02995||3.Móz.10.18||Íme, nem vitetett be annak vére a szent hely belsejébe, meg kellett volna azért ennetek a szent helyen, ahogy parancsoltam.||2875
02996||3.Móz.10.19||Áron pedig így szólt Mózeshez: Nézd, ma áldozták fel az ő bűnért való áldozatukat és egészen elégő áldozatukat az ÚR előtt, engem pedig ilyen keserűségek értek. Ha megettem volna ma a bűnért való áldozatot, vajon jónak látta volna azt az ÚR?||
02997||3.Móz.10.20||Mikor Mózes ezt hallotta, jónak tetszett ez neki.||
02998||3.Móz.11.1|A tiszta és tisztátalan állatok megkülönböztetése|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
02999||3.Móz.11.2||Így szóljatok Izráel fiaihoz: Ezek azok az állatok, amelyeket megehettek minden állat közül, amelyek e földön vannak:||
03000||3.Móz.11.3||Mindazt a kérődző állatot megehetitek, ami hasított körmű, és egészen kettéhasadt körme van.||
03001||3.Móz.11.4||De a kérődzők és a hasadt körműek közül ne egyétek meg ezeket: a tevét, mert kérődző ugyan, de nem hasított körmű; ez tisztátalan nektek.||5297
03002||3.Móz.11.5||A hörcsögöt, mert kérődző ugyan, de nem hasított körmű; ez tisztátalan nektek.||15654
03003||3.Móz.11.6||A nyulat, mert kérődző ugyan, de nem hasított körmű; ez tisztátalan nektek.||
03004||3.Móz.11.7||És a disznót, mert hasított körmű ugyan, és egészen kettéhasadt körme van, de nem kérődzik; ez tisztátalan nektek.||
03005||3.Móz.11.8||Ne egyetek ezeknek a húsából, és tetemüket se érintsétek; ezek tisztátalanok nektek.||
03006||3.Móz.11.9||Mindabból, ami vízben él, ezeket ehetitek: amelyeknek uszonyuk és pikkelyük van a vizekben, tengerekben és folyóvizekben, azokat mind megehetitek.||
03007||3.Móz.11.10||De legyen utálatos, aminek nincs uszonya és pikkelye a tengerekben és folyóvizekben, legyen az akármely vízben nyüzsgő és akármely vízben élő állat.||
03008||3.Móz.11.11||Ezek mind utálatosak nektek. Húsukból ne egyetek, és tetemüket is utáljátok.||
03009||3.Móz.11.12||Aminek nincs uszonya és pikkelye a vizekben, az mind utálatos nektek.||
03010||3.Móz.11.13||A szárnyas állatok közül pedig ezeket utáljátok. Meg ne egyétek, utálatosak ezek: a sas, a keselyű és a halászsas,||
03011||3.Móz.11.14||a sólyom és a héja minden fajtája,||
03012||3.Móz.11.15||mindenfajta holló,||
03013||3.Móz.11.16||a strucc, a bagoly, a kakukk és a karvaly minden fajtája,||
03014||3.Móz.11.17||a kuvik, a hattyú és a fülesbagoly,||
03015||3.Móz.11.18||a bölömbika, a pelikán és a gém,||
03016||3.Móz.11.19||a gólya és a szarka minden fajtája, a búbos banka és a denevér.||
03017||3.Móz.11.20||Minden szárnyas állat, amely négy lábon jár, utálatos nektek.||
03018||3.Móz.11.21||Csak azt ehetitek meg a négylábú szárnyas állatok közül, amelynek lábain felül lábszárai vannak, hogy szökdécselhessen velük a földön.||
03019||3.Móz.11.22||Ezeket egyétek meg közülük: a vándorsáska minden fajtáját, a kövisáska minden fajtáját, a szöcske minden fajtáját és a marokkói sáska minden fajtáját.||
03020||3.Móz.11.23||Minden egyéb négylábú szárnyas állat pedig utálatos legyen nektek.||
03021||3.Móz.11.24||Ezekkel tisztátalanokká teszitek magatokat. Mindaz, aki érinti tetemüket, tisztátalan legyen estig.||
03022||3.Móz.11.25||Mindaz pedig, aki hordozza ezeknek a tetemét, mossa meg ruháit, és tisztátalan legyen estig.||
03023||3.Móz.11.26||Minden állat, amelynek hasadt a körme, de nincs egészen kettéhasadva, és nem kérődzik, tisztátalan legyen nektek. Aki megérinti, tisztátalan legyen.||
03024||3.Móz.11.27||Minden állat, amely a négylábúak közül a talpán jár, tisztátalan legyen nektek. Mindaz, aki tetemüket érinti, tisztátalan legyen estig.||
03025||3.Móz.11.28||Aki pedig fölveszi tetemüket, mossa meg ruháit, és tisztátalan legyen estig. Tisztátalanok azok nektek.||
03026||3.Móz.11.29||A földön csúszó-mászó állatok közül pedig ezek tisztátalanok: a menyét, az egér és a gyík minden fajtája.||
03027||3.Móz.11.30||A sündisznó, a kaméleon, a tarkagyík, a csiga és a vakond.||
03028||3.Móz.11.31||Ezek tisztátalanok nektek minden csúszómászó között. Aki holtuk után érinti ezeket, tisztátalan lesz estig.||
03029||3.Móz.11.32||Minden, amire ezek közül holta után ráesik valamelyik, tisztátalan lesz. Bármely faedény, ruha, bőr vagy zsák, bármelyik eszköz, amellyel dolgozni szoktak, vízbe tétessék, és tisztátalan lesz estig, azután már tiszta.||
03030||3.Móz.11.33||Bármely cserépedény pedig, amelybe beleesik valami azokból, mindazzal együtt, ami benne van, tisztátalan legyen, és az edényt törjétek össze.||
03031||3.Móz.11.34||Minden ehető eledel, amelyhez az ilyen edényből víz jut, tisztátalan, és minden iható ital is minden ilyen edényben tisztátalan lesz.||
03032||3.Móz.11.35||Minden, amire azoknak a teteméből esik valami, tisztátalan. A kemencét és a tűzhelyet le kell bontani. Tisztátalanok ezek, és tisztátalanok legyenek nektek.||
03033||3.Móz.11.36||De a forrás, a kút, az egybegyűlt víz tiszta legyen. Ami azonban a tetemükhöz ér, tisztátalan.||9
03034||3.Móz.11.37||Ha a tetemük ráesik bármilyen vetőmagra, amely elvetendő, tiszta legyen az.||
03035||3.Móz.11.38||De ha vizet töltenek a magra, és úgy esik rá a tetemük, az ilyen tisztátalan nektek.||
03036||3.Móz.11.39||Ha olyan hullik el az állatok közül, amely nektek eledelnek való, aki annak tetemét érinti, az tisztátalan legyen estig.||
03037||3.Móz.11.40||Aki pedig eszik a teteméből, mossa meg ruháit, és estig tisztátalan legyen. Mossa meg ruháit az is, aki fölvette a tetemét, és estig tisztátalan legyen.||
03038||3.Móz.11.41||Az is mind, ami csúszik-mászik a földön, utálatos legyen, meg ne egyétek.||
03039||3.Móz.11.42||Mindazt, ami hason csúszik, és mindazt, ami négy, sőt mindazt, ami több lábon jár, a földön csúszó-mászó bármely állatot meg ne egyétek, mert ezek utálatosak.||
03040||3.Móz.11.43||Ne fertőztessétek meg magatokat semmiféle csúszó-mászó állattal, és ne tisztátalanítsátok meg magatokat azokkal, nehogy tisztátalanokká legyetek!||
03041||3.Móz.11.44||Mert én, az ÚR vagyok a ti Istenetek. Szenteljétek meg azért magatokat, és szentek legyetek, mert én szent vagyok, és ne tisztátalanítsátok meg magatokat semmiféle állat által, amely csúszik-mászik a földön!||
03042||3.Móz.11.45||Mert én vagyok az ÚR, aki felhoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy Istenetekké legyek. Legyetek tehát szentek, mert én szent vagyok.||
03043||3.Móz.11.46||Ez az állatokról, szárnyasokról, a vizekben nyüzsgő minden élőlényről és minden, a földön csúszó-mászó állatról szóló törvény.||
03044||3.Móz.11.47||Hogy különbséget tehessetek a tisztátalan és a tiszta között, az olyan állatok között, amelyek megehetők, és az olyan állatok között, amelyek nem ehetők meg.||
03045||3.Móz.12.1|A szülő asszony tisztulási törvénye|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03046||3.Móz.12.2||Ezt mondd Izráel fiainak: Ha egy asszony fogan, és fiút szül, hét napig tisztátalan legyen. Havi betegségének ideje szerint legyen tisztátalan.||
03047||3.Móz.12.3||A nyolcadik napon pedig metéljék körül a fiú férfitestének bőrét.||407;-410
03048||3.Móz.12.4||Azután az anya harmichárom napig maradjon otthon a vértől való tisztulás miatt. Semmi szent dolgot ne érintsen, a szent helyre se menjen be, míg el nem telnek tisztulásának napjai.||
03049||3.Móz.12.5||Ha pedig leányt szül, két hétig legyen tisztátalan, mint havi betegségekor, és hatvanhat napig maradjon otthon a vértől való tisztulása miatt.||
03050||3.Móz.12.6||Mikor pedig letelnek tisztulásának napjai, fiú miatt vagy leány miatt, hozzon egy egyesztendős bárányt egészen elégő áldozatul, egy galambfiókát vagy egy gerlicét pedig bűnért való áldozatul a gyülekezet sátrának bejárata elé a paphoz.||
03051||3.Móz.12.7||Ő pedig áldozza fel azt az ÚR előtt, és szerezzen neki engesztelést. Így lesz tisztává vérfolyása után. Ez a törvénye a fiút vagy leányt szülő asszonynak.||
03052||3.Móz.12.8||Ha pedig nem telik neki bárányra, vigyen két gerlicét vagy két galambfiókát: egyiket egészen elégő áldozatul, a másikat bűnért való áldozatul, és szerezzen neki engesztelést a pap, és tiszta lesz.||
03053||3.Móz.13.1|A poklos betegségekre vonatkozó törvény|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
03054||3.Móz.13.2||Ha egy ember testének bőrén daganat, kiütés vagy fehér folt támad, és bőrleprára lehet gyanakodni, vigyék el Áronhoz, a paphoz vagy a pap fiai közül valamelyikhez.||
03055||3.Móz.13.3||Nézze meg a pap a test bőrén lévő fakadékot. Ha a szőr a fakadékban fehérré változott, és ha a fakadék felülete mélyebben van testének bőrénél, akkor leprás fakadék az. Mihelyt a pap ezt látja, ítélje tisztátalannak.||
03056||3.Móz.13.4||Ha pedig fehér folt van a teste bőrén, de felülete nincs mélyebben a bőrnél, és a szőre sem változott fehérré, akkor különítse el a pap a fakadékos embert hét napig.||
03057||3.Móz.13.5||A hetedik napon pedig nézze meg őt a pap, s ha szerinte a fakadék ugyanolyan állapotban van, nem terjedt tovább a fakadék a bőrön, a pap ismét különítse el őt hét napig.||
03058||3.Móz.13.6||Nézze meg őt a pap a hetedik napon másodszor is, és ha a fakadék elhalványult, és nem terjedt tovább a bőrön, ítélje őt tisztának a pap. Csak kiütés az. Mossa meg hát a ruháit, és legyen tiszta.||
03059||3.Móz.13.7||De ha a kiütés továbbterjedt a bőrön, miután a papnál megtisztulása végett jelentkezett, akkor ismét jelentkezzen a papnál.||
03060||3.Móz.13.8||Ha látja a pap, hogy íme, továbbterjedt a kiütés a bőrön, ítélje azt a pap tisztátalannak, lepra az.||
03061||3.Móz.13.9||Ha leprás fakadék lesz az emberen, vigyék tehát a paphoz.||
03062||3.Móz.13.10||Ha látja a pap, hogy íme, fehér daganat van a bőrön, és a szőrt fehérré változtatta, és vadhús van a daganatban,||
03063||3.Móz.13.11||akkor idült lepra az a bőrén. Ítélje tisztátalannak azt a pap, ne is különítse el, mert tisztátalan.||
03064||3.Móz.13.12||Ha pedig folyton fejlődik a lepra a bőrön, és a leprás fakadék elborítja a fakadékos egész bőrét tetőtől talpig mindenfelé, ahol a pap szeme látja,||
03065||3.Móz.13.13||és ha látja a pap, hogy íme, elborította a poklosság annak egész testét, akkor ítélje tisztának a fakadékot. Tiszta, mert egészen fehérré változott.||
03066||3.Móz.13.14||De mihelyt vadhús mutatkozik benne, tisztátalan legyen.||
03067||3.Móz.13.15||Ha meglátja a pap a vadhúst, tisztátalannak ítélje. A vadhús tisztátalan: lepra az.||
03068||3.Móz.13.16||De ha a vadhús eltűnik, és fehérré változik, akkor menjen a paphoz.||
03069||3.Móz.13.17||Ha megnézi a pap, és a fakadék csakugyan fehérré változott, akkor ítélje a pap a fakadékot tisztának, tiszta az.||
03070||3.Móz.13.18||Ha pedig valakinek a teste bőrén kelevény volt, de begyógyult,||
03071||3.Móz.13.19||és a kelevény helyén fehér daganat vagy vörhenyes fehér folt támad, jelentkezzen a papnál.||
03072||3.Móz.13.20||Ha látja a pap, hogy íme, felülete mélyebben van a bőrnél, és a szőre fehérré változott, akkor ítélje azt a pap tisztátalannak. Leprás fakadék az, ami a kelevényből fakadt.||
03073||3.Móz.13.21||Ha pedig megnézi a pap, és íme, nincs benne fehér szőr, és nincs is mélyebben a bőrnél, sőt elhalványult, akkor különítse el a pap hét napig.||
03074||3.Móz.13.22||Ha azonban továbbterjed a bőrön, akkor tisztátalannak ítélje azt a pap, leprás fakadék az.||
03075||3.Móz.13.23||De ha előbbi állapotában maradt a folt, és nem terjedt tovább, a kelevény hegedése az, azért tisztának ítélje a pap.||
03076||3.Móz.13.24||Vagy ha valakinek a bőrén égési seb lesz, és a seb helyén vörhenyesfehér vagy fehér folt támad,||
03077||3.Móz.13.25||és megnézi azt a pap, és íme, a szőr fehérré változott a foltban, és annak felülete mélyebben van a bőrnél: lepra az, ami a seben fakadt, azért ítélje azt a pap tisztátalannak, leprás fakadék az.||
03078||3.Móz.13.26||De ha megnézi a pap, és íme, nincs a foltban fehér szőr, és nincs is mélyebben a bőrnél, sőt el is halványult, akkor különítse el őt a pap hét napig.||
03079||3.Móz.13.27||Nézze meg azt a pap a hetedik napon. Ha továbbterjedt a bőrön, akkor tisztátalannak ítélje a pap, leprás fakadék az.||
03080||3.Móz.13.28||Ha pedig előbbi állapotában van a folt, nem terjedt a bőrön, sőt halványabb lett, égési daganat az. Ítélje tehát tisztának a pap, mert égési seb hege az.||
03081||3.Móz.13.29||Ha egy férfinak vagy asszonynak fakadék támad a fején vagy a szakállában,||
03082||3.Móz.13.30||és a pap megnézi a fakadékot, és íme, annak felülete mélyebben van a bőrnél, és abban a szőr sárga és vékony: akkor ítélje azt a pap tisztátalannak. Var az, a fej vagy szakáll leprája.||
03083||3.Móz.13.31||Ha pedig megnézi a pap a varas fakadékot, és íme, annak felülete nincsen mélyebben a bőrnél, és nincs benne fekete szőr: akkor hét napig rekessze külön a pap azt, akinek varas fakadéka van.||
03084||3.Móz.13.32||Nézze meg a pap a fakadékot a hetedik napon, és ha nem terjedt a var, és nem lett benne sárga szőr, és a varnak a felülete nem lett mélyebbé a bőrnél,||
03085||3.Móz.13.33||akkor borotválják meg, de a varat le ne borotválják. A pap pedig másodszor is különítse el a varas embert hét napig.||
03086||3.Móz.13.34||A pap nézze meg a vart a hetedik napon, és ha nem terjed a var a bőrön, és a felülete nincsen mélyebben a bőrnél, akkor tisztának ítélje azt a pap, és mossa meg a ruháit, és tiszta lesz.||
03087||3.Móz.13.35||De ha továbbterjed a var a bőrön, miután tisztának ítélte azt,||
03088||3.Móz.13.36||és megnézi a pap, és csakugyan terjedt a var a bőrön, akkor ne is kutasson a pap a sárga szőr után, tisztátalan az.||
03089||3.Móz.13.37||De ha a var szerinte ugyanolyan állapotban van, és fekete szőr nőtt benne, meggyógyult az a var, tiszta az. Ítélje tisztának a pap.||
03090||3.Móz.13.38||Ha pedig egy férfi vagy asszony testének a bőrén foltok, fehér foltok támadnak,||
03091||3.Móz.13.39||és megnézi a pap, és íme, a bőrükön levő foltok halványfehérek, bőrön fakadt sömör az. Tiszta az az ember.||
03092||3.Móz.13.40||Ha egy embernek teljesen kihull a haja, az kopasz, és tiszta.||
03093||3.Móz.13.41||Ha elölről hull ki a haja, elöl kopasz ő, és tiszta.||
03094||3.Móz.13.42||Ha pedig az ő egészen kopasz vagy elöl kopasz fején vörhenyes fehér fakadék támad, leprás fakadék az az ő teljesen kopasz vagy elöl kopasz fején.||
03095||3.Móz.13.43||Ha megnézi azt a pap, és íme, a fakadék daganata vörhenyes fehér az ő egészen kopasz vagy elöl kopasz fején, olyanforma, mint a test bőrén való lepra:||
03096||3.Móz.13.44||poklos ember az, tisztátalan, igen tisztátalannak ítélje őt a pap, mivelhogy a fején fakadék van.||
03097||3.Móz.13.45||A poklos ember pedig, akin a fakadék van, megszaggatott ruhában és mezítelen fővel legyen, a bajszát takarja el, és ezt kiáltsa: „Tisztátalan, tisztátalan!”||
03098||3.Móz.13.46||Mindaddig tisztátalan legyen, amíg rajta van a fakadék, mert tisztátalan ő. Egyedül lakjon, a táboron kívül legyen a lakása.||
03099||3.Móz.13.47|A ruhaféléken levő poklosság|Ha pedig egy ruhán van a leprás fakadék, gyapjúruhán vagy lenruhán||
03100||3.Móz.13.48||vagy lenből és gyapjúból készült fonadékon, vagy szöveten; vagy bőrön, vagy valamely bőrből való készítményen;||
03101||3.Móz.13.49||és ha az a fakadék zöld vagy vörhenyes színű a ruhán vagy bőrön, vagy szöveten vagy fonadékon vagy akármely bőrből való eszközön: leprás fakadék az, mutassák meg azért a papnak.||
03102||3.Móz.13.50||Nézze meg a pap a fakadékot, és hét napig rekessze külön azt, amin a fakadék van.||
03103||3.Móz.13.51||A hetedik napon pedig nézze meg a fakadékot. Ha terjed a fakadék a ruhán vagy szöveten vagy fonadékon vagy bőrön és bármely készítményen, amivé a bőrt feldolgozzák: emésztő lepra az a fakadék, tisztátalan az.||
03104||3.Móz.13.52||Azért égesse el azt a ruhát vagy a gyapjúból vagy a lenből készült szövetet vagy fonadékot vagy akármely bőrből való eszközt, amelyen a fakadék van. Emésztő poklosság az, tűz eméssze meg.||
03105||3.Móz.13.53||De ha megnézi a pap, és íme, nem terjedt a fakadék a ruhán vagy szöveten vagy fonadékon vagy akármely bőrből való eszközön,||
03106||3.Móz.13.54||akkor parancsolja meg a pap, hogy mossák meg azt, amin a fakadék van, és különítse el azt másodszor is hét napig.||
03107||3.Móz.13.55||Ha pedig megnézi azt a pap a mosás után, és íme, a fakadék nem változtatta meg a színét: ha nem terjedt is a fakadék, tisztátalan az, tűzben égesd el! Beevődés az, akár a fonákján van, akár a színén.||
03108||3.Móz.13.56||De ha látja a pap, hogy íme, halványabb lett a fakadék a mosás után, akkor szakítsa el azt a ruhától vagy bőrtől vagy szövettől vagy fonadéktól.||
03109||3.Móz.13.57||Ha mégis mutatkozik a ruhán, vagy szöveten, vagy fonadékon, vagy akármely bőrből való eszközön, akkor kiújulás az. Tűzben égesd el azt, amin a fakadék van.||
03110||3.Móz.13.58||Azt a ruhát pedig vagy szövetet vagy fonadékot vagy akármely bőrből való eszközt, amelyet megmostál, ha eltávozik róluk a fakadék, mosd meg másodszor is, és tiszta lesz.||
03111||3.Móz.13.59||Ez a törvénye a leprás fakadéknak, akár gyapjú-, akár lenruhán, akár szöveten, akár fonadékon vagy bármely bőrből való eszközön legyen, hogy tisztának vagy tisztátalannak ítéltessék.||
03112||3.Móz.14.1|A poklos ember tisztulásának törvénye|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03113||3.Móz.14.2||Ez legyen a leprás ember törvénye megtisztulásának napján. Vigyék a paphoz.||23416
03114||3.Móz.14.3||A pap pedig menjen ki a táboron kívülre. Nézze meg a pap, és ha meggyógyult a lepráson a leprás fakadék,||
03115||3.Móz.14.4||akkor parancsolja meg a pap, hogy hozzanak a megtisztulandó emberért két élő, tiszta madarat, cédrusfát, karmazsint és izsópot.||
03116||3.Móz.14.5||Azután parancsolja meg a pap, hogy az egyik madarat öljék meg cserépedényben, forrásvíz fölött.||
03117||3.Móz.14.6||Vegye az élő madarat és a cédrusfát, a karmazsint és az izsópot, és mártsa be azokat és az élő madarat a megölt madár vérébe a forrásvíz fölött.||14730
03118||3.Móz.14.7||Hintse meg a leprából megtisztulandó embert hétszer, és ítélje tisztának. Az élő madarat pedig bocsássa szabadon a mezőn.||
03119||3.Móz.14.8||Azután a megtisztulandó ember mossa ki ruháit, borotválja le minden szőrét, és mosakodjék meg vízben, és tiszta lesz. Így menjen be azután a táborba, de a sátrán kívül maradjon hét napig.||4073
03120||3.Móz.14.9||A hetedik napon pedig borotválja le minden szőrét. A haját, szakállát, szemöldökét és minden egyéb szőrét borotválja le, mossa ki ruháit, mossa meg a testét vízben, és tiszta lesz.||
03121||3.Móz.14.10||A nyolcadik napon pedig vegyen két ép bárányt meg egy egyesztendős ép nőstény bárányt és háromtized véka olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul és egy lóg olajat.||
03122||3.Móz.14.11||A pap pedig, aki a tisztítást végzi, állítsa a megtisztulandó embert ezekkel együtt az ÚR elé, a gyülekezet sátrának bejáratához.||
03123||3.Móz.14.12||Vegye a pap az egyik bárányt, áldozza fel azt vétekért való áldozatul az egy lóg olajjal együtt, és lóbálja meg azokat az ÚR előtt.||
03124||3.Móz.14.13||A bárányt pedig ott ölje meg, ahol a bűnért való áldozatot és az egészen elégő áldozatot ölik meg, a szent helyen. Mert amint a bűnért, úgy a vétekért való áldozat is a papé. Igen szent az.||
03125||3.Móz.14.14||Vegyen a pap a vétekért való áldozat véréből, kenje meg vele a megtisztulandó ember jobb fülcimpáját, jobb keze hüvelykujját és jobb lába nagyujját.||
03126||3.Móz.14.15||Vegyen a pap az egy lóg olajból is, és töltsön a pap a bal tenyerére.||
03127||3.Móz.14.16||Mártsa be a pap jobb keze ujját az olajba, amely bal tenyerében van, és hintsen az olajból az ujjával hétszer az ÚR színe elé.||
03128||3.Móz.14.17||A maradék olajból pedig, amely a tenyerén van, kenje meg a pap a megtisztulandó ember jobb füle cimpáját, jobb keze hüvelykujját és jobb lába nagyujját a vétekért való áldozat vérén felül.||
03129||3.Móz.14.18||Ami megmarad az olajból, amely a pap tenyerén van, azt kenje a megtisztulandó ember fejére. Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt.||
03130||3.Móz.14.19||Azután készítsen a pap bűnért való áldozatot, és szerezzen engesztelést a tisztátalanságából megtisztulónak. Azután ölje meg az égőáldozatot.||
03131||3.Móz.14.20||Vigye fel a pap az égőáldozatot és az ételáldozatot az oltárra. Így szerezzen neki engesztelést a pap, és tiszta lesz.||
03132||3.Móz.14.21||Ha pedig szegény, és nem telik neki erre, akkor vegyen egy bárányt vétekért való áldozatul meglóbálás végett, hogy engesztelésül legyen érte, meg egy tized éfa olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul és egy lóg olajat.||
03133||3.Móz.14.22||Hozzon két gerlicét vagy két galambfiókát, amint a módja engedi: az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul.||
03134||3.Móz.14.23||Vigye azokat tisztulása nyolcadik napján a paphoz, a gyülekezet sátrának bejáratához, az ÚR színe elé.||
03135||3.Móz.14.24||Vegye a pap a vétekért való áldozat bárányát és az egy lóg olajat, és lóbálja meg azokat a pap az ÚR előtt.||
03136||3.Móz.14.25||Azután ölje meg a vétekért való áldozat bárányát, és vegyen a pap a vétekért való áldozat véréből, és kenjen a megtisztulandó ember jobb fülcimpájára, a jobb keze hüvelykujjára és a jobb lába nagyujjára.||
03137||3.Móz.14.26||Az olajból pedig töltsön a pap a saját bal tenyerére.||
03138||3.Móz.14.27||Hintsen a pap az ő jobb kezének ujjával az olajból, amely bal tenyerén van, hétszer az ÚR színe elé.||
03139||3.Móz.14.28||Azután kenje meg a pap a tenyerén levő olajból a megtisztulandó jobb fülcimpáját, a jobb keze hüvelykujját és a jobb lába nagyujját a vétekért való áldozat vérének a helyén.||
03140||3.Móz.14.29||Ami pedig megmarad a pap tenyerén levő olajból, azt kenje a megtisztulandó fejére, hogy engesztelésül legyen érette az ÚR előtt.||
03141||3.Móz.14.30||Azután készítse el a gerlicék vagy galambfiókák egyikét, amelyikre telik neki.||
03142||3.Móz.14.31||Azt, amire tellett neki; az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul, az ételáldozattal együtt. Így szerezzen engesztelést a pap a megtisztulandó embernek az ÚR előtt.||
03143||3.Móz.14.32||Ez a törvénye annak, akin leprás fakadék van, de nem telik neki többre megtisztulásához.||
03144||3.Móz.14.33|A ház poklosságának a megtisztítása|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
03145||3.Móz.14.34||Amikor bementek majd Kánaán földjére, amelyet nektek adok birtokul, és a birtokotokban levő föld valamelyik házára leprát bocsátok,||
03146||3.Móz.14.35||akkor menjen el az, akié a ház, és jelentse a papnak: olyasmi mutatkozik nálam a házban, mint a lepra.||
03147||3.Móz.14.36||A pap pedig parancsolja meg, hogy takarítsák ki a házat, mielőtt odamenne a pap a leprásság megnézésére, hogy semmi se legyen tisztátalanná, ami a házban van. Csak azután menjen be a pap a ház megnézésére.||
03148||3.Móz.14.37||Ha látja a leprásságot, hogy íme, a lepra a ház falain zöld vagy vörhenyes horpadásokban mutatkozik, és annak felülete mélyebben van a falnál,||
03149||3.Móz.14.38||akkor menjen ki a pap a házból a ház ajtaja elé, és zárja be a házat hét napra.||
03150||3.Móz.14.39||A hetedik napon pedig térjen vissza a pap, és ha látja, hogy íme, elterjedt a lepra a ház falán,||
03151||3.Móz.14.40||akkor parancsolja meg a pap, hogy szedjék ki a köveket, amelyeken a lepra van, és vessék azokat a városon kívülre, tisztátalan helyre.||
03152||3.Móz.14.41||A házat pedig kapartassa le belül körös-körül, és a tapasztékot, amelyet levakartak, öntsék a városon kívül egy tisztátalan helyre.||
03153||3.Móz.14.42||Azután vegyenek más köveket, és illesszék be ama kövek helyére. Vakolóanyagot is másikat vegyenek, és azzal tapasszák be a házat.||
03154||3.Móz.14.43||Ha a lepra visszatér, és kiújul a házon, miután kiszedték a köveket, lekaparták és betapasztották a házat,||
03155||3.Móz.14.44||akkor menjen be a pap, nézze meg, és ha íme, továbbterjedt a lepra a házon, emésztő poklosság az a házon, tisztátalan az.||
03156||3.Móz.14.45||Bontsák le azt a házat: köveit, fáit és a ház minden vakolatát, és vigyék a városon kívül egy tisztátalan helyre.||
03157||3.Móz.14.46||Aki pedig bármikor bemegy a házba, amíg az zárva van, tisztátalan legyen estig.||
03158||3.Móz.14.47||Aki abban a házban alszik, mossa meg a ruháit, és aki eszik abban a házban, az is mossa meg a ruháit.||
03159||3.Móz.14.48||Ha pedig bemegy a pap, és látja, hogy íme, nem terjedt tovább a poklosság a házon, miután kitapasztották, akkor tisztának ítélje a pap a házat, mert megszűnt a poklosság.||
03160||3.Móz.14.49||A ház megtisztításához pedig vegyen elő két madarat, cédrusfát, karmazsint és izsópot.||
03161||3.Móz.14.50||Ölje meg az egyik madarat cserépedényben, forrásvíz fölött.||
03162||3.Móz.14.51||Azután vegye a cédrusfát, az izsópot, a karmazsint és az élő madarat, mártsa be azokat a megölt madár vérébe és a forrásvízbe, és hétszer hintse meg vele a házat.||
03163||3.Móz.14.52||Tisztítsa meg a házat a madár vérével, a forrásvízzel, az élő madárral, a cédrusfával, az izsóppal és a karmazsinnal.||
03164||3.Móz.14.53||Az élő madarat pedig bocsássa el a városon kívül a mezőn. Így szerezzen engesztelést a házért, és tiszta lesz.||
03165||3.Móz.14.54||Ez a törvénye mindenféle leprás fakadéknak és ótvarnak,||
03166||3.Móz.14.55||a ruha és a ház poklosságának is;||
03167||3.Móz.14.56||a daganatnak, a kiütésnek és a fehér foltnak,||
03168||3.Móz.14.57||hogy megtudhassák, mikor tiszta, és mikor tisztátalan valami. Ez a lepra törvénye.||
03169||3.Móz.15.1|Különféle testi tisztátalanságok|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
03170||3.Móz.15.2||Ezt mondjátok Izráel fiainak: Ha egy férfinak magfolyása támad, az ő folyása tisztátalan.||
03171||3.Móz.15.3||Tisztátalan lesz e folyás miatt, akár folytonos a magfolyása, akár megreked testében ez a folyás. Tisztátalanság ez nála.||
03172||3.Móz.15.4||Minden ágy, amelyen fekszik a magfolyós, tisztátalan, és minden holmi is, amelyre ráül, tisztátalan lesz.||
03173||3.Móz.15.5||Aki tehát érinti az ő ágyát, mossa ki a ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03174||3.Móz.15.6||Az is, aki a holmira ül, amelyen a magfolyós ült, mossa ki ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03175||3.Móz.15.7||Az is, aki érinti a magfolyós testét, mossa ki ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03176||3.Móz.15.8||Ha ráköp a magfolyós a tiszta emberre, mossa ki ez a ruháját, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03177||3.Móz.15.9||Minden nyereg is, amelyre a magfolyós ráült, tisztátalan legyen.||
03178||3.Móz.15.10||Bárki, aki érintett valamit, ami alatta volt, tisztátalan legyen estig. Aki hordozza azokat, mossa ki ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03179||3.Móz.15.11||Mindaz, akit a magfolyós érint úgy, hogy kezét nem öblíti le vízzel, mossa ki ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03180||3.Móz.15.12||A cserépedényt pedig, amelyet a magfolyós érint, törjék össze, minden faedényt pedig öblítsenek ki vízzel.||
03181||3.Móz.15.13||Mikor pedig megtisztul a magfolyós a folyásából, akkor számláljon hét napot a tisztulására, mossa ki ruháit, és testét is mossa le forrásvízben, és tiszta lesz.||
03182||3.Móz.15.14||A nyolcadik napon vegyen elő két gerlicét vagy két galambfiókát, menjen el az ÚR elé, a gyülekezet sátrának bejáratához, és adja azokat a papnak.||
03183||3.Móz.15.15||Készítse el azokat a pap. Az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat egészen elégő áldozatul. Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt magfolyása miatt.||
03184||3.Móz.15.16||Ha egy férfinak magömlése van, mossa meg az egész testét vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03185||3.Móz.15.17||Minden ruhát és minden bőrt, amelyre a magömlés került, mossanak meg vízben, és tisztátalan legyen estig;||
03186||3.Móz.15.18||az asszony is, akivel magömléses férfi hál. Mosakodjanak meg vízben, és tisztátalanok legyenek estig.||
03187||3.Móz.15.19||Ha egy asszonynak lesz folyása, és véressé lesz a folyása a testén, hét napig legyen a havibajában, és aki érinti, tisztátalan legyen estig.||
03188||3.Móz.15.20||Mindaz, amin hál a havibajában, tisztátalan legyen, és mindaz, amin ül, tisztátalan legyen.||
03189||3.Móz.15.21||Mindaz, aki érinti az ágyát, mossa ki ruháit, és mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03190||3.Móz.15.22||Mindaz, aki bármely holmit érint, amelyen ült, mossa ki ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03191||3.Móz.15.23||Sőt ha valaki az ágyát vagy a holmijából valamit megérint, amelyen ő ült, tisztátalan legyen estig.||
03192||3.Móz.15.24||Ha pedig vele hál valaki, és ráragad arra az ő havibaja, tisztátalan legyen hét napig, és minden ágy is, amelyen fekszik, tisztátalan legyen.||
03193||3.Móz.15.25||Ha sok napig tart az asszony vérfolyása havibajának idején kívül, vagy ha a folyás a havibajon túl tart: amíg a tisztátalanságának folyása tart, úgy legyen, mint havibajának idején: tisztátalan ő.||
03194||3.Móz.15.26||Minden ágy, amelyen fekszik a folyásának egész ideje alatt, olyan legyen, mint a havibaja idejében levő ágya, és minden holmi is, amelyre ráül, tisztátalan legyen, mint a havibajának tisztátalansága alatt.||
03195||3.Móz.15.27||Mindaz, aki érinti azokat, tisztátalan lesz. Mossa ki azért a ruháit, mosakodjon meg vízben, és tisztátalan legyen estig.||
03196||3.Móz.15.28||Ha pedig megtisztul a folyásából, számláljon hét napot, és azután már tiszta.||
03197||3.Móz.15.29||A nyolcadik napon pedig fogjon két gerlicét vagy két galambfiókát, és vigye el őket a papnak, a gyülekezet sátrának bejáratához.||
03198||3.Móz.15.30||Készítse el a pap az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul. Így szerezzen neki engesztelést a pap az ÚR előtt a tisztátalanságának folyása miatt.||
03199||3.Móz.15.31||Így tartsátok vissza Izráel fiait az ő tisztátalanságuktól, hogy meg ne haljanak tisztátalanságuk miatt, megfertőztetve hajlékomat, amely közöttük van.||
03200||3.Móz.15.32||Ez a törvénye a magfolyósnak és annak, akinek magömlése van, amely által tisztátalanná lesz,||
03201||3.Móz.15.33||és a havibajban szenvedőnek és a folyásban levőnek, férfinak és asszonynak és annak a férfinak, aki tisztátalan asszonnyal hál.||
03202||3.Móz.16.1|Az engesztelési ünnep|Majd szólt az ÚR Mózeshez Áron két fiának halála után, akik akkor haltak meg, amikor az ÚRhoz járultak.||
03203||3.Móz.16.2||Azt mondta az ÚR Mózesnek: Szólj testvérednek, Áronnak, hogy ne menjen be akármikor a szent helyre a függönyön belül, a fedél elé, amely a láda fölött van, hogy meg ne haljon, mert felhőben jelenek meg a fedél fölött.||
03204||3.Móz.16.3||Ezzel menjen be Áron a szent helyre: egy fiatal bikával bűnért való áldozatul és egy kossal égőáldozatul.||
03205||3.Móz.16.4||Gyolcsból készült szent köntöst öltsön magára, és gyolcs lábravaló legyen a testén, gyolcsövvel övezze körül magát, és gyolcssüveget tegyen föl. Szent ruhák ezek. Mossa meg a testét vízben, és úgy öltse fel ezeket.||
03206||3.Móz.16.5||Izráel fiainak gyülekezetétől pedig vegyen át két kecskebakot bűnért való áldozatul és egy kost egészen elégő áldozatul.||
03207||3.Móz.16.6||Mutassa be Áron a bűnért való áldozati bikát mint saját áldozatát, és szerezzen engesztelést általa magáért és háza népéért.||
03208||3.Móz.16.7||Azután vegye elő a két kecskebakot, és állítsa azokat az ÚR elé a gyülekezet sátrának bejáratához.||
03209||3.Móz.16.8||Vessen sorsot Áron a két bakra. Az egyiket sorsolja az ÚRnak, a másikat sorsolja Azázélnak.||
03210||3.Móz.16.9||Áldozza fel azt a bakot, amely az ÚRnak jutott a sorsvetésben, és készítse el azt bűnért való áldozatul.||
03211||3.Móz.16.10||Azt a bakot pedig, amely Azázélnak jutott a sorsvetésben, állítsa az ÚR elé elevenen, hogy engesztelés legyen általa, és elküldje azt Azázélnak a pusztába.||
03212||3.Móz.16.11||Áron pedig úgy mutassa be a bűnért való áldozati bikát, mint a maga áldozatát, és úgy szerezzen engesztelést magáért és háza népéért, hogy vágja le a bikát mint a maga bűnért való áldozatát.||
03213||3.Móz.16.12||Töltse meg a tömjénezőt parázzsal az oltárról, amely az ÚR előtt van, és vegyen tele marokkal a porrá tört fűszerekből való füstölőszerből, és vigye be a függönyön belülre.||
03214||3.Móz.16.13||Vesse a tűzre az ÚR előtt a füstölőszert, hogy befedje annak füstje a fedelet, amely a bizonyság fölött van, hogy meg ne haljon.||
03215||3.Móz.16.14||Azután vegyen a bika véréből, és hintse ujjával a fedél felső színére, kelet felé. A fedél előtt pedig hétszer hintsen ujjával a vérből.||
03216||3.Móz.16.15||Azután vágja le a bakot mint a nép bűnért való áldozatát, és vigye be vérét a függönyön belülre, és úgy cselekedjék vérével, ahogy a bika vérével cselekedett: hintse a födélre és a fedél elé.||
03217||3.Móz.16.16||Így szerezzen engesztelést a szent helynek Izráel fiainak tisztátalanságai és minden vétkei s bűnei miatt. Így cselekedjék a gyülekezet sátrával is, amely közöttük, az ő tisztátalanságaik közepette van.||
03218||3.Móz.16.17||Amikor Áron pap bemegy a szentélybe, hogy engesztelést szerezzen, senki se legyen a gyülekezet sátrában, egészen a kijöveteléig. Végezzen engesztelést magáért, háza népéért és Izráel egész gyülekezetéért.||
03219||3.Móz.16.18||Azután jöjjön ki az oltárhoz, amely az ÚR színe előtt van, és végezzen engesztelést azért is: vegyen a bika véréből és a bak véréből, és kenje meg az oltár szarvait körös-körül.||
03220||3.Móz.16.19||És hintsen arra ujjával hétszer a vérből. Így tegye tisztává és így szentelje meg azt Izráel fiainak tisztátalanságai miatt.||
03221||3.Móz.16.20||Miután pedig elvégzi a szentélyért, a gyülekezet sátráért és az oltárért való engesztelést, hozza elő az élő bakot.||
03222||3.Móz.16.21||Tegye rá Áron mind a két kezét az élő bak fejére, vallja meg fölötte Izráel fiainak minden hamisságát és minden vétkét, mindenféle bűnét. Tegye azokat a bak fejére, azután küldje el egy arra rendelt emberrel a pusztába,||
03223||3.Móz.16.22||hogy vigye el magán a bak minden hamisságukat kietlen földre. Így bocsássa el a bakot a pusztában.||
03224||3.Móz.16.23||Azután menjen be Áron a gyülekezet sátrába, és vesse le a gyolcsruhákat, amelyeket felöltött, amikor bement a szentélybe, és hagyja ott azokat.||
03225||3.Móz.16.24||Mosakodjék meg a szent helyen, öltse föl a saját ruháit, úgy menjen ki, és készítse el a maga és a nép egészen elégő áldozatát, és végezzen engesztelést magáért és a népért.||
03226||3.Móz.16.25||A bűnért való áldozat kövérjét pedig füstölögtesse el az oltáron.||
03227||3.Móz.16.26||Az pedig, aki elvitte az Azázélnak való bakot, mossa ki a ruháit, és mosakodjék meg, azután pedig bemehet a táborba.||
03228||3.Móz.16.27||A bűnért való áldozati bikát pedig és a bűnért való áldozati kost, amelynek vérét engesztelés végett bevitték a szentélybe, vigyék ki a táboron kívülre, és égessék el a bőrüket, húsukat és ganéjukat.||30319
03229||3.Móz.16.28||Aki elégeti ezeket, mossa ki a ruháját, mosakodjék meg vízben, és utána bemehet a táborba.||
03230||3.Móz.16.29||Örök rendelkezés legyen ez nálatok: a hetedik hónapban, a hónap tizedik napján tartóztassátok meg magatokat, és semmi munkát ne végezzetek, se a bennszülött, se a közöttetek tartózkodó jövevény.||
03231||3.Móz.16.30||Mert ezen a napon szereznek engesztelést értetek, hogy megtisztítsanak titeket, és minden bűnötöktől megtisztultok az ÚR színe előtt.||
03232||3.Móz.16.31||Szombatok szombatja legyen ez nektek, tartóztassátok meg azért magatokat. Örök rendelkezés ez.||
03233||3.Móz.16.32||Így végezzen engesztelést az a pap is, akit majd apja után kennek fel és avatnak fel pappá. Gyolcsruhákba öltözzék, a szent ruhákba.||
03234||3.Móz.16.33||Végezzen engesztelést a szentek szentjéért és a gyülekezet sátráért, és az oltárért is végezzen engesztelést, sőt a papokért és az egész összegyülekezett népért is végezzen engesztelést.||
03235||3.Móz.16.34||Örökkévaló rendelkezés legyen ez nálatok, hogy egyszer egy esztendőben engesztelést végezzenek Izráel fiainak minden bűnéért. És úgy cselekedtek, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||
03236||3.Móz.17.1|Az állatok levágásának a törvénye|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03237||3.Móz.17.2||Szólj Áronnak, az ő fiainak és Izráel minden fiának, és mondd meg nekik, hogy ezt a dolgot parancsolta az ÚR:||
03238||3.Móz.17.3||Ha valaki Izráel házából ökröt, bárányt vagy kecskét vág le a táborban, vagy ha valaki a táboron kívül vágja le,||
03239||3.Móz.17.4||és nem viszi azt a gyülekezet sátrának bejáratához, hogy áldozattal járuljon az ÚRhoz, az ÚR hajléka elé, tekintsék úgy azt az embert, mint aki vért ontott, és töröltessék ki az ilyen a népe közül.||
03240||3.Móz.17.5||Vigyék el azért Izráel fiai véresáldozataikat, amelyeket eddig a mezőn áldoztak, vigyék el azokat az ÚRnak a gyülekezet sátrának bejáratához, a paphoz, és áldozzák fel azokat hálaáldozatul az ÚRnak.||
03241||3.Móz.17.6||Hintse a pap a vért az ÚR oltárára, amely a gyülekezet sátrának bejáratánál van, a kövérjét pedig füstölögtesse el kedves illatul az ÚRnak.||2750
03242||3.Móz.17.7||Ne áldozzák többé véres áldozataikat az ördögöknek, akikkel paráználkodnak. Örök rendelkezés legyen ez számukra nemzedékről nemzedékre.||
03243||3.Móz.17.8||Ezt is mondd meg nekik: Aki az Izráel házából vagy a köztük tartózkodó jövevények közül egészen elégő áldozatot vagy véres  áldozatot áldoz,||
03244||3.Móz.17.9||és nem viszi azt a gyülekezet sátrának bejáratához, hogy az ÚRnak elkészítsék, irtsák ki az ilyen embert népe közül.||
03245||3.Móz.17.10|A vért nem szabad megenni|Ha valaki Izráel házából vagy a köztük tartózkodó jövevények közül bármilyen vért megeszik, kiontom haragomat az ellen, aki vért evett, és kiirtom népe közül.||209;2906;3307;7541
03246||3.Móz.17.11||Mert a test élete a vérben van, én pedig az oltárra adtam azt nektek, hogy engesztelésül legyen a ti életetekért, mert a vér szerez engesztelést a lélek számára.||209;30194
03247||3.Móz.17.12||Azért mondtam Izráel fiainak: Egy lélek se egyék vért közületek, s a köztetek tartózkodó jövevény se egye meg a vért.||
03248||3.Móz.17.13||Ha valaki Izráel fiai közül vagy a köztük tartózkodó jövevények közül vadászat közben vadat vagy madarat fog, amelyet meg szabad enni, folyassa ki annak vérét, és fedje be porral.||
03249||3.Móz.17.14||Mert minden test élete a benne levő vérben van. Azért mondtam Izráel fiainak: semmiféle testnek a vérét meg ne egyétek, mert minden test élete a vérében van. Aki megeszi, ki kell irtani.||209
03250||3.Móz.17.15||Ha pedig valaki elhullott vagy vadtól megszaggatott állatot eszik, akár bennszülött, akár jövevény, mossa ki ruháját, és mosakodjék meg vízben, és legyen tisztátalan estig, azután tiszta.||
03251||3.Móz.17.16||Ha nem mossa ki ruháját, sem testét le nem mossa, viselje vétségének terhét.||
03252||3.Móz.18.1|A családi élet tisztasága|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03253||3.Móz.18.2||Ezt mondd Izráel fiainak: „Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||
03254||3.Móz.18.3||Ne cselekedjetek úgy, ahogy Egyiptom földjén szokás, ahol laktatok. Úgy se cselekedjetek, ahogy Kánaán földjén szokás, ahová beviszlek titeket. Ne járjatok szokásaik szerint!||
03255||3.Móz.18.4||Az én végzéseim szerint cselekedjetek, és az én rendelkezésemet tartsátok meg. Azok szerint járjatok. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||
03256||3.Móz.18.5||Ezért tartsátok meg rendeleteimet és végzéseimet, amelyeket ha megcselekszik az ember, él általuk. Én vagyok az ÚR.||
03257||3.Móz.18.6||Senki se közeledjen egy vér szerinti rokonához azért, hogy fölfedje annak szemérmét. Én vagyok az ÚR.||
03258||3.Móz.18.7||Apád szemérmét és anyád szemérmét föl ne fedd. Anyád ő, fel ne fedd a szemérmét.||
03259||3.Móz.18.8||Apád feleségének a szemérmét föl ne fedd, apád szemérme az.||3329;28523
03260||3.Móz.18.9||Apád leányának vagy anyád leányának, a te leánytestvérednek szemérmét, akár otthon született, akár máshol született, föl ne fedd.||3335
03261||3.Móz.18.10||Fiad leányának vagy leányod leányának a szemérmét föl ne fedd, mert a te szemérmed az.||
03262||3.Móz.18.11||Apád felesége leányának a szemérmét föl ne fedd, mert apád magzata, leánytestvéred ő.||3335
03263||3.Móz.18.12||Apád leánytestvéré nek szemérmét föl ne fedd, apád vér szerinti rokona ő.||3337
03264||3.Móz.18.13||Anyád leánytestvérének a szemérmét föl ne fedd, mert anyád vér szerinti rokona ő.||
03265||3.Móz.18.14||Apád fiútestvérének a szemérmét föl ne fedd, feleségéhez ne közelíts, a nagynénéd ő.||3338
03266||3.Móz.18.15||Menyednek szemérmét föl ne fedd, a te fiad felesége ő. Ne fedd föl szemérmét.||3330
03267||3.Móz.18.16||Fiútestvéred feleségének szemérmét föl ne fedd, fiútestvéred szemérme az.||3339
03268||3.Móz.18.17||Ne fedd föl egy asszonynak és leányának szemérmét. Fiának a leányát vagy leányának a leányát el ne vedd, hogy annak szemérmét felfedjed, mert vér szerint való rokonok. Fajtalankodás ez.||3332
03269||3.Móz.18.18||De feleségül se végy senkit az ő leánytestvére mellé, hogy vetélkedés ne legyen, ha fölfeded még az ő életében őmellette amannak szemérmét.||
03270||3.Móz.18.19||Ne közeledj asszonyhoz az ő havi tisztátalansága alatt, hogy fölfedjed szemérmét.||3336
03271||3.Móz.18.20||Felebarátod feleségével ne egyesülj, mert azzal megfertőzteted magadat.||3328
03272||3.Móz.18.21||Magzatodat ne add oda, hogy a Moloknak áldozzák, és meg ne szentségtelenítsd Istened nevét. Én vagyok az ÚR.||3320;10002
03273||3.Móz.18.22||Férfiúval ne hálj úgy, amint asszonnyal hálnak. Utálatosság az.||3331;28022;28025
03274||3.Móz.18.23||Ne hálj együtt semmiféle állattal, hogy azzal megfertőztesd magad. Asszony se álljon meg állat előtt, hogy párosodjék vele. Förtelmesség az.||3333
03275||3.Móz.18.24||Egyikkel se fertőztessétek meg magatokat ezek közül. Mert mindezekkel ama pogányok fertőztették meg magukat, akiket kiűzök előletek.||
03276||3.Móz.18.25||Fertőzötté lett az a föld, de számon kérem a gonoszságát, és kiokádja az a föld a lakosait.||
03277||3.Móz.18.26||Tartsátok meg tehát rendeléseimet és végzéseimet, és ez utálatosságok közül semmit se cselekedjetek, se a bennszülött, se a közöttetek tartózkodó jövevény.||
03278||3.Móz.18.27||Mert mindezeket az utálatosságokat megcselekedték annak a földnek lakosai, amely előttetek van, és förtelmessé lett az a föld.||
03279||3.Móz.18.28||Hogy ki ne okádjon titeket az a föld, ha megfertőztetitek, amint kiokádja azt a népet, amely előttetek van.||5396;5397
03280||3.Móz.18.29||Mert aki csak egyet is megcselekszik ezekből az utálatosságokból, azt mind ki kell irtani népe közül.||
03281||3.Móz.18.30||Tartsátok meg azért mindazt, amit rendeltem, hogy egyet se kövessetek el azokból az utálatos szokásokból, amelyeket elkövettek tielőttetek, és meg ne fertőztessétek magatokat azokkal. Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.”||
03282||3.Móz.19.1|A Tízparancsolat követelményei|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03283||3.Móz.19.2||Ezt mondd Izráel fiai egész gyülekezetének: „Szentek legyetek, mert én az ÚR, a ti Istenetek szent vagyok.||3325;3344;30457
03284||3.Móz.19.3||Anyját és apját minden ember tisztelje, és szombatjaimat tartsátok meg. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||2063;2433;2434
03285||3.Móz.19.4||Ne hajoljatok a bálványokhoz, és ne csináljatok magatoknak öntött istenszobrokat. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||2513
03286||3.Móz.19.5||Ha hálaadó áldozatot áldoztok az ÚRnak, úgy áldozzátok, hogy ő kedvesen fogadja.||
03287||3.Móz.19.6||Áldozásotok napján és a következő napon egyétek meg azt. Ami pedig harmadnapra megmarad, égessétek meg tűzben.||2894;-2917
03288||3.Móz.19.7||Ha pedig valaki mégis eszik belőle a harmadik napon, romlottat eszik, nem lehet az kedves.||
03289||3.Móz.19.8||Aki abból eszik, az viselje álnokságának terhét, mivelhogy megfertőztette az ÚR szentségét. Az ilyen embert ki kell irtani népe közül.||
03290||3.Móz.19.9||Mikor földetek termését learatjátok, ne arassátok le egészen a mező szélét, és az elhullott gabonafejeket ne szedjétek föl.||3424;5544
03291||3.Móz.19.10||Szőlődet se böngészd át, és szőlőd elhullott szemeit se szedd föl. A szegénynek és a jövevénynek hagyd meg azokat. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||
03292||3.Móz.19.11||Ne lopjatok, ne is hazudjatok, és senki meg ne csalja felebarátját.||2066;29364
03293||3.Móz.19.12||Ne esküdjetek hamisan az én nevemre, mert megfertőztetitek Istenetek nevét. Én vagyok az ÚR.||2058;23334;-23338
03294||3.Móz.19.13||Felebarátodat ne zsarold, és ne rabold ki. A napszámos bére ne maradjon nálad reggelig.||5540;30425
03295||3.Móz.19.14||Süketet ne szidalmazz, és vak elé ne vess gáncsot, hanem féld Istenedet. Én vagyok az ÚR.||
03296||3.Móz.19.15||Ne kövessetek el igazságtalanságot az ítéletben. Ne nézd a szegény személyét, se a hatalmas személyét ne becsüld. Igazságosan ítélj felebarátodnak.||2147;4909
03297||3.Móz.19.16||Ne terjessz rágalmakat néped között. Ne támadj felebarátod életére. Én vagyok az ÚR.||
03298||3.Móz.19.17||Ne gyűlöld a te atyádfiát szívedben. Fedd meg felebarátodat nyíltan, hogy ne viseld bűnének a terhét.||30661;23809;23811
03299||3.Móz.19.18||Ne légy bosszúálló, és haragot ne tarts a népedhez tartozókkal szemben, hanem szeresd felebarátodat, mint magadat. Én vagyok az ÚR.||23340;23345;28332;23344
03300||3.Móz.19.19||Rendeléseimet tartsátok meg. Állatodat más fajtával ne párosítsd. Szántóföldedbe ne vess kétféle magot. Ne legyen rajtad kétféle szövetű ruha.||
03301||3.Móz.19.20||Ha valaki olyan asszonnyal hál együtt, aki egy másik ember hatalma alatt levő rabnő, akit nem váltottak ki, és szabadon sem bocsátották, mindkettőt büntetés érje, de meg ne ölessenek, mert nem volt szabad az asszony.||
03302||3.Móz.19.21||A férfi pedig vigye el a vétkéért való áldozatát az ÚRnak a gyülekezet sátrának bejáratához. Egy kost, vétekért való áldozatul.||
03303||3.Móz.19.22||És a pap szerezzen neki engesztelést a vétekért való áldozat kosával az ÚR előtt az elkövetett bűnéért, és megbocsáttatik neki a bűne, amelyet elkövetett.||
03304||3.Móz.19.23||Mikor pedig bementek arra a földre, és ott mindenféle gyümölcstermő fát ültettek, annak a gyümölcsét körülmetéletlennek tartsátok. Három esztendeig legyen az nektek körülmetéletlen, ne egyétek meg.||
03305||3.Móz.19.24||A negyedik esztendőben pedig minden gyümölcse szent legyen, hálaáldozatul az ÚRnak.||
03306||3.Móz.19.25||Csak az ötödik esztendőben egyétek meg a gyümölcsét, a termését pedig magatoknak gyűjtsétek be. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||
03307||3.Móz.19.26||Ne egyetek semmi véreset, ne varázsoljatok, és ne jövendölgessetek.||5263;5394
03308||3.Móz.19.27||Hajatokat ne nyírjátok kerekdedre, szakállad végét ne csúfítsd el.||3350
03309||3.Móz.19.28||Testeteket a holt emberért ne hasogassátok meg, se égetéssel magatokat meg ne bélyegezzétek. Én vagyok az ÚR.||5291;5292
03310||3.Móz.19.29||Lányodat meg ne becstelenítsd, paráznaságra adva őt, hogy paráznává ne legyen a föld, és be ne teljék a föld fajtalankodással!||
03311||3.Móz.19.30||Szombatjaimat tartsátok meg! Szent helyemet tiszteljétek! Én vagyok az ÚR.||3284
03312||3.Móz.19.31||Ne forduljatok halottidézőkhöz, és a jósoktól ne tudakozódjatok, mert ezzel megfertőztetitek magatokat. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||3324;7950;-7959;9454;-9458
03313||3.Móz.19.32||Az ősz ember előtt kelj föl, az idős embert becsüld meg, és féld Istenedet. Én vagyok az ÚR.||
03314||3.Móz.19.33||Ha jövevény tartózkodik nálatok, a ti földeteken, ne nyomorgassátok őt.||2134
03315||3.Móz.19.34||Olyan legyen nektek a jövevény, aki nálatok tartózkodik, mintha közületek való bennszülött volna, és szeressétek őt, mint magatokat, mert jövevények voltatok Egyiptom földjén. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||3393;5205
03316||3.Móz.19.35||Ne kövessetek el igazságtalanságot az ítéletben, a hosszmértékben, a súlymértékben és az űrmértékben.||
03317||3.Móz.19.36||Igaz mérték, igaz font, igaz efa és igaz hín legyen közöttetek. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről.||16757;22726
03318||3.Móz.19.37||Tartsátok meg azért minden rendelésemet és minden végzésemet, és cselekedjetek azok szerint. Én vagyok az ÚR.”||
03319||3.Móz.20.1|Vallási és erkölcsi vétkek tiltása|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03320||3.Móz.20.2||Mondd meg Izráel fiainak: „Aki Izráel fiai közül és az Izráelben tartózkodó jövevények közül odaadja magzatát a Moloknak, halállal lakoljon, a föld népe kővel kövezze agyon.||3272
03321||3.Móz.20.3||Én is kiontom haragomat az ilyen emberre, és kiirtom a népe közül, mivel adott a magzatából a Moloknak, hogy megfertőztesse szentségemet, és megszentségtelenítse szent nevemet.||
03322||3.Móz.20.4||Ha pedig a föld népe behunyja szemét az ilyen ember előtt, amikor az odaadja magzatát a Moloknak, és nem öli meg azt,||
03323||3.Móz.20.5||akkor én ontom ki haragomat arra az emberre és háza népére, és kiirtom őt a népek közül, és mindazokat, akik követik a paráználkodásban, amikor paráználkodnak a Molokkal.||
03324||3.Móz.20.6||Ha valaki halottidézőhöz és jövendőmondóhoz fordul, és követi őket a paráználkodásban, arra is kiontom haragomat, és kiirtom népe közül.||
03325||3.Móz.20.7||Szenteljétek meg tehát magatokat, és szentek legyetek, mert én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.||3041;3283;30457
03326||3.Móz.20.8||Tartsátok meg rendeléseimet, és cselekedjétek azokat. Én vagyok az ÚR, a ti megszentelőtök.||
03327||3.Móz.20.9||És aki szidalmazza apját vagy anyját, halállal lakoljon. Apját és anyját szidalmazta, vére rajta.||2094;17042
03328||3.Móz.20.10||Ha valaki felebarátjának feleségével paráználkodik, mivelhogy férjes asszonnyal paráználkodik, halállal lakoljon a parázna férfi és a parázna nő.||5492
03329||3.Móz.20.11||Ha valaki apja feleségével hál, apja szemérmét fedi föl. Halállal lakoljanak mindketten, vérük rajtuk.||3259;1033
03330||3.Móz.20.12||Ha valaki menyével hál, halállal lakoljanak mindketten, fertelmességet követtek el. Vérük rajtuk.||3266
03331||3.Móz.20.13||Ha valaki férfival hál úgy, ahogy asszonnyal hálnak, utálatosságot követtek el mindketten. Halállal lakoljanak, vérük rajtuk.||3273
03332||3.Móz.20.14||Ha valaki feleségül vesz egy asszonyt az anyjával együtt, fajtalankodás az. Tűzzel égessék meg őket, hogy ne legyen köztetek fajtalankodás.||3268
03333||3.Móz.20.15||Ha valaki állattal párosodik, halállal lakoljon, és az állatot is öljétek meg.||3274
03334||3.Móz.20.16||Ha egy asszony állathoz közeledik, hogy vele párosodjon, öld meg mind az asszonyt, mind az állatot. Mindkettő halállal lakoljon, vérük rajtuk.||
03335||3.Móz.20.17||Ha valaki feleségül veszi a leánytestvérét, apja leányát vagy anyja leányát, és meglátja annak a szemérmét, és az is meglátja az ő szemérmét, gyalázatosság az, irtassanak ki népük fiainak láttára. Leánytestvérének szemérmét fedte fel, viselje ezért gonoszságának terhét.||3260
03336||3.Móz.20.18||Ha valaki havibajos asszonnyal hál, és fölfedi szemérmét, forrását feltakarja, és az asszony is felfedi vérének forrását, mindketten irtassanak ki népükből.||3270
03337||3.Móz.20.19||Anyád leánytestvérének vagy apád leánytestvérének szemérmét se fedd fel! Mivelhogy vérrokonnak mezítelenségét fedi föl, viseljék gonoszságuk terhét.||3263;3264
03338||3.Móz.20.20||Ha valaki a nagynénjével hál, az atyja bátyjának, nagybátyjának szemérmét fedte föl. Viseljék gonoszságuk terhét, magtalanul haljanak meg.||3265
03339||3.Móz.20.21||Ha pedig elveszi valaki fiútestvérének feleségét, vérfertőzés az. Testvérének szemérmét fedte föl, gyermektelenek lesznek.||3267
03340||3.Móz.20.22||Tartsátok meg minden rendelésemet és minden végzésemet, és azokat cselekedjétek, hogy ki ne okádjon titeket az a föld, amelyre én viszlek be titeket, hogy ott lakjatok.||3277
03341||3.Móz.20.23||Ne kövessétek annak a népnek a szokásait, amelyet kiűzök előletek. Azért utáltam meg őket, mert ezeket cselekedték.||3254;3279
03342||3.Móz.20.24||Nektek pedig ezt mondom: Örökölni fogjátok földjüket, mert nektek adom azt örökségül, azt a tejjel és mézzel folyó földet. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek, aki kiválasztottalak titeket a népek közül.||1587
03343||3.Móz.20.25||Tegyetek különbséget azért a tiszta és a tisztátalan állatok között, a tiszta és a tisztátalan szárnyasok között. Ne fertőztessétek meg magatokat állattal, madárral vagy valamely földön csúszó állattal, amelyeket mint tisztátalanokat megkülönböztettem előttetek.||2999;5294;5311
03344||3.Móz.20.26||Legyetek nekem szentek, mert én, az ÚR, szent vagyok, aki kiválasztottalak titeket a népek közül, hogy enyéim legyetek.||
03345||3.Móz.20.27||Ha egy férfi vagy asszony halottidéző vagy jövendőmondó lesz, halállal lakoljon. Kővel kövezzétek azt agyon, vére rajta.”||5394;7952
03346||3.Móz.21.1|A papi tisztséggel járó követelmények|Azután így szólt az ÚR Mózeshez: Beszélj a papokkal, Áron fiaival, és mondd meg nekik, hogy senki közülük meg ne fertőztesse magát halottal a népe között.||21691
03347||3.Móz.21.2||Kivétel a hozzá legközelebb álló vérrokona: anyja, apja, fia, leánya és fiútestvére||
03348||3.Móz.21.3||vagy a hozzá legközelebb álló hajadon leánytestvére, aki még nem ment férjhez. Őket megérintheti.||
03349||3.Móz.21.4||Mint főember se fertőztesse meg magát népe között, hogy tisztátalanná ne legyen.||
03350||3.Móz.21.5||Ne nyírják kopaszra fejüket, szakálluk szélét ne borotválják le, és ne vágjanak sebeket a testükön.||3308
03351||3.Móz.21.6||Szentek legyenek Istenüknek, és Istenük nevét meg ne szentségtelenítsék, mert az ÚR tűzáldozatait, Istenük kenyerét ők áldozzák. Ezért szentek legyenek.||
03352||3.Móz.21.7||Parázna és megszeplősített asszonyt el ne vegyenek, se férjétől elbocsátott asszonyt ne vegyenek el. Mert a pap az Istenének van szentelve.||
03353||3.Móz.21.8||Te is szentnek tartsd őt, mert Istened kenyerét ő áldozza. Szent legyen azért előtted, mert szent vagyok én, az ÚR, a ti megszentelőtök.||
03354||3.Móz.21.9||Ha egy pap leánya vetemedik paráznaságra, megszentségteleníti apját, ezért égessék meg.||
03355||3.Móz.21.10||Aki pedig főpap lett a testvérei között azzal, hogy a fejére öntötték a fölkenőolajat, és felavatták a szolgálatra, amikor a szent ruhákba felöltöztették, a haját ne növessze meg, a ruháit ne szaggassa meg.||
03356||3.Móz.21.11||Semmiféle holttesthez be ne menjen! Még az apjáéval és anyjáéval se tegye tisztátalanná magát.||3347;3348
03357||3.Móz.21.12||A szent helyről ne menjen ki, hogy Istenének szent helyét meg ne szentségtelenítse, mert fejdísz van rajta és Istenének fölkenő olaja. Én vagyok az ÚR.||
03358||3.Móz.21.13||Hajadont vegyen feleségül.||21688
03359||3.Móz.21.14||Özvegyet, elűzöttet, megszeplősítettet, paráznát: ilyeneket el ne vegyen, hanem hajadont vegyen feleségül népe közül.||
03360||3.Móz.21.15||Hogy gyalázatot ne hozzon utódaira népe között. Mert én, az ÚR vagyok az ő megszentelője.||
03361||3.Móz.21.16||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03362||3.Móz.21.17||Ezt mondd Áronnak: Ha lesz olyan valaki magzatodból az ő nemzetségükben, akiben fogyatkozás van, az ne mutassa be áldozatul Istenének a kenyerét.||
03363||3.Móz.21.18||Mert senki sem áldozhat, akiben fogyatkozás van: vak, sánta, csonka orrú vagy nyomorék.||
03364||3.Móz.21.19||Sem az, aki törött lábú vagy törött kezű||
03365||3.Móz.21.20||vagy púpos vagy törpe vagy szemfájós vagy kiütéses vagy kelevényes, vagy aki sérves.||
03366||3.Móz.21.21||Senki, akiben fogyatkozás van, ne álljon elő Áronnak, a papnak a fiai közül, hogy tűzáldozatot vigyen föl az ÚRnak. Fogyatkozás van őbenne, ne álljon elő, hogy bemutassa Istene kenyerét.||
03367||3.Móz.21.22||Istenének kenyeréből, a legszentségesebbikből és a szentségesből ehet.||2859;3455;4266;4267
03368||3.Móz.21.23||Csak a függönyhöz ne menjen be, és az oltárhoz ne közeledjék, mert fogyatkozás van őbenne; hogy ne fertőztesse meg szent helyemet. Én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.||
03369||3.Móz.21.24||És Mózes elmondta mindezt Áronnak, fiainak és Izráel minden fiának.||
03370||3.Móz.22.1|Az áldozati ételek szentek|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03371||3.Móz.22.2||Mondd meg Áronnak és fiainak, hogy tisztelettel bánjanak Izráel fiainak szent adományaival, amelyeket nekem szentelnek, hogy meg ne gyalázzák szent nevemet. Én vagyok az ÚR.||
03372||3.Móz.22.3||Mondd meg nekik: Ha valaki utódaitokból, a ti összes magzatotok közül a szent dolgokhoz közelít, amelyeket Izráel fiai szentelnek az ÚRnak, amikor éppen tisztátalan, az ilyen ember irtassék ki előlem. Én vagyok az ÚR.||
03373||3.Móz.22.4||Ha valaki Áron fiai közül leprás vagy magfolyós, a szent dolgokból ne egyék, míg meg nem tisztul. Aki pedig egy tetem által tisztátalanná lett dolgot érint, vagy valakit, akinek magömlése van,||
03374||3.Móz.22.5||vagy ha valaki egy férget érint, s ezáltal tisztátalanná lesz, vagy embert, akitől tisztátalanná lesz annak valamilyen tisztátalansága miatt,||
03375||3.Móz.22.6||az ilyen ember, aki effélét érint, tisztátalan legyen estig, és a szent dolgokból ne egyék, csak ha megmosta a testét vízzel.||
03376||3.Móz.22.7||De amikor lemegy a nap, tiszta lesz, és azután ehet a szent dolgokból, mert az ő eledele az.||
03377||3.Móz.22.8||Elhullott vagy széttépett állatot ne egyék, hogy tisztátalanná ne legyen általa. Én vagyok az ÚR.||3250;2144
03378||3.Móz.22.9||A rendelkezésemet pedig tartsák meg, hogy bűnbe ne essenek miatta, és meg ne haljanak amiatt, hogy meggyalázzák azokat. Én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.||
03379||3.Móz.22.10||Senki idegen nem ehet szent ételt, a pap zsellére és bérese sem ehet szent ételt.||2369
03380||3.Móz.22.11||De ha megvásárol valakit a pap a maga pénzén, az ehet belőle, és a házánál született szolgák szintén. Ezek ehetnek eledeléből.||
03381||3.Móz.22.12||De a pap leánya, ha idegennek lesz a felesége, nem ehet a szent áldozatból.||
03382||3.Móz.22.13||De ha a pap leánya özveggyé lesz, vagy elválik, de magzata nincs, és visszatér apja házához, mint leánykorában, akkor ehet apja eledeléből. De idegen nem ehet belőle.||
03383||3.Móz.22.14||Ha pedig tévedésből eszik valaki szentelt ételt, tegye ahhoz annak ötödrészét, így adja meg a papnak.||
03384||3.Móz.22.15||És be ne szennyezzék Izráel fiainak szent dolgait, amelyeket az ÚRnak áldoznak,||
03385||3.Móz.22.16||hogy vétkes hamissággal ne terheljék magukat, ha esznek az ő szent dolgaiból. Mert én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.||
03386||3.Móz.22.17|Az áldozati állatok hibátlanok legyenek|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03387||3.Móz.22.18||Mondd meg Áronnak és fiainak és Izráel minden fiának: ha valaki Izráel házából és az Izráelben levő jövevények közül fölviszi az áldozatát akár fogadalomból, akár szabad akaratból: amit fölvisznek az ÚRnak egészen elégő áldozatul,||
03388||3.Móz.22.19||hogy kedvesen fogadtassék: ép és hím legyen, akár marha, akár bárány, akár kecske az.||
03389||3.Móz.22.20||Amiben pedig fogyatkozás van, abból semmit se áldozzatok, mert az nem lesz kedves neki tőletek.||
03390||3.Móz.22.21||Ha valaki hálaáldozattal áldozik az ÚRnak, vagy fogadalmának teljesítésére, vagy szabad akaratból, s akár marhaféléből, akár juhféléből, ép legyen, hogy kedves legyen. Semmi fogyatkozás ne legyen abban.||5340;5366
03391||3.Móz.22.22||Vakot vagy rokkantat vagy csonkát vagy fekélyest vagy viszketegest vagy varast ne áldozzatok az ÚRnak, és tűzáldozatul ne tegyetek ezekből az oltárra az ÚRnak!||
03392||3.Móz.22.23||Hosszú vagy kurta tagú ökröt vagy bárányt szabad akaratból való áldozatul vihetsz ugyan, de fogadalmi áldozatul nem lesz kedves.||
03393||3.Móz.22.24||Szétnyomott, összezúzott, megszakadt vagy kimetszett heréjűt se áldozzatok az ÚRnak. Se a ti földeteken ne cselekedjétek ezt,||
03394||3.Móz.22.25||se idegen ember kezéből ne áldozzatok semmi ilyenből a ti Istenetek eledeléül. Mivel romlás van bennük, fogyatkozás van bennük: nem fogadtatnak kedvesen érettetek.||
03395||3.Móz.22.26||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03396||3.Móz.22.27||Borjú, bárány és kecske, ha megellett, az anyja alatt legyen hét napig. A nyolcadik naptól fogva és azon túl kedves lesz az tűzáldozatul az ÚRnak.||2143
03397||3.Móz.22.28||De tehenet és juhot kicsinyével együtt ne öljetek meg ugyanazon a napon.||
03398||3.Móz.22.29||Ha hálaáldozattal áldoztok az ÚRnak, úgy áldozzatok, hogy kedvesen fogadtassatok.||
03399||3.Móz.22.30||Azon a napon egyétek meg, ne hagyjatok belőle reggelig. Én vagyok az ÚR.||
03400||3.Móz.22.31||Tartsátok meg parancsolataimat, és cselekedjetek azok szerint. Én vagyok az ÚR.||
03401||3.Móz.22.32||Ne fertőztessétek meg szent nevemet, hogy megszenteltessem Izráel fiai között. Én vagyok az ÚR, a ti megszentelőtök,||
03402||3.Móz.22.33||aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy Istenetek legyek. Én vagyok az ÚR.||
03403||3.Móz.23.1|Az ünnepek elrendelése. A nyugalom napja|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03404||3.Móz.23.2||Szólj Izráel fiaihoz, és mondd el nekik, hogy melyek az ÚR ünnepei, amelyeket ki kell hirdetnetek, hogy szent gyülekezésetek legyen azokon a napokon. Ezek az én ünnepeim.||
03405||3.Móz.23.3||Hat napon át munkálkodjatok, a hetedik napon a nyugalomnak, a szent gyülekezésnek szombatja van, semmi munkát ne végezzetek. Az ÚR szombatja legyen az mindenütt, ahol laktok.||2060
03406||3.Móz.23.4|A páska és a kovásztalan kenyerek ünnepe|Ezek az ÚR ünnepei, a szent gyülekezések, amelyekre megszabott idejükben kell összegyülekeznetek.||
03407||3.Móz.23.5||Az első hónapban, a hónap tizennegyedikén este van az ÚR páskája.||
03408||3.Móz.23.6||E hónap tizenötödik napja pedig az ÚR kovásztalan kenyerének ünnepe. Hét napig egyetek kovásztalan kenyeret.||
03409||3.Móz.23.7||Az első napon szent gyülekezésetek legyen, semmi hétköznapi munkát ne végezzetek.||
03410||3.Móz.23.8||Hét napon át pedig tűzáldozatot áldozzatok az ÚRnak. A hetedik napon is legyen szent gyülekezésetek, semmi hétköznapi munkát ne végezzetek.||
03411||3.Móz.23.9|Az első kéve bemutatása|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03412||3.Móz.23.10||Ezt mondd Izráel fiainak: Mikor bementek a földre, amelyet én adok nektek, és learatjátok vetését, aratásotok zsengéjének első kévéjét vigyétek a papnak.||
03413||3.Móz.23.11||Ő pedig mutassa fel a kévét az ÚR előtt, hogy kedvesen fogadtassék érettetek. A szombat után következő napon mutassa fel azt a pap.||
03414||3.Móz.23.12||Amely napon pedig felmutatjátok a kévét, áldozzatok az ÚRnak egy hibátlan, egyesztendős bárányt egészen elégő áldozatul.||
03415||3.Móz.23.13||Ahhoz pedig ételáldozatul kéttized efa finomlisztet, olajjal elegyítve, tűzáldozatul az ÚRnak, kedves illatul. Italáldozatul pedig egy hín bornak a negyed részét.||
03416||3.Móz.23.14||Új kenyeret, pörkölt búzaszemeket és zsenge kalászokat pedig ne egyetek addig a napig, amíg be nem viszitek Istenetek áldozatát. Örök rendtartás ez nemzedékről nemzedékre minden lakóhelyeteken.||
03417||3.Móz.23.15|Az aratási hálaadó ünnep|Számláljatok azután a szombatra következő naptól, attól a naptól, amelyen beviszitek a felmutatásra szánt kévét, hét teljes hetet.||
03418||3.Móz.23.16||A hetedik hétre következő napig számláljatok ötven napot, és akkor járuljatok új ételáldozattal az ÚRhoz.||
03419||3.Móz.23.17||Hozzatok föl lakóhelyetekről két kenyeret felmutatási áldozatul. Kéttized efa finomlisztből legyenek, kovásszal sütve, zsengéből való áldozatul az ÚRnak.||2774;2892
03420||3.Móz.23.18||A kenyérrel együtt pedig áldozzatok hét hibátlan, egyesztendős bárányt, egy bikaborjút és két kost. Legyenek ezek égőáldozatai az ÚRnak, a hozzájuk tartozó étel- és italáldozatukkal együtt. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||
03421||3.Móz.23.19||Készítsetek el egy kecskebakot is bűnért való áldozatul és két egyesztendős bárányt hálaadó áldozatul.||
03422||3.Móz.23.20||Mutassa fel azokat a pap a zsengékből való kenyérrel az ÚR színe előtt a két báránnyal együtt. Az ÚRnak szenteltek ezek, a papéi legyenek!||
03423||3.Móz.23.21||És hirdessétek ki, hogy ugyanazon a napon szent gyülekezés lesz, semmi hétköznapi foglalatosságot ne végezzetek. Örök rendelkezés legyen ez minden lakóhelyeteken nemzedékről nemzedékre.||
03424||3.Móz.23.22||Mikor pedig földetek termését learatjátok, ne arassátok le egészen a mező széléig, és az elhullott gabonafejeket ne szedjétek föl! Hagyd azokat a nyomorultnak és a jövevénynek. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||3290;5544
03425||3.Móz.23.23|A hetedik hónap első napja|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03426||3.Móz.23.24||Ezt mondd Izráel fiainak: A hetedik hónapban, a hónap első napján ünnepetek legyen, emlékeztető kürtzengéssel, szent gyülekezéssel.||4609;-4614
03427||3.Móz.23.25||Semmi hétköznapi foglalatosságot ne végezzetek, és tűzáldozattal áldozzatok az ÚRnak.||
03428||3.Móz.23.26|Az engesztelési ünnep|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03429||3.Móz.23.27||Ugyanennek a hetedik hónapnak tizedikén az engesztelés napja van. Szent gyülekezésetek legyen, tartóztassátok meg magatokat, és tűzáldozattal áldozzatok az ÚRnak.||3230;4615
03430||3.Móz.23.28||Semmiféle munkát ne végezzetek azon a napon, mert az engesztelés napja az, hogy engesztelés legyen érettetek az ÚRnak színe előtt, a ti Istenetek előtt.||
03431||3.Móz.23.29||Ha pedig valaki nem tartóztatja meg magát ezen a napon, irtassék ki népe közül.||
03432||3.Móz.23.30||Ha valaki valami munkát végez ezen a napon, elvesztem az ilyet népe közül.||
03433||3.Móz.23.31||Ne végezzetek semmiféle munkát akkor. Örök rendelkezés legyen ez nemzedékről nemzedékre minden lakóhelyeteken.||
03434||3.Móz.23.32||Ünnepek ünnepe ez nektek, tartóztassátok meg azért magatokat. A hónap kilencedikének estéjén, egyik estétől a másik estéig üljétek meg a ti ünnepeteket.||
03435||3.Móz.23.33|A sátoros ünnep|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03436||3.Móz.23.34||Ezt mondd Izráel fiainak: Ugyanennek a hetedik hónapnak tizenötödikén hét napig tartó sátoros ünnepe kezdődjék az ÚRnak.||4620;5355
03437||3.Móz.23.35||Az első napon szent gyülekezés legyen, semmiféle hétköznapi foglalatosságot ne végezzetek.||
03438||3.Móz.23.36||Hét napon át tűzáldozatot mutassatok be az ÚRnak, a nyolcadik napon pedig szent gyülekezésetek legyen, és újra mutassatok be tűzáldozatot az ÚRnak. Berekesztő ünnep ez, semmi hétköznapi foglalatosságot ne végezzetek rajta.||26434
03439||3.Móz.23.37||Ezek az ÚR ünnepei, amelyeket ki kell hirdetnetek mint a szent gyülekezés alkalmait, hogy áldozzatok az ÚRnak tűzáldozattal, egészen elégő áldozattal, ételáldozattal, véres- és italáldozattal, mindegyiket a maga napján;||
03440||3.Móz.23.38||az ÚR szombatjain kívül, adományaitokon kívül, minden fogadalmon és minden önkéntes áldozaton kívül, amelyeket adni szoktatok az ÚRnak.||
03441||3.Móz.23.39||Ugyancsak a hetedik hónap tizenötödik napján, amikor a föld termését betakarítjátok, az ÚR ünnepét ünnepeljétek hét napig. Az első nap és a nyolcadik nap is a nyugalom napja legyen.||
03442||3.Móz.23.40||Vegyetek magatoknak az első napon egy szép fáról való gyümölcsöt, pálmaágakat, sűrű levelű fa lombját és patak mellől való fűzfagallyakat, és örvendezzetek az ÚR előtt, a ti Istenetek előtt hét napig.||
03443||3.Móz.23.41||Így ünnepeljétek meg ezt az ÚRnak ünnepeként minden esztendőben hét napig. Örök rendelkezés legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre. A hetedik hónapban ünnepeljétek ezt.||
03444||3.Móz.23.42||Sátrakban lakjatok hét napig, sátorban lakjék minden Izráelben született.||
03445||3.Móz.23.43||Hogy megtudják a ti nemzedékeitek, hogy sátrakban lakattam Izráel fiait, amikor kihoztam őket Egyiptom földjéről. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||
03446||3.Móz.23.44||Így szólt Mózes Izráel fiainak az ÚR ünnepei felől.||
03447||3.Móz.24.1|Az örökmécses és a szent kenyerek|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03448||3.Móz.24.2||Parancsold meg Izráel fiainak, hogy hozzanak neked tiszta faolajat, amelyet a világításhoz sajtoltak, hogy szüntelenül világító lámpákat gyújthassanak.||2292
03449||3.Móz.24.3||A bizonyság kárpitján kívül, a gyülekezet sátrában úgy helyezze el azokat Áron, hogy estétől reggelig az ÚR előtt legyenek. Örök rendelkezés legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre.||
03450||3.Móz.24.4||A színarany mécsestartóra tegye föl a mécseket. Szüntelen az ÚR előtt legyenek.||2232
03451||3.Móz.24.5||Végy finomlisztet, és süss belőle tizenkét lepényt. Kéttized efából legyen egy lepény.||
03452||3.Móz.24.6||Helyezd el azokat két sorban. Hatot tégy egy sorba, a színarany asztalra az ÚR elé.||
03453||3.Móz.24.7||Tégy mindegyik sorhoz tiszta tömjént, ez legyen a kenyérnél az áldozat emlékeztető része mint tűzáldozat az ÚRnak.||
03454||3.Móz.24.8||Szombatról szombatra mindig rakja föl azt a pap az ÚR elé. Örök szövetség ez Izráel fiaival.||
03455||3.Móz.24.9||Azután Ároné és fiaié legyen. Szent helyen egyék meg, mert igen szentséges az az ÚR tűzáldozatai közül, örök rendelés szerint.||3367
03456||3.Móz.24.10|Istenkáromlás és egyéb bűnök büntetése|Ekkor egy izráeli asszony fia, aki egyiptomi apától született, és Izráel fiaival együtt jött ki, egy izráeli férfival összeveszett a táborban.||
03457||3.Móz.24.11||Az izráeli asszony fia káromolta az ÚR nevét, és átkozódott. Ekkor odavitték Mózeshez. Anyjának a neve Selómit volt, Dibri leánya, Dán törzséből.||
03458||3.Móz.24.12||És őrizet alá helyezték, míg kijelentést kapnak az ÚR akarata felől.||4187
03459||3.Móz.24.13||Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek:||
03460||3.Móz.24.14||Vidd ki az átkozódót a táboron kívül, és mindazok, akik hallották, tegyék kezüket a fejére, és kövezze meg az egész gyülekezet.||
03461||3.Móz.24.15||Izráel fiainak pedig így szólj: Ha valaki átkozza Istenét, viselje vétkének büntetését.||
03462||3.Móz.24.16||Aki szidalmazza az ÚR nevét, halállal lakoljon, kövezze meg az egész gyülekezet. Akár jövevény, akár bennszülött, ha szidalmazza az ÚR nevét, halállal lakoljon.||
03463||3.Móz.24.17||Ha valaki agyonüt egy embert, halállal lakoljon.||
03464||3.Móz.24.18||Ha pedig valakinek állatát üti agyon, fizesse meg azt: állatot állatért.||
03465||3.Móz.24.19||Ha valaki testi sértést okoz a felebarátjának, amint ő cselekedett, úgy cselekedjenek vele is.||
03466||3.Móz.24.20||Törést törésért, szemet szemért, fogat fogért. Amilyen sérelmet ő ejtett máson, olyan ejtessék rajta is.||23339;23340
03467||3.Móz.24.21||Aki állatot üt agyon, fizesse meg azt, de aki embert üt agyon, halállal lakoljon.||
03468||3.Móz.24.22||Egyféle törvény legyen nálatok. A jövevény olyan legyen, mint a bennszülött, mert én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||
03469||3.Móz.24.23||Ekkor szólt Mózes Izráel fiainak, és kivitték az átkozódót a táboron kívülre, és megkövezték. Úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
03470||3.Móz.25.1|A nyugalom esztendeje|Azután így szólt az ÚR Mózeshez a Sínai-hegyen:||
03471||3.Móz.25.2||Mondd meg ezt Izráel fiainak: Mikor bementek arra a földre, amelyet nektek adok, legyen nyugalma a földnek az ÚR nyugalomnapja szerint.||
03472||3.Móz.25.3||Hat esztendőn át vesd be szántóföldedet, és hat esztendőn át metsszed szőlődet, és takarítsd be termését.||
03473||3.Móz.25.4||A hetedik esztendőben pedig szombati nyugalma legyen a földnek, az ÚRnak szombatja szerint. Szántóföldedet ne vesd be, és szőlődet meg ne metszd.||1878
03474||3.Móz.25.5||Ami tarló földeden magától kihajt, ne arasd le, és ami metszetlen szőlődön terem, ne szedd le, mert a nyugalom esztendeje lesz az a földnek.||
03475||3.Móz.25.6||De amit a föld az ő szombatján terem, táplálékul lesz nektek: neked, szolgádnak, szolgálólányodnak, béresednek és zsellérednek, akik nálad tartózkodnak.||
03476||3.Móz.25.7||Jószágaidnak és a vadaknak is, amelyek földeden vannak, táplálékul lesz annak minden termése.||
03477||3.Móz.25.8|A nagy örömünnep éve|Számlálj azután hét szombatesztendőt, azaz hétszer hét esztendőt, úgy, hogy a hét szombatesztendőnek az ideje negyvenkilenc év legyen.||
03478||3.Móz.25.9||Akkor fúvasd meg a riadókürtöt a hetedik hónapban. A hónap tizedikén, az engesztelés napján fúvasd meg a kürtöt az egész országban.||
03479||3.Móz.25.10||Szenteljétek meg az ötvenedik esztendőt, és hirdessetek szabadulást az ország minden lakójának. Jubileumi év legyen ez nektek, és kapja vissza mindenki a birtokát, és térjen vissza mindenki a maga nemzetségéhez.||
03480||3.Móz.25.11||Jubileumi év ez, az ötvenedik esztendő. Ne vessetek, és le se arassátok, ami magától kihajtott a földön, és a metszetlen szőlőt se szüreteljétek le;||
03481||3.Móz.25.12||mert jubileumi év ez, tartsátok szentnek. A mezőről egyétek annak termését.||
03482||3.Móz.25.13||Az örömünneplésnek ebben az esztendejében mindenki jusson hozzá újból a birtokához.||
03483||3.Móz.25.14||Ha pedig elad valami eladnivalót felebarátjának, vagy vásárol valamit a felebarátjától, ne csalja meg egyik a másikat.||
03484||3.Móz.25.15||A jubileumi évet követő esztendők száma szerint vásárolj felebarátodtól, az pedig a termő esztendők száma szerint adjon el neked.||
03485||3.Móz.25.16||Az évek nagyobb számához képest nagyobb árat adj azért, amit veszel, az esztendők kisebb számához képest pedig kisebb árat adj azért, amit veszel, mert a termést az évek száma szerint adja el neked.||
03486||3.Móz.25.17||Ne csapjátok be egymást, hanem féld Istenedet. Mert én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.||
03487||3.Móz.25.18||Ha teljesítitek rendelkezéseimet, megtartjátok végzéseimet és teljesítitek, biztonságban lakhattok azon a földön.||
03488||3.Móz.25.19||És megtermi a föld a gyümölcsét, hogy eleget ehessetek, és biztonságban lakhassatok rajta.||
03489||3.Móz.25.20||Ha pedig ezt mondjátok: Mit eszünk a hetedik esztendőben, ha nem vetünk, és termésünket nem takarítjuk be:||
03490||3.Móz.25.21||rátok árasztom majd áldásomat a hatodik esztendőben, hogy három esztendőre való termés teremjen.||
03491||3.Móz.25.22||És mikor a nyolcadik esztendőre vettek, akkor is a régi termésből esztek, egészen a kilencedik esztendeig. Mindaddig régi gabonát esztek, míg ennek termése be nem érik.||
03492||3.Móz.25.23|A földtulajdon törvénye|A földet pedig senki se adja el végleg, mert enyém a föld. Csak jövevények és zsellérek vagytok nálam.||17998;18021
03493||3.Móz.25.24||Azért birtokotok egész területén engedjétek meg, hogy a föld visszaváltható legyen.||
03494||3.Móz.25.25||Ha felebarátod elszegényedik, és elad valamit a birtokából, akkor álljon elő a rokona, aki közel van hozzá, és váltsa meg magának, amit eladott az atyjafia.||
03495||3.Móz.25.26||Ha pedig nincs valakinek kiváltó rokona, de maga tesz szert annyira, hogy elég annak visszavásárlásához,||
03496||3.Móz.25.27||számlálja meg az eladása óta eltelt esztendőket, a fennmaradó értéket pedig térítse meg annak, akinek eladta, és újra legyen övé a birtoka.||
03497||3.Móz.25.28||Ha pedig nincsen módjában, hogy visszatérítse neki, akkor maradjon az eladott birtoka annál, aki megvette, egészen a jubileum évéig. A jubileum évében azonban szabaduljon föl, és legyen újra övé a birtoka.||
03498||3.Móz.25.29||Ha valaki lakóházat ad el egy fallal kerített városban, kiválthatja azt az eladás esztendejének elteltéig. Egy évig kiválthatja.||
03499||3.Móz.25.30||Ha pedig nem váltják vissza annak az esztendőnek teljes elteltéig, akkor a fallal kerített városban levő ház örökre azé és annak leszármazottaié marad, aki megvette. Nem szabadul föl a jubileum évében.||3482
03500||3.Móz.25.31||Az olyan falvak házait pedig, amelyek nincsenek körülkerítve, a mezei földekhez számítsátok. Legyenek visszaválthatók, és a jubileum évében szabaduljanak föl.||
03501||3.Móz.25.32||Ami pedig a léviták városait illeti, az ő birtokukban levő városok házai általuk mindenkor kiválthatók legyenek.||4847
03502||3.Móz.25.33||De amit nem vált is ki valaki a léviták közül, szabaduljon föl a jubileum évében: az eladott ház a birtokukban levő városokban. Mert a léviták városainak házai a tulajdon birtokuk Izráel fiai között.||
03503||3.Móz.25.34||De a városaikhoz tartozó szántóföldeket nem adhatják el, mert örökös birtokuk az.||
03504||3.Móz.25.35|Az elszegényedettek védelme|Ha felebarátod elszegényedik, és keze erőtlenné lesz melletted, segítsd meg őt, akár jövevény, akár zsellér, hogy megélhessen melletted.||
03505||3.Móz.25.36||Ne végy tőle kamatot vagy uzsorát, hanem féld Istenedet, hogy megélhessen melletted atyádfia.||5520
03506||3.Móz.25.37||A pénzedet ne add neki kamatra, és eleséget se adj neki uzsorára.||
03507||3.Móz.25.38||Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy nektek adjam Kánaán földjét, és Istenetek legyek.||
03508||3.Móz.25.39||Ha pedig atyádfia elszegényedik melletted, és eladja magát neked, ne tartsd úgy, mint rabszolgát.||2079
03509||3.Móz.25.40||Mint béres, mint zsellér legyen nálad. A jubileum évéig szolgáljon nálad.||
03510||3.Móz.25.41||Azután menjen el tőled gyermekeivel együtt, és térjen vissza a nemzetségéhez, és térjen vissza atyái örökségébe.||
03511||3.Móz.25.42||Mert az én szolgáim ők, akiket kihoztam Egyiptom földjéről. Nem adhatók el mint rabszolgák.||
03512||3.Móz.25.43||Ne uralkodjál rajta kegyetlenül, hanem féld Istenedet.||29413;29610
03513||3.Móz.25.44||Valamennyi szolgád és szolgálóleányod a körülöttetek levő népek közül való legyen. Közülük vásárolj szolgát és szolgálóleányt.||
03514||3.Móz.25.45||A zsellérek gyermekei közül is, akik nálatok tartózkodnak, szintúgy vásárolhattok, valamint azoknak a nemzetségéből, akik veletek vannak, akik a földeteken születtek, és legyenek ők a ti tulajdonotok.||
03515||3.Móz.25.46||Örökségül hagyhatjátok magatok után fiaitoknak, hogy örököljék őket, örökké dolgoztathattok velük. De atyátokfiain, az Izráel fiain, egyik a másikon ne uralkodjék kegyetlenül.||
03516||3.Móz.25.47||Ha a jövevény vagy zsellér vagyonra tesz szert melletted, atyádfia pedig elszegényedik mellette, és eladja magát a melletted levő jövevénynek, zsellérnek vagy egy jövevény nemzetségéből származónak,||
03517||3.Móz.25.48||mindamellett is, hogy eladta magát, megváltható legyen. Atyjafiai közül bárki megválthassa őt.||
03518||3.Móz.25.49||Vagy nagybátyja vagy nagybátyjának fia váltsa meg vagy az ő nemzetségéből való vérrokona, vagy ha módja van rá, maga váltsa meg magát.||
03519||3.Móz.25.50||Számoljon el azzal, aki megvette őt, attól az esztendőtől kezdve, amelyen eladta magát neki, a jubileum esztendejéig; és az eladásának az ára az esztendők száma szerint legyen, mintha napszámosként lenne nála.||
03520||3.Móz.25.51||Ha még sok esztendő van hátra, ahhoz képest térítse meg neki a váltságdíjat a vételárból.||
03521||3.Móz.25.52||Ha pedig kevés esztendő van hátra a jubileum évéig, akkor is számoljon el vele, és az évek számának megfelelően fizesse vissza a váltságdíját.||
03522||3.Móz.25.53||Mint esztendőről esztendőre fogadott béres legyen nála. Ne uralkodjék kegyetlenül rajta szemed láttára.||
03523||3.Móz.25.54||Ha pedig ilyen módon nem lett megváltva, a jubileum évében szabaduljon föl gyermekeivel együtt.||
03524||3.Móz.25.55||Mert az én szolgáim Izráel fiai, az én szolgáim ők, akiket kihoztam Egyiptom földjéről. Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.||
03525||3.Móz.26.1|A bálványimádás tilalma|Ne csináljatok magatoknak bálványokat, se faragott képet, se oszlopot ne emeljetek magatoknak, se kőszobrokat ne állítsatok föl a földeteken, hogy meghajoljatok előtte, mert én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.||2055;5061;5364;15549
03526||3.Móz.26.2||A szombatjaimat tartsátok meg, és tiszteljétek szentélyemet. Én vagyok az ÚR.||3311
03527||3.Móz.26.3|Az Úr megáldja parancsolatainak megtartóit|Ha rendeléseim szerint jártok, és parancsolataimat megtartjátok és megcselekszitek,||5612
03528||3.Móz.26.4||idejében adok esőt nektek, és a föld megadja termését, a mező fája is megtermi gyümölcsét.||
03529||3.Móz.26.5||Cséplésetek szüretig tart és a szüret a vetésig; jóllakásig ehetitek kenyereteket, és biztonságban lakhattok földeteken.||
03530||3.Móz.26.6||Mert békességet adok azon a földön, úgyhogy amikor lefekszetek, senki sem riaszt föl benneteket. Kipusztítom az ártalmas vadat arról a földről, és fegyverrel sem törnek a földetekre.||13128;13129
03531||3.Móz.26.7||Sőt elűzitek ellenségeiteket, és elhullnak előttetek fegyver által.||
03532||3.Móz.26.8||Közületek öten százat űznek el, és közületek százan tízezret űznek el, és elhullnak előttetek ellenségeitek fegyver által.||6470
03533||3.Móz.26.9||Hozzátok fordulok, megszaporítalak és megsokasítalak titeket, és szövetségemet megerősítem veletek.||
03534||3.Móz.26.10||A régről megmaradtat fogjátok enni, és az új elől kell kihordanotok a régit.||
03535||3.Móz.26.11||Hajlékomat közétek helyezem, és nem utállak meg benneteket.||21453;21454
03536||3.Móz.26.12||És közöttetek járok, és Istenetek leszek, ti pedig az én népem lesztek.||
03537||3.Móz.26.13||Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy ne legyetek az ő szolgáik, és összetörtem igátok fáját, és fölegyenesedve vezettelek benneteket.||
03538||3.Móz.26.14|Az Úr megveri parancsolatainak megszegőit|Ha pedig nem hallgattok reám, és nem cselekszitek meg mindezeket a parancsolatokat,||5399
03539||3.Móz.26.15||ha megvetitek rendeléseimet, és ha megutáljátok végzéseimet, ha nem cselekszitek meg minden parancsolatomat, hanem megszegitek a szövetségemet,||
03540||3.Móz.26.16||akkor bizony így bánok veletek: rettenetességet bocsátok reátok, sorvasztó betegséget és forrólázat, amelyek szemet égetnek, és lelket epesztenek, és a magot hiába vetitek el, mert ellenségeitek emésztik el.||5783;22728;-22731
03541||3.Móz.26.17||És kiontom haragomat reátok, hogy elhulljatok ellenségeitek előtt, és uralkodjanak rajtatok gyűlölőitek, és meneküljetek, mikor senki sem űz.||5675;-5678;17265
03542||3.Móz.26.18||Ha pedig ezek után sem hallgattok reám, hétszerte keményebben ostorozlak meg benneteket a bűneitekért.||
03543||3.Móz.26.19||Megtöröm megátalkodott kevélységeteket, és olyanná teszem az eget fölöttetek, mint a vas, a földeteket pedig olyanná, mint a réz.||
03544||3.Móz.26.20||Hiába minden erőfeszítés, földetek nem ad termést, és a föld fái sem adnak gyümölcsöt.||
03545||3.Móz.26.21||Ha mégis ellenem fordultok, és nem akartok reám hallgatni, hétszeres csapást zúdítok reátok bűneitekért.||
03546||3.Móz.26.22||Rátok küldöm a pusztai vadakat, hogy megfosszanak gyermekeitektől, kiirtsák jószágaitokat, és fölfaljanak titeket, hogy pusztává legyenek útjaitok.||
03547||3.Móz.26.23||És ha ezek által sem jobbultok meg, hanem szembeszálltok velem,||
03548||3.Móz.26.24||bizony én is szembeszállok veletek, és hétszeresen sújtalak titeket bűneitekért.||8630
03549||3.Móz.26.25||Fegyvert hozok reátok, hogy bosszút álljon a szövetség megrontásáért. Ha városaitokba gyülekeztek össze, akkor döghalált bocsátok rátok, és az ellenség kezébe adattok.||
03550||3.Móz.26.26||Mikor eltöröm nálatok a kenyérnek botját, tíz asszony süti majd kenyereteket egy kemencében, és kimérve adják oda kenyereiteket, úgy, hogy esztek, de nem laktok jól.||20612;20629;15687;22729;22210
03551||3.Móz.26.27||És ha emellett sem hallgattok reám, hanem ellenem fordultok,||
03552||3.Móz.26.28||én is ellenetek fordulok keserű haragomban, és bizony hétszeresen megostorozlak bűneitekért.||
03553||3.Móz.26.29||Fiaitok húsát fogjátok enni és leányaitok húsát.||9704
03554||3.Móz.26.30||Lerontom áldozóhalmaitokat, és kiirtom naposzlopaitokat, és holttesteiteket bálványaitok tetemeire hányatom, mert megutállak titeket.||19221;19222;18059
03555||3.Móz.26.31||Városaitokat sivataggá teszem. Szent helyeiteket is elpusztítom, és nem lesz kedves nekem a ti jó illatú áldozatotok.||20356
03556||3.Móz.26.32||Úgy elpusztítom ezt a földet, hogy álmélkodnak rajta még ellenségeitek is, akik ott fognak lakni.||
03557||3.Móz.26.33||Titeket pedig elszélesztelek a pogány népek közé, és kivont fegyverrel űzetlek titeket, és pusztasággá lesz földetek, városaitok pedig sivataggá.||
03558||3.Móz.26.34||Akkor örül a föld a nyugalmának, pusztaságának egész idején, ti pedig ellenségeitek földjén lesztek. Akkor majd megnyugszik a föld, és élvezni fogja nyugalmát.||12016
03559||3.Móz.26.35||Pusztaságának egész ideje alatt nyugodni fog, mert nem nyugodhatott a nyugalomra rendelt időben, mikor rajta laktatok.||
03560||3.Móz.26.36||Akik pedig megmaradnak közületek, azoknak szívébe gyávaságot öntök ellenségeik földjén, és megkergeti őket a szállongó falevél zizzenése, és futnak, mintha fegyver elől futnának, és elhullnak, noha senki sem kergeti őket.||13226
03561||3.Móz.26.37||És egymásra hullnak, mint a fegyver előtt, pedig senki sem kergeti őket, és nem lesz megállásotok ellenségeitek előtt.||
03562||3.Móz.26.38||Elvesztek a pogány népek között, és ellenségeitek földje megemészt titeket.||
03563||3.Móz.26.39||Akik pedig megmaradnak közületek, elenyésznek hamisságuk miatt ellenségeitek földjén; sőt atyáik hamissága miatt is velük együtt elenyésznek.||
03564||3.Móz.26.40|Ígéret a megtérőknek|Akkor megvallják hamisságukat és atyáik hamisságát, hűtlenségükkel együtt, amelyet elkövettek ellenem, és azt, hogy ellenem szegültek.||5034;5035
03565||3.Móz.26.41||Bizony én is ellenük szegülök, és beviszem őket ellenségeik földjére. Akkor talán megalázkodik körülmetéletlen szívük, és békével hordozzák bűnük büntetését,||
03566||3.Móz.26.42||és akkor visszaemlékezem Jákóbbal kötött szövetségemre, Izsákkal kötött szövetségemre is, Ábrahámmal kötött szövetségemre is, és gondom lesz az országra.||16
03567||3.Móz.26.43||A föld ugyan pusztán hagyatik tőlük, és örül a nyugalmának, amíg pusztán hever nélkülük, nekik pedig békével kell hordozniuk bűnük büntetését azért, mert megvetették parancsaimat, és megutálta lelkük rendeléseimet.||
03568||3.Móz.26.44||De mindamellett, ha ellenségeik földjén lesznek is, akkor sem vetem meg őket, és nem utálom meg őket annyira, hogy felbontsam velük szövetségemet, és mindenestül elveszítsem őket, mert én az ÚR, az ő Istenük maradok.||
03569||3.Móz.26.45||Sőt visszaemlékezem az elődökkel kötött szövetségre, akiket kihoztam Egyiptom földjéről a pogány népek szeme láttára, hogy Istenük legyek. Én vagyok az ÚR.||
03570||3.Móz.26.46||Ezek a rendelkezések, végzések és törvények, amelyeket az ÚR szerzett ő maga és Izráel fiai között a Sínai-hegyen, Mózes által.||
03571||3.Móz.27.1|A fogadalmak megváltása|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03572||3.Móz.27.2||Ezt mondd Izráel fiainak: Ha valaki egy személyre szóló fogadalmat tesz az ÚRnak, föl kell becsülni annak az értékét.||
03573||3.Móz.27.3||Ha férfit kell fölbecsülni, húszesztendőstől hatvanesztendősig ötven ezüstsékelre becsüljed a szent sékel szerint.||
03574||3.Móz.27.4||Ha pedig asszony az, harminc sékelre becsüljed.||
03575||3.Móz.27.5||Ha pedig ötesztendőstől húszesztendősig való, akkor a fiúgyermeket húsz sékelre becsüljed, a leányt pedig tíz sékelre.||
03576||3.Móz.27.6||Ha pedig egy hónapostól ötesztendősig való, akkor a fiút öt ezüstsékelre becsüld, a leányt pedig három ezüstsékelre.||
03577||3.Móz.27.7||Ha pedig hatvanesztendős vagy annál idősebb, ha férfi, akkor tizenöt sékelre becsüld, az asszonyt pedig tíz sékelre.||
03578||3.Móz.27.8||Ha pedig szegényebb az, mint ahogy te becsülted, akkor állítsák a pap elé, és becsülje meg őt a pap. Aszerint becsülje meg a pap, amilyen módja van a fogadalmat tevőnek.||
03579||3.Móz.27.9||Ha pedig olyan állatokról van szó, amelyekből áldozni szoktak az ÚRnak, mindaz, amit az efféléből ad valaki az ÚRnak, szent legyen.||
03580||3.Móz.27.10||Ne adjon helyette mást, és ne cserélje ki a jót hitványra vagy a hitványat jóra. De ha mégis kicserélné a jószágot egy másik jószágra, akkor mind ez, mind az, amivel kicserélte, szent lesz.||
03581||3.Móz.27.11||Ha pedig egy tisztátalan állatról van szó, amelyből nem szoktak áldozatot bemutatni az ÚRnak, állítsák oda az állatot a pap elé.||
03582||3.Móz.27.12||Becsülje meg azt a pap, hogy jó-e vagy rossz-e, és amennyire a pap becsüli, úgy legyen.||
03583||3.Móz.27.13||Ha pedig meg akarja váltani, adja hozzá a becsült értéke ötödrészét.||
03584||3.Móz.27.14||Ha valaki a házát szenteli az ÚRnak szent ajándékul, azt is becsülje meg a pap, hogy jó-e vagy hitvány-e, és amennyire a pap becsüli, úgy legyen.||
03585||3.Móz.27.15||Ha pedig az, aki odaszentelt házát meg akarja váltani, adja hozzá a becsült értéke ötödrészét, és úgy maradjon az övé.||
03586||3.Móz.27.16||Ha valaki a mezei birtokából szentel valamit az ÚRnak, akkor a vetőmag szerint kell megbecsülni, amely abba megy. Ha egy hómer árpamag megy bele, ötven ezüstsékelt ér.||
03587||3.Móz.27.17||Ha a jubileum évétől szenteli oda a földjét valaki, akkor a teljes becsült értéket kell számítani.||
03588||3.Móz.27.18||De ha a jubileum éve után szenteli oda a mezejét, akkor a pap a hátralévő évek száma szerinti árat számítsa föl neki, és azt vonják le a becsült értékből.||
03589||3.Móz.27.19||De ha mindenképpen meg akarja váltani a mezejét az, aki odaszentelte, akkor adja hozzá a becsült ár ötödrészét, és úgy maradjon az övé.||
03590||3.Móz.27.20||Ha pedig nem váltja meg azt a mezőt, vagy ha eladja azt másvalakinek, többé nem válthatja meg.||
03591||3.Móz.27.21||És amikor a jubileum évében fölszabadul az a föld, legyen az ÚR szent tulajdona, mint neki szentelt mező: a pap birtoka legyen.||
03592||3.Móz.27.22||Ha pedig nem ősi birtokát, hanem pénzen vásárolt mezejét szenteli valaki az ÚRnak,||
03593||3.Móz.27.23||akkor számolja ki a pap a becsült összeget a jubileum évéig, és a becsült értéket már azon a napon adja oda az ÚRnak szent ajándékul.||
03594||3.Móz.27.24||A jubileum évében visszaszáll a föld arra, akitől vették, akinek a birtoka volt az a föld.||
03595||3.Móz.27.25||Mindent a szent sékel szerint becsüljetek föl! Húsz géra egy sékel.||2395
03596||3.Móz.27.26||Az állat elsőszülöttjét ne szentelje oda senki, mivel az úgyis az ÚRé. Akár marha, akár juh, az ÚRé az.||1869
03597||3.Móz.27.27||Ha azonban tisztátalan az állat, meg kell váltani a becsült értéke szerint, hozzáadva annak ötödré szét. Ha pedig nem váltják meg, adják el a becsült ára szerint.||
03598||3.Móz.27.28||De amit valaki esküvel szentelt az ÚRnak a tulajdonából – akár ember, akár állat, akár mezei birtok az –, azt nem adhatja el és nem is válthatja meg. Minden esküvel odaszentelt dolog igen szent tulajdona az ÚRnak.||4271;5968
03599||3.Móz.27.29||Senki, akit az emberek közül véglegesen az ÚRnak szenteltek, nem váltható meg, hanem mindenképpen meg kell halnia.||
03600||3.Móz.27.30||A földnek minden tizede a föld vetéséből, a fa gyümölcséből az ÚR szent tulajdona.||
03601||3.Móz.27.31||De ha valaki mindenképpen meg akar valamit váltani a tizedéből, adja hozzá annak ötödrészét.||
03602||3.Móz.27.32||A marha és a juh tizede, minden tizedik abból, ami a pásztorbot alatt átmegy, az ÚRnak legyen szentelve.||
03603||3.Móz.27.33||Nem szabad válogatni, hogy jó-e vagy hitvány, és ki sem szabad cserélni. De ha valaki mégis elcseréli, akkor az és amit cserébe adott érte, szent lesz, és nem váltható meg.||
03604||3.Móz.27.34||Ezek azok a parancsolatok, amelyeket az ÚR parancsolt Mózes által Izráel fiainak a Sínai-hegyen.||
03605|Mózes negyedik könyve|4.Móz.1.1|Izráel számbavétele|Így szólt az ÚR Mózeshez a Sínaipusztában, a gyülekezet sátrában a második hónap első napján, Egyiptom földjéről való kijövetelük után a második esztendőben:||2393
03606||4.Móz.1.2||Vegyétek számba Izráel fiainak egész gyülekezetét nemzetségeik szerint, atyáik háza népe szerint, a nevek száma szerint, minden férfit főről főre,||4491;4540;2659
03607||4.Móz.1.3||húszesztendőstől fogva és feljebb, mindenkit, aki harcra fogható Izráelben. Számláljátok meg őket seregenként, te és Áron!||
03608||4.Móz.1.4||Legyen veletek egy-egy férfi mindegyik törzsből, mindegyik atyái háza népének feje legyen.||
03609||4.Móz.1.5||Ez pedig a neve azoknak a férfiaknak, akik mellettetek fognak állni: Rúbenből Elicúr, Sedéúr fia.||
03610||4.Móz.1.6||Simeonból Selumiél, Cúrisaddaj fia.||
03611||4.Móz.1.7||Júdából Nahsón, Ammínádáb fia.||
03612||4.Móz.1.8||Issakárból Netanél, Cúár fia.||
03613||4.Móz.1.9||Zebulonból Eliáb, Hélón fia.||
03614||4.Móz.1.10||József fiai közül: Efraimból Elisámá, Ammihúd fia, Manasséból Gamliél, Pedácúr fia.||
03615||4.Móz.1.11||Benjáminból Abídán, Gideóni fia.||
03616||4.Móz.1.12||Dánból Ahiezer, Ammisaddaj fia.||
03617||4.Móz.1.13||Ásérból Pagiél, Okrán fia.||
03618||4.Móz.1.14||Gádból Eljászáf, Deúél fia.||
03619||4.Móz.1.15||Naftáliból Ahira, Énán fia.||
03620||4.Móz.1.16||Ezek a gyülekezetből elhívottak, atyjuk törzseinek fejei, Izráel nemzetségfői.||
03621||4.Móz.1.17||Maga mellé vette Mózes és Áron e név szerint is kijelölt férfiakat.||
03622||4.Móz.1.18||Összegyűjtötték az egész gyülekezetet a második hónap első napján, és bejegyezték születésük idejét nemzetségeik szerint, atyáik háza népe szerint, a nevek száma szerint, húszesztendőstől fogva és feljebb, főről főre.||
03623||4.Móz.1.19||Ahogy az ÚR parancsolta, úgy számlálta meg őket Mózes a Sínai-pusztában.||
03624||4.Móz.1.20||Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai, azok leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, főről főre minden férfiú, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03625||4.Móz.1.21||akiket megszámláltak Rúben törzséből: negyvenhatezer-ötszáz lélek.||
03626||4.Móz.1.22||Simeon fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, főről főre minden férfi, húszesztendőstől fogva és följebb, minden harcra fogható,||
03627||4.Móz.1.23||akiket megszámláltak Simeon törzséből: ötvenkilencezer-háromszáz.||
03628||4.Móz.1.24||Gád fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03629||4.Móz.1.25||akiket megszámláltak Gád törzséből: negyvenötezer-hatszázötven.||
03630||4.Móz.1.26||Júda fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03631||4.Móz.1.27||akiket megszámláltak Júda törzséből: hetvennégyezer-hatszáz.||
03632||4.Móz.1.28||Issakár fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03633||4.Móz.1.29||akiket megszámláltak Issakár törzséből: ötvennégyezer-négyszáz.||
03634||4.Móz.1.30||Zebulon fiainak leszármazottai nemzetségenként és háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03635||4.Móz.1.31||akiket megszámláltak Zebulon törzséből: ötvenhétezer-négyszáz.||
03636||4.Móz.1.32||József fiaiból Efraim fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03637||4.Móz.1.33||akiket megszámláltak Efraim törzséből: negyvenezer-ötszáz.||
03638||4.Móz.1.34||Manassé fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb, minden harcra fogható,||
03639||4.Móz.1.35||akiket megszámláltak Manassé törzséből: harminckétezer-kétszáz.||
03640||4.Móz.1.36||Benjámin fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03641||4.Móz.1.37||akiket megszámláltak Benjámin törzséből: harmincötezer-négyszáz.||
03642||4.Móz.1.38||Dán fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, a nevek száma szerint, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03643||4.Móz.1.39||akiket megszámláltak Dán törzséből: hatvankétezer-hétszáz.||
03644||4.Móz.1.40||Ásér fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03645||4.Móz.1.41||akiket megszámláltak Ásér törzséből: negyvenegyezer-ötszáz.||
03646||4.Móz.1.42||Naftáli fiainak leszármazottai nemzetségenként, háza népenként, név szerint számba véve, húszesztendőstől fogva és följebb minden harcra fogható,||
03647||4.Móz.1.43||akiket megszámláltak Naftáli törzséből: ötvenháromezer-négyszáz.||
03648||4.Móz.1.44||Ezeket vették számba, akiket Mózes, Áron és Izráel tizenkét fejedelme számolt meg; egy-egy férfi, mindegyik a háza népének feje.||
03649||4.Móz.1.45||Mindazok, akiket számba vettek Izráel fiai közül, atyáik háza népe szerint, húszesztendőstől fogva és följebb, minden harcra foghatót Izráelben,||
03650||4.Móz.1.46||mindazok, akiket megszámoltak: hatszázháromezer-ötszázötvenen voltak.||2659
03651||4.Móz.1.47||De a lévitákat atyáik háza népe szerint nem vették számba közöttük.||3693;-3709
03652||4.Móz.1.48|A léviták feladata|Mert így szólt az ÚR Mózeshez:||
03653||4.Móz.1.49||Csak Lévi törzsét ne vedd számba, és ne sorold őket Izráel fiai közé,||3691
03654||4.Móz.1.50||hanem rendeld őket a bizonyság hajlékának, minden edényének és minden ahhoz valónak őrzőivé. Ők hordozzák a hajlékot, minden edényét, szolgáljanak mellette, és a hajlék körül táborozzanak.||
03655||4.Móz.1.51||Amikor a hajléknak tovább kell indulnia, a léviták szedjék szét, amikor pedig megáll a hajlék, a léviták állítsák föl. Ha pedig idegen közeledik hozzá, haljon meg.||3730
03656||4.Móz.1.52||Izráel fiai közül mindenki a maga táborában és az ő zászlaja alatt, seregeik szerint táborozzon.||
03657||4.Móz.1.53||A léviták pedig a bizonyság hajléka körül táborozzanak, hogy ne legyen haragom Izráel fiainak gyülekezetén. A léviták lássák el a bizonyság hajlékának őrzését.||3699;4643;4646
03658||4.Móz.1.54||Izráel fiai úgy tettek, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||
03659||4.Móz.2.1|A törzsek táborozásának és menetelésének a rendje|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
03660||4.Móz.2.2||Izráel fiai mindnyájan a maguk hadijelvényei alatt, háza népeik zászlai alatt táborozzanak; a bizonyság sátra körül táborozzanak, annak oldalai mentén.||
03661||4.Móz.2.3||Így táborozzanak: keletre, napkelet felől Júda táborának zászlaja seregeivel és Júda fiainak fejedelme: Nahsón, Ammínádáb fia||
03662||4.Móz.2.4||és a serege, vagyis hetvennégyezer-hatszáz megszámlált ember.||
03663||4.Móz.2.5||Mellette pedig Issakár törzse táborozzon és Issakár fiainak fejedelme: Netanél, Cúár fia||
03664||4.Móz.2.6||és a serege, vagyis ötvennégyezer-négyszáz megszámlált ember.||
03665||4.Móz.2.7||Azután Zebulon törzse és Zebulon fiainak fejedelme: Eliáb, Hélón fia||
03666||4.Móz.2.8||és serege, vagyis ötvenhétezernégyszáz megszámlált ember.||
03667||4.Móz.2.9||Júda tábora összesen: száznyolcvanhatezer-négyszáz megszámlált ember, seregeik szerint. Ezek induljanak elsőnek.||
03668||4.Móz.2.10||Rúben táborának zászlaja legyen dél felől seregeivel és Rúben fiainak fejedelme: Elicúr, Sedéúr fia||
03669||4.Móz.2.11||és a serege, vagyis negyvenhatezer-ötszáz megszámlált ember.||
03670||4.Móz.2.12||Mellette pedig Simeon törzse táborozzon és Simeon fiainak fejedelme: Selumiél, Cúrisaddaj fia||
03671||4.Móz.2.13||és a serege, vagyis ötvenkilencezer-háromszáz számba vett ember.||
03672||4.Móz.2.14||Azután Gád törzse és Gád fiainak fejedelme: Eljászáf, Deúél fia||
03673||4.Móz.2.15||és a serege, vagyis negyvenötezer-hatszázötven számba vett ember.||
03674||4.Móz.2.16||Rúben táborának a seregei százötvenegyezer-négyszázötven számba vett emberből állnak. Ezek másodiknak induljanak.||
03675||4.Móz.2.17||Azután induljon a bizonyság sátra a léviták táborával a táborok között; ahogy táboroznak, úgy induljanak, mindegyik a maga helyén, a zászlaja alatt.||
03676||4.Móz.2.18||Efraim táborának zászlaja az ő seregeivel nyugat felé legyen és Efraim fiainak fejedelme: Elisáma, Ammihúd fia||
03677||4.Móz.2.19||és az ő serege, vagyis negyvenezer-ötszáz számba vett ember.||
03678||4.Móz.2.20||Mellette legyen Manassé törzse és Manassé fiainak fejedelme: Gamliél, Pedácúr fia||
03679||4.Móz.2.21||és a serege, vagyis harminckétezer-hétszáz számba vett ember.||
03680||4.Móz.2.22||Azután következik Benjámin törzse és Benjámin fiainak fejedelme: Abidán, Gideóni fia||
03681||4.Móz.2.23||és a serege, vagyis harmincötezer-négyszáz számba vett ember.||
03682||4.Móz.2.24||Efraim táborának seregei összesen: száznyolcezer-egyszáz számba vett ember. Ezek harmadiknak induljanak.||
03683||4.Móz.2.25||Dán táborának zászlaja legyen észak felől a seregeivel és Dán fiainak fejedelme: Ahiezer, Ammisaddaj fia||
03684||4.Móz.2.26||és az ő serege, vagyis hatvankétezer-hétszáz számba vett ember.||
03685||4.Móz.2.27||Mellette pedig Ásér törzse táborozzon és Ásér fiainak fejedelme: Pagiél, Okrán fia||
03686||4.Móz.2.28||és a serege, vagyis negyvenegyezer-ötszáz megszámlált ember.||
03687||4.Móz.2.29||Azután következik Naftáli törzse és Naftáli fiainak fejedelme: Ahíra, Énán fia||
03688||4.Móz.2.30||és a serege, vagyis ötvenháromezer-négyszáz számba vett ember.||
03689||4.Móz.2.31||Dán tábora összesen százötvenhétezer-hatszáz számba vett emberből áll. Utoljára induljanak a zászlaikkal.||
03690||4.Móz.2.32||Ezek után azok, akiket számba vettek Izráel fiai közül atyáik háza népe szerint. Összesen hatszázháromezer-ötszázötvenen voltak a táborban a számba vettek seregenként.||2659;3650
03691||4.Móz.2.33||De a léviták nem voltak számba véve Izráel fiai között, ahogyan az ÚR parancsolta Mózesnek.||3652;3653
03692||4.Móz.2.34||És Izráel fiai mind pontosan aszerint cselekedtek, amint az ÚR parancsolta Mózesnek; úgy táboroztak zászlaik szerint, és úgy indultak: mindegyik nemzetsége és nagycsaládja szerint.||
03693||4.Móz.3.1|Áron és családja|Ezek voltak Áron és Mózes leszármazottai abban az időben, amikor az ÚR beszélt Mózessel a Sínai-hegyen.||2027;-2029
03694||4.Móz.3.2||Ezek Áron fiainak nevei: az elsőszülött Nádáb, azután Abihú, Eleázár és Ítámár.||1678
03695||4.Móz.3.3||Ezek Áron fiainak, a fölkent papoknak a nevei, akiket papi szolgálatra avattak föl.||2721;-2723;2947
03696||4.Móz.3.4||De Nádáb és Abihú meghalt az ÚR színe előtt, mivel idegen tűzzel áldoztak az ÚR előtt a Sínai-pusztában, fiaik pedig nem voltak. Ezért Eleázár és Ítámár viselték a papságot Áronnak, atyjuknak a színe előtt.||2978;2979;4550
03697||4.Móz.3.5|A léviták feladata|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03698||4.Móz.3.6||Hozd elő Lévi törzsét, és állítsd Áron pap elé, hogy szolgáljanak neki.||4258;-4263
03699||4.Móz.3.7||Ügyeljenek az ő és az egész gyülekezet szolgálatára a bizonyság sátra előtt, hogy végezhessék a hajlék körül való teendőket.||3657;4203;3747;-3776
03700||4.Móz.3.8||Ügyeljenek a gyülekezet sátrának minden eszközére is, és legyenek Izráel fiainak szolgálatára a hajlék körüli tennivalók ellátásával.||
03701||4.Móz.3.9||Add a lévitákat Áronnak és fiainak, mert ők valóban nekik adattak Izráel fiai közül.||
03702||4.Móz.3.10||Áront és fiait pedig rendeld föléjük, hogy végezzék papi teendőiket. Ha idegen járulna oda, haljon meg.||
03703||4.Móz.3.11||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03704||4.Móz.3.12||Íme, kiválasztottam a lévitákat Izráel fiai közül, minden elsőszülött helyett, aki anyja méhét megnyitja Izráel fiai között. Ezért a léviták az enyéim legyenek.||1869;3955
03705||4.Móz.3.13||Mert enyém minden elsőszülött. Amikor megöltem minden elsőszülöttet Egyiptom földjén, magamnak szenteltem minden elsőszülöttet Izráelben; akár ember, akár állat, enyéim legyenek. Én vagyok az ÚR.||1869;2515;25063
03706||4.Móz.3.14||Azután így szólt az ÚR Mózeshez a Sínai-pusztában:||
03707||4.Móz.3.15||Vedd számba Lévi fiait atyáik háza népe szerint, nemzetségeik szerint. Egy hónapostól fogva és azon felül minden férfinemhez tartozót végy számba.||
03708||4.Móz.3.16||Számba vette azért Mózes őket az ÚR szava szerint, amint meghagyta neki.||
03709||4.Móz.3.17||És ezek voltak Lévi fiai név szerint: Gérsón, Kehát és Merári.||1671;1672
03710||4.Móz.3.18||Ezek Gérsón fiainak nevei és nemzetségei: Libni és Simei.||
03711||4.Móz.3.19||Továbbá Kehát fiai és nemzetségei: Amrám, Jichár, Hebrón és Uzzíél.||1673
03712||4.Móz.3.20||Merári fiai és nemzetségei pedig: Mahli és Músi. Ezek Lévi nemzetségei atyáik háza népe szerint.||
03713||4.Móz.3.21||Gérsóntól való a Libni nemzetség és Simei nemzetsége. Ezek a gérsóni nemzetségek.||
03714||4.Móz.3.22||A számba vett férfiak egy hónapostól fölfelé összesen hétezer-ötszázan voltak.||
03715||4.Móz.3.23||A gérsóni nemzetségnek a hajlék mögött, nyugat felől kellett táboroznia.||
03716||4.Móz.3.24||A gérsóniak háza népének feje pedig Eljászáf, Láél fia volt.||
03717||4.Móz.3.25||Gérsón fiainak a tiszte ügyelni a gyülekezet sátránál a hajlékra, a sátorra, annak takarójára és a gyülekezet sátra bejáratának függönyeire,||
03718||4.Móz.3.26||továbbá az udvar szőnyegfalára és az udvar bejáratának függönyére és a hozzá tartozó köteleknél minden tennivaló elvégzésére.||
03719||4.Móz.3.27||Keháttól való az Amrám nemzetség, a Jichár nemzetség, a Hebrón nemzetség és az Uzzíél nemzetség. Ezek Kehát nemzetségei.||
03720||4.Móz.3.28||Egy hónapostól fogva és fölfelé az összes férfi nyolcezer-hatszáz fő volt, ők voltak a szent hely őrzői.||
03721||4.Móz.3.29||Kehát fiainak nemzetségei a hajlék oldala mellett, dél felől táborozzanak.||
03722||4.Móz.3.30||A kehátiak nemzetségének, atyái háza népének fejedelme Elicáfán, Uzzíél fia.||
03723||4.Móz.3.31||Az ő tisztük ügyelni a ládára, az asztalra, a mécsestartóra, az oltárokra és a szentély edényeire, amelyekkel szolgálnak, a takaróra és minden azzal járó szolgálatra.||
03724||4.Móz.3.32||A léviták legfőbb fejedelme Eleázár, Áron pap fia, ő a szent helynél tevékenykedők felügyelője.||
03725||4.Móz.3.33||Meráritól való Mahli és Músi nemzetsége. Ezek Merári nemzetségei.||
03726||4.Móz.3.34||A számba vett férfiak pedig egy hónapostól fogva fölfelé hatezer-kétszázan voltak.||
03727||4.Móz.3.35||Merári nemzetségének, atyái háza népének fejedelme Cúriél, Abihail fia. A hajlék észak felől való oldala mellett táboroztak.||
03728||4.Móz.3.36||Merári fiainak a tiszte felügyelni a hajlék deszkáira, reteszrúdjaira, oszlopaira és talpaira, minden edényére és minden azzal járó szolgálatra.||
03729||4.Móz.3.37||Továbbá az udvar körül való oszlopokra és azok talpaira, szögeire és köteleire.||
03730||4.Móz.3.38||A hajlék előtt keletre, a gyülekezet sátra előtt, napkelet felől Mózes, Áron és fiai táborozzanak, a szent hely körül végezzék teendőiket Izráel fiainak szolgálatában. Ha pedig idegen járulna oda, meg kell halnia.||3702
03731||4.Móz.3.39||Az összes megszámlált lévita, akiket Mózes és Áron az ÚR rendeletére nemzetségenként számba vett egy hónapostól fogva és fölfelé: huszonkétezer fő.||4551
03732||4.Móz.3.40|Izráel elsőszülötteinek a száma|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: vedd számba Izráel fiai közül az elsőszülötteket egy hónapostól fogva és feljebb, éspedig név szerint vedd számba őket.||4272;4273
03733||4.Móz.3.41||De válaszd külön nekem a lévitákat az Izráel fiai közül való minden elsőszülött helyett és a léviták jószágait Izráel jószágainak minden elsőszülöttje helyett, mert én vagyok az ÚR.||
03734||4.Móz.3.42||Mózes tehát számba vette Izráel fiainak minden elsőszülöttjét, ahogy az ÚR parancsolta neki.||
03735||4.Móz.3.43||A név szerint számba vett összes elsőszülött egy hónapostól fogva és feljebb huszonkétezer-kétszázhetvenhárom fő volt.||
03736||4.Móz.3.44||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03737||4.Móz.3.45||Válaszd ki a lévitákat az Izráel fiai közül való minden elsőszülött helyett és a léviták állatait az ő állataik helyett, és a léviták az enyéim legyenek. Én vagyok az ÚR.||
03738||4.Móz.3.46||Ami pedig a kétszázhetvenhárom megváltását illeti, akik a léviták számán felül vannak Izráel fiainak elsőszülöttei közül,||
03739||4.Móz.3.47||végy öt-öt sékelt fejenként. A szent sékel szerint vedd azt, amelyben húsz géra egy sékel.||3576;3577;2395
03740||4.Móz.3.48||Add azt a pénzt Áronnak és fiainak váltságul a köztük levő számfelettiekért.||
03741||4.Móz.3.49||Beszedte tehát Mózes a váltságpénzt azoktól, akik a léviták által megváltottak számán felül voltak.||
03742||4.Móz.3.50||Izráel fiainak elsőszülöttjeitől szedte be e pénzt, ezerháromszázhatvanöt sékelt a szent sékel szerint.||
03743||4.Móz.3.51||Mózes a megváltottak pénzét Áronnak és fiainak adta az ÚR parancsa szerint, amint megparancsolta Mózesnek.||
03744||4.Móz.4.1|A léviták tiszte|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
03745||4.Móz.4.2||Vedd számba Kehát fiait Lévi fiai közül nemzetségenként és háza népenként,||
03746||4.Móz.4.3||harmincesztendőstől és azon felül az ötvenévesig minden hadra foghatót, hogy munkálkodjék a gyülekezet sátránál.||
03747||4.Móz.4.4||Ez a tennivalója Kehát fiainak a gyülekezet sátránál a legszentségesebb dolgokkal:||
03748||4.Móz.4.5||amikor indulni akar a tábor, Áron és fiai menjenek be, vegyék le a függőkárpitot, és takarják be a bizonyság ládáját.||
03749||4.Móz.4.6||Tegyenek rá borzbőrből készült takarót, borítsák be egy egészen kék ruhával, és dugják bele a rúdjait.||
03750||4.Móz.4.7||A szent kenyerek asztalát is borítsák be egy teljesen kék ruhával, tegyék rá a tálakat, a csészéket, a kelyheket és az italáldozati kancsókat. A szüntelen ott levő kenyér is rajta legyen!||2225
03751||4.Móz.4.8||Azután terítsék le karmazsin fonálból készült ruhával, fedjék be borzbőr takaróval, és dugják bele a rúdjait is.||
03752||4.Móz.4.9||Vegyenek kék ruhát, és takarják be a mécsestartót és mécseseit, koppantóit, hamutartóit és minden olajosedényét, amelyekből feltöltik.||2226;-2234
03753||4.Móz.4.10||Tegyék azt és minden edényét borzbőrből csinált takaróba, és tegyék a hordozórudakra.||
03754||4.Móz.4.11||Az aranyoltárt is terítsék le kék ruhával, fedjék be borzbőr takaróval, és dugják bele a rúdjait.||
03755||4.Móz.4.12||Szedjék össze a szent szolgálat minden eszközét, amelyeket a szentélyben használnak, és tegyék kék ruhába, takarják be borzbőr takaróval, majd tegyék a hordozórudakra.||
03756||4.Móz.4.13||Azután takarítsák el a hamut az oltárról, és terítsenek rá bíborpiros ruhát.||
03757||4.Móz.4.14||Tegyék rá arra az összes hozzá tartozó használati tárgyat, amelyekkel azon szolgálnak: a szenesserpenyőket, a villákat, a lapátokat és a hintőedényeket, az oltár minden eszközét. Terítsenek rá borzbőr takarót, és dugják bele a rúdjait is.||
03758||4.Móz.4.15||Mikor pedig Áron és fiai elvégezték a szentélynek és a szentély minden edényének betakarását a tábor elindulásakor, akkor jöjjenek oda Kehát fiai, és ők vigyék azokat. De ne érintsék a szent hely egyetlen edényét sem, mert akkor meghalnak. Ezeket kell Kehát fiainak vinniük a gyülekezet sátrából.||
03759||4.Móz.4.16||Eleázárnak, Áron pap fiának tiszte az, hogy gondot viseljen a világítóolajra, a füstölőszerekre, a szüntelen ételáldozatra és a kenet olajára. Az egész hajlékra és mindenre, ami abban van: mind a szent helyre, mind annak edényeire.||
03760||4.Móz.4.17|A papok tiszte|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
03761||4.Móz.4.18||A kehátiak nemzetségének törzsét ne engedjétek kipusztulni a léviták közül.||
03762||4.Móz.4.19||Úgy bánjatok velük, hogy éljenek, és ne haljanak meg, amikor közel mennek az igen szentséges dolgokhoz: Áron és fiai menjenek oda, és szabják meg mindegyiknek a szolgálatát, hogy mit tegyen, és mit vigyen.||
03763||4.Móz.4.20||Egy pillanatra se menjenek be, hogy meglássák a szent dolgokat, hogy meg ne haljanak.||
03764||4.Móz.4.21||Ezután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03765||4.Móz.4.22||Vedd számba Gérsón fiait is háza népenként és nemzetségenként.||
03766||4.Móz.4.23||A harmincesztendőstől és azon felül az ötvenesztendősig vedd számba őket, minden hadra foghatót, hogy szolgáljanak a gyülekezet sátránál.||
03767||4.Móz.4.24||Ez legyen a gérsóni nemzetség dolga, amit tenniük és vinniük kell:||
03768||4.Móz.4.25||ők vigyék a hajlék függönyeit és a gyülekezet sátrát, annak takaróját és a borzbőr takarót, amely rajta van felül, és a gyülekezet sátra bejáratának függönyét.||
03769||4.Móz.4.26||És az udvar szőnyegfalait, a hajlékot és az oltárt körülvevő udvar kapunyílásának függönyét, azoknak köteleit és a hozzájuk tartozó minden edényt. Ők végezzék el mindazt, amit azokkal tenni kell.||
03770||4.Móz.4.27||Áronnak és fiainak parancsa szerint végezzék Gérsón fiai minden szolgálatukat, minden tenni- és vinnivalójuk tekintetében. Bízzatok rájuk minden hordozni való csomagot.||
03771||4.Móz.4.28||Ez a gérsóni nemzetségek tennivalója a gyülekezet sátra körül. Áron pap fiának, Ítámárnak keze alatt szolgáljanak.||
03772||4.Móz.4.29||Merári fiait is vedd számba nemzetségenként és háza népenként;||
03773||4.Móz.4.30||harmincévestől fölfelé az ötvenévesig minden hadra fogható végezzen szolgálatot a gyülekezet sátra körül.||
03774||4.Móz.4.31||Ezek pedig, amire ügyelniük kell a továbbvitelnél és a gyülekezet sátrában való minden szolgálatuknál: a hajlék deszkái, annak reteszrúdjai, oszlopai és talpai.||2251;-2262;2272
03775||4.Móz.4.32||Az udvar körös-körül való oszlopai és azok talpai, cövekei és kötelei és az azokhoz tartozó egész fölszerelés. Név szerint adjátok át nekik a fölszerelést, melyet vinniük kell.||2281;-2287
03776||4.Móz.4.33||Ez Merári fiai nemzetségének a tennivalója, ezzel szolgáljanak a gyülekezet sátránál Áron pap fiának, Ítámárnak parancsa szerint.||
03777||4.Móz.4.34|A léviták száma|Mózes, Áron és a gyülekezet fejedelmei számba vették Kehát fiait nemzetségenként, háza népenként;||
03778||4.Móz.4.35||harmincévestől fölfelé ötvenévesig minden hadra foghatót, hogy szolgáljanak a gyülekezet sátránál.||
03779||4.Móz.4.36||Az ő nemzetségeikből kétezer-hétszázötvenet vettek számba.||
03780||4.Móz.4.37||Ezek a keháti nemzetség megszámláltjai, akik a gyülekezet sátránál szolgáltak, akiket Mózes és Áron vett számba az ÚR parancsa szerint.||
03781||4.Móz.4.38||A Gérsón fiai közül számbavettek nemzetségenként és háza népenként,||
03782||4.Móz.4.39||harmincévestől fölfelé ötvenévesig, minden hadra fogható, aki szolgálatot végzett a gyülekezet sátránál:||
03783||4.Móz.4.40||kétezer-hatszázharminc fő.||
03784||4.Móz.4.41||Ennyien voltak a Gérsón fiainak nemzetségeiből számbavettek, akik a gyülekezet sátránál szolgáltak, akiket Mózes és Áron számba vett az ÚR parancsa szerint.||3744
03785||4.Móz.4.42||A Merári fiainak nemzetségéből a számbavettek nemzetségenként és háza népenként,||
03786||4.Móz.4.43||harmincévestől fölfelé ötvenévesig, minden hadra fogható, akik a bizonyság sátránál szolgáltak:||
03787||4.Móz.4.44||az ő nemzetségeikből számbavettek háromezer-kétszázan voltak.||
03788||4.Móz.4.45||Ennyien voltak a Merári fiainak nemzetségeiből számbavettek, akiket megszámlált Mózes és Áron az ÚR beszéde szerint, Mózes keze által.||
03789||4.Móz.4.46||Mindnyájan a megszámlált léviták, akiket megszámlált Mózes, Áron és Izráel fejedelmei nemzetségeik és atyjuk háza népe szerint,||
03790||4.Móz.4.47||harmincévestől fölfelé az ötvenévesig mindenki, akinek csak szolgálatba kellett állnia, hogy végezze, amit tennie és vinnie kell a bizonyság sátránál.||
03791||4.Móz.4.48||Ezeknek száma nyolcezer-ötszáznyolcvan volt.||
03792||4.Móz.4.49||Az ÚR Mózesnek adott parancsa szerint vették számba őket, mindekinek megvolt a maga tenni- és vinnivalója. Úgy vették számba őket, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||3764;3766
03793||4.Móz.5.1|A tisztátalanok elkülönítése|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03794||4.Móz.5.2||Parancsold meg Izráel fiainak, hogy küldjenek ki a táborból minden leprást, minden magfolyóst és mindenkit, aki holttest miatt lett tisztátalanná.||3055;-3098;3170
03795||4.Móz.5.3||Küldjék ki, akár férfi, akár nő. A táboron kívülre küldjétek őket, hogy ne tegyék tisztátalanná a táborukat, ahol én közöttük lakom.||4044
03796||4.Móz.5.4||Úgy is cselekedtek Izráel fiai, és kiküldték őket a táboron kívül. Úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogy az ÚR meghagyta Mózesnek.||
03797||4.Móz.5.5|A kár jóvátétele|Azután így szólt hozzá az ÚR:||
03798||4.Móz.5.6||Mondd meg Izráel fiainak: Ha akár férfi, akár nő bármilyen bűnt követ el egy másik ember ellen, mellyel hűtlenné válik az ÚRhoz, az a lélek vétkessé lesz.||2850;-2854
03799||4.Móz.5.7||Vallja meg azért bűnét, amelyet elkövetett, és fizesse meg a kárt, amelyet okozott teljes értékében, majd toldja meg annak ötödrészével, és adja annak, akinek kárt tett.||2854
03800||4.Móz.5.8||Ha pedig nincs az embernek olyan rokona, akinek megfizethetné a kárt, a megtérített kár az ÚRé legyen a pap számára az engesztelésre való koson kívül, amellyel engesztelést végeznek érte.||
03801||4.Móz.5.9||Izráel fiainak minden szent adományából minden felmutatott áldozat azé a papé legyen, akihez viszik.||
03802||4.Móz.5.10||Mindenkinek a szent adománya az övé legyen. Amit pedig bárki a papnak ad, az a papé legyen.||
03803||4.Móz.5.11|A féltékenységi törvény|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03804||4.Móz.5.12||Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Ha elhajol valakinek a felesége, és hűtlenné válik iránta,||
03805||4.Móz.5.13||és valaki vele hál, és az férje előtt titokban marad, és titkolják, hogy ő megfertőztetett, bizonyság pedig nincs ellene, és a bűnön sem kapták rajta,||
03806||4.Móz.5.14||de felgerjed benne a féltékenység lelke, és féltékenykedik a feleségére, mivelhogy az megfertőztetett, vagy felgerjed benne a féltékenység lelke, és féltékenykedik a feleségére, jóllehet az nem fertőztetett meg,||
03807||4.Móz.5.15||akkor vigye a férfi a feleségét a paphoz, és vigye el vele együtt az érte való áldozatot: egy efa árpalisztnek a tizedrészét. De ne öntsön rá olajat, és ne tegyen rá tömjént, mert féltékenységi ételáldozat az, emlékeztető ételáldozat, amely hamisságra emlékeztet.||
03808||4.Móz.5.16||A pap pedig állítsa az asszonyt az ÚR színe elé.||
03809||4.Móz.5.17||Vegyen a pap egy cserépedénybe szent vizet, azután vegyen a hajlék talaján levő porból is, és tegye a vízbe.||
03810||4.Móz.5.18||Állítsa a pap az asszonyt az ÚR színe elé, takarja ki a fejét, és tegye annak kezébe az emlékeztető ételáldozatot; féltékenységi ételáldozat az. A pap kezében pedig átokhozó keserű víz legyen.||
03811||4.Móz.5.19||Eskesse meg őt a pap, és ezt mondja az asszonynak: „Ha nem hált veled senki, és ha nem hajoltál el tisztátalanságra férjed mellett, ne ártson neked ez az átokhozó keserű víz,||
03812||4.Móz.5.20||csak akkor, ha elhajoltál a férjed mellől, és megfertőztetted magadat, és valaki veled hált a férjeden kívül.”||
03813||4.Móz.5.21||Miután megeskette a pap az asszonyt az átokhozó esküvel, ezt mondja az asszonynak: „Tegyen az ÚR átok és eskü példájává néped között, szárítsa meg a medencédet az ÚR, és tegye dagadttá a méhedet.||
03814||4.Móz.5.22||Menjen be ez a víz a belső részeidbe, hogy megdagadjon a méhed, és megszáradjon a medencéd.” Az asszony pedig mondja: „Ámen! Ámen!”||
03815||4.Móz.5.23||Írja föl a pap ezeket az átkokat egy lapra, azután mossa be a keserű vízbe.||
03816||4.Móz.5.24||Itassa meg az asszonnyal az átokhozó keserű vizet, hadd menjen belé, keserű fájdalmat okozva.||
03817||4.Móz.5.25||Azután vegye el a pap az asszony kezéből a féltékenységi ételáldozatot, mutassa fel az ÚR színe előtt, és vigye az oltárhoz.||
03818||4.Móz.5.26||Vegyen egy marokkal a pap az ételáldozatból emlékeztető áldozatul, égesse el az oltáron, és itassa meg az asszonnyal a vizet.||
03819||4.Móz.5.27||Miután megitatta vele, akkor az történik, hogy ha csakugyan megfertőztette magát, és hűtlenné lett a férjéhez, bemegy az az átokhozó víz őbelé keserű fájdalmat okozva, megdagad a méhe, megszárad a medencéje, és az az asszony átkozott lesz népe között.||
03820||4.Móz.5.28||Ha pedig nem fertőztette meg magát az asszony, hanem tiszta, akkor nem árt neki a víz, és termékeny lesz.||
03821||4.Móz.5.29||Ez a féltékenység törvénye. Amikor elhajol az asszony a férje mellől, és megfertőzteti magát,||
03822||4.Móz.5.30||vagy amikor valaki, akiben fölgerjed a féltékenység lelke annyira, hogy féltékenykedik a feleségére, és a feleségét az ÚR színe elé állítja, a pap e törvény szerint cselekedjék vele.||
03823||4.Móz.5.31||A férfi ártatlan lesz a bűntől, az asszony pedig viseli az ő bűnének a terhét.||
03824||4.Móz.6.1|A názírfogadalom|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03825||4.Móz.6.2||Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Amikor egy férfi vagy asszony külön is fogadalmat tesz, názírfogadalmat, hogy így az ÚRnak szentelje magát,||
03826||4.Móz.6.3||szakassza el magát a bortól és a részegítő italtól. Borecetet és részegítő italból való ecetet ne igyon, és szőlőből csinált italt se igyon, se új, se aszú szőlőt ne egyen.||
03827||4.Móz.6.4||Názírságának egész ideje alatt semmi olyasmit ne igyon, ami a szőlőtőről való, a szőlő magvától fogva a szőlő héjáig.||
03828||4.Móz.6.5||Názír fogadalmának egész idején ne érje borotva a fejét, míg be nem telnek a napok, amelyekre az ÚRnak szentelte magát. Szent legyen, hagyja növekedni fején a hajfürtöket.||6889;24975;7223
03829||4.Móz.6.6||Egész idő alatt, amelyre az ÚRnak szentelte magát, ne menjen be holttesthez.||
03830||4.Móz.6.7||Se apjának, se anyjának, se fiú-, se leánytestvéreinek holttestével ne fertőztesse meg magát, amikor meghalnak, mert Istenének názírsága van a fején.||
03831||4.Móz.6.8||Názírságának egész idején az ÚRnak legyen szentelve.||
03832||4.Móz.6.9||Ha pedig hirtelen meghal valaki őnála, és tisztátalanná teszi az ő názír fejét, nyírja meg a fejét tisztulásának napján. A hetedik napon nyírja meg.||
03833||4.Móz.6.10||A nyolcadik napon pedig vigyen két gerlicét vagy két galambfiókát a papnak a gyülekezet sátrának bejáratához.||2759
03834||4.Móz.6.11||Készítse el a pap az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul, és szerezzen neki engesztelést, amiért vétekbe esett a holttest miatt. Így szentelje meg a fejét azon a napon.||
03835||4.Móz.6.12||Názírságának napjait szentelje újra az ÚRnak, és vigyen vétkéért való áldozatul egy egyesztendős bárányt. Az előbbi napok pedig nem számítanak, mert tisztátalan lett a názír.||
03836||4.Móz.6.13||Ez pedig a názír törvénye: amely napon betelik názírságának ideje, vigyék őt a gyülekezet sátrának bejáratához.||
03837||4.Móz.6.14||Ő pedig vigye föl áldozatát az ÚRnak: egy egyesztendős, ép hím bárányt egészen elégő áldozatul és egy ép, egyesztendős, nőstény bárányt bűnért való áldozatul és egy ép kost hálaáldozatul.||
03838||4.Móz.6.15||Továbbá egy kosár kovásztalan kenyeret, olajjal kevert finomlisztből való lepényeket és olajjal megkent kovásztalan pogácsákat a hozzájuk való étel- és italáldozatokkal.||
03839||4.Móz.6.16||Vigye azokat a pap az ÚR színe elé, és készítse el az ő bűnéért való áldozatát és egészen elégő áldozatát.||
03840||4.Móz.6.17||A kost is készítse el hálaadó áldozatul az ÚRnak a kosárban levő kovásztalan kenyerekkel együtt, és készítse el a pap az ahhoz való étel- és italáldozatot is.||
03841||4.Móz.6.18||A názír pedig nyírja le fejének hajkoronáját a gyülekezet sátrának bejáratánál, azután fogja odaszánt haját, és tegye a tűzre, amelyen a hálaáldozat van.||27756
03842||4.Móz.6.19||Fogja azután a pap a kos megfőtt lapockáját, egy kovásztalan lepényt a kosárból és egy kovásztalan pogácsát, és tegye a názír tenyerére őket, miután a názír lenyírta odaszánt haját,||
03843||4.Móz.6.20||és lóbálja meg a pap ezeket áldozatul az ÚR színe előtt. A papé az szent adományként a meglóbált szegyen és a fölemelt lapockán fölül. Ezután már ihat bort a názír.||
03844||4.Móz.6.21||Ez a fogadalmat tett názír törvénye, és ez az ő áldozata názírságáért az ÚRnak azonkívül, amire módja van. Názírságának törvénye szerint tartsa meg fogadalmát, amelyet tett, és aszerint cselekedjék.||
03845||4.Móz.6.22|Az ároni áldás|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03846||4.Móz.6.23||Mondd meg Áronnak és fiainak: Így áldjátok meg Izráel fiait, ezt mondjátok nekik:||
03847||4.Móz.6.24||„Áldjon meg téged az ÚR, és őrizzen meg téged.||
03848||4.Móz.6.25||Világosítsa meg az arcát rajtad az ÚR, és legyen kegyelmes hozzád.||
03849||4.Móz.6.26||Fordítsa feléd arcát az ÚR, és adjon neked békességet.”||
03850||4.Móz.6.27||Így tegyék nevemet Izráel fiaira, hogy megáldjam őket.||
03851||4.Móz.7.1|A fejedelmek ajándéka|Amikor Mózes befejezte a sátor felállítását, fölkente és fölszentelte azt minden edényével együtt; az oltárt is minden edényével együtt. Fölkente és fölszentelte azokat.||2708;-2740
03852||4.Móz.7.2||Odajárultak Izráel fejedelmei, a ház népek fejei, a törzsek fejedelmei, akik a számbavettek élén álltak.||
03853||4.Móz.7.3||Az ÚR elé vitték áldozatukat: hat fedett szekeret és tizenkét ökröt. Két fejedelem egy szekeret és mindegyik egy-egy ökröt. Odavitték azokat a sátor elé.||
03854||4.Móz.7.4||Ekkor az ÚR azt mondta Mózesnek:||
03855||4.Móz.7.5||Vedd át tőlük ezeket a gyülekezet sátrának szolgálatára. Add a lévitáknak, mindegyiknek a maga szolgálata szerint.||
03856||4.Móz.7.6||Átvette tehát Mózes a szekereket és az ökröket, és a lévitáknak adta őket.||
03857||4.Móz.7.7||Két szekeret és négy ökröt adott Gérsón fiainak szolgálatukhoz mérten.||
03858||4.Móz.7.8||Négy szekeret és nyolc ökröt adott Merári fiainak az ő szolgálatukhoz mérten, Ítámárnak, Áron pap fiának keze alá.||
03859||4.Móz.7.9||Kehát fiainak pedig semmit sem adott, mert az ő feladatuk volt, hogy a szent dolgokat vállukon vigyék.||
03860||4.Móz.7.10||Azután a fejedelmek az oltár fölszentelésére való dolgokat hoztak azon a napon, amelyen fölkenték azt, és odavitték áldozati ajándékukat az oltár elé.||
03861||4.Móz.7.11||Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Egyik nap az egyik fejedelem, másik nap egy másik fejedelem vigye oda az oltár fölszentelésére szánt áldozatát.||
03862||4.Móz.7.12||Az első napon Júda nemzetségéből Nahsón, Ammínádáb fia mutatta be áldozati ajándékát.||
03863||4.Móz.7.13||Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény volt a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||2395
03864||4.Móz.7.14||Továbbá egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03865||4.Móz.7.15||Egy fiatal bika, egy kos, egy esztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03866||4.Móz.7.16||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03867||4.Móz.7.17||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt kecskebak és öt egyéves bárány. Ez Nahsónnak, Ammínádáb fiának az áldozati ajándéka.||
03868||4.Móz.7.18||A második napon Netanél, Cúár fia, Issakár nemzetségének fejedelme vitte ajándékát.||
03869||4.Móz.7.19||Áldozatként vitt egy százharminc sékel súlyú ezüsttálat, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedényt a szent sékel szerint; mind a kettő tele volt olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||2395
03870||4.Móz.7.20||Egy tíz sékel súlyú aranycsészét, tele füstölőszerekkel.||
03871||4.Móz.7.21||Egy fiatal bikát, egy kost, egy egyesztendős bárányt egészen elégő áldozatul.||
03872||4.Móz.7.22||Egy kecskebakot bűnért való áldozatul.||
03873||4.Móz.7.23||Hálaadó áldozatul pedig két ökröt, öt kost, öt bakot, öt egyesztendős bárányt. Ez Netanélnak, Cúár fiának áldozati ajándéka.||
03874||4.Móz.7.24||A harmadik napon Zebulon fiainak fejedelme, Eliáb, Hélón fia következett.||
03875||4.Móz.7.25||Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03876||4.Móz.7.26||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03877||4.Móz.7.27||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03878||4.Móz.7.28||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03879||4.Móz.7.29||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Eliábnak, Hélón fiának az áldozati ajándéka.||
03880||4.Móz.7.30||A negyedik napon Rúben fiainak fejedelme, Elicúr, Sedéúr fia következett.||
03881||4.Móz.7.31||Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03882||4.Móz.7.32||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03883||4.Móz.7.33||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03884||4.Móz.7.34||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03885||4.Móz.7.35||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Elicúrnak, Sedéúr fiának az áldozati ajándéka.||
03886||4.Móz.7.36||Ötödnapon Simeon fiainak fejedelme, Selumiél, Cúrisaddaj fia következett.||
03887||4.Móz.7.37||Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03888||4.Móz.7.38||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03889||4.Móz.7.39||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03890||4.Móz.7.40||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03891||4.Móz.7.41||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Selúmiélnak, Cúrisaddaj fiának az áldozati ajándéka.||
03892||4.Móz.7.42||Hatodnapon Gád fiainak fejedelme, Eljászáf, Deúél fia következett.||
03893||4.Móz.7.43||Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||3739
03894||4.Móz.7.44||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03895||4.Móz.7.45||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03896||4.Móz.7.46||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03897||4.Móz.7.47||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Eljászáfnak, Deúél fiának az áldozata.||
03898||4.Móz.7.48||Hetednapon Efraim fiainak fejedelme, Elisámá, Ammihúd fia következett.||
03899||4.Móz.7.49||Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03900||4.Móz.7.50||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03901||4.Móz.7.51||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03902||4.Móz.7.52||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03903||4.Móz.7.53||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Elisámának, Ammihúd fiának az áldozati ajándéka.||
03904||4.Móz.7.54||Nyolcadnapon Manassé fiainak fejedelme, Gamliél, Pedácúr fia következett.||
03905||4.Móz.7.55||Áldozati ajándéka egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03906||4.Móz.7.56||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03907||4.Móz.7.57||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03908||4.Móz.7.58||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03909||4.Móz.7.59||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Gamliélnak, Pedácúr fiának áldozati ajándéka.||
03910||4.Móz.7.60||A kilencedik napon Benjámin fiainak fejedelme, Abidán, Gideóni fia következett.||
03911||4.Móz.7.61||Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03912||4.Móz.7.62||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03913||4.Móz.7.63||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03914||4.Móz.7.64||Egy kecskebak bűnért való ádozatul.||
03915||4.Móz.7.65||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Abidánnak, Gideóni fiának az áldozati ajándéka.||
03916||4.Móz.7.66||A tizedik napon Dán fiainak fejedelme, Ahiezer, Ammisaddaj fia következett.||
03917||4.Móz.7.67||Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03918||4.Móz.7.68||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03919||4.Móz.7.69||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03920||4.Móz.7.70||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03921||4.Móz.7.71||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Ahiezernek, Ammisaddaj fiának az áldozati ajándéka.||
03922||4.Móz.7.72||A tizenegyedik napon Ásér fiainak a fejedelme, Pagiél, Okrán fia következett.||
03923||4.Móz.7.73||Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03924||4.Móz.7.74||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03925||4.Móz.7.75||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03926||4.Móz.7.76||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03927||4.Móz.7.77||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Pagiélnak, Okrán fiának az áldozati ajándéka.||
03928||4.Móz.7.78||A tizenkettedik napon Naftáli fiainak a fejedelme, Ahira, Énán fia következett.||
03929||4.Móz.7.79||Áldozata egy százharminc sékel súlyú ezüsttál, egy hetven sékel súlyú ezüst hintőedény a szent sékel szerint, mind a kettő tele olajjal kevert finomliszttel, ételáldozatul.||
03930||4.Móz.7.80||Egy tíz sékel súlyú aranycsésze, tele füstölőszerekkel.||
03931||4.Móz.7.81||Egy fiatal bika, egy kos, egy egyesztendős bárány egészen elégő áldozatul.||
03932||4.Móz.7.82||Egy kecskebak bűnért való áldozatul.||
03933||4.Móz.7.83||Hálaadó áldozatul pedig két ökör, öt kos, öt bak, öt egyesztendős bárány. Ez Ahirának, Énán fiának az áldozati ajándéka.||
03934||4.Móz.7.84||Ez volt Izráel fejedelmeinek ajándéka az oltár fölszentelésére azon a napon, amelyen fölkenték azt: tizenkét ezüsttál, tizenkét ezüst hintőedény, tizenkét aranycsésze.||
03935||4.Móz.7.85||Százharminc sékel súlyú volt egy ezüsttál, egy ezüst hintőedény pedig hetven sékel súlyú. Az edények ezüstje összesen: kétezer-négyszáz sékel a szent sékel szerint.||
03936||4.Móz.7.86||Tizenkét aranycsésze füstölőszerekkel. Tíz-tíz sékel súlyú volt egy-egy csésze a szent sékel szerint: a csészék aranya összesen százhúsz sékel.||
03937||4.Móz.7.87||Az egészen elégő áldozatra való összes állat: tizenkét fiatal bika, tizenkét kos, tizenkét egyesztendős bárány a hozzájuk való ételáldozatokkal és tizenkét kecskebak bűnért való áldozatul.||
03938||4.Móz.7.88||A hálaadó áldozatra való összes állat pedig huszonnégy bika, hatvan kos, hatvan bak, hatvan egyesztendős bárány volt. Ez volt az oltár fölszentelésére való áldozat, miután fölkenték azt.||
03939||4.Móz.7.89||Mikor pedig bement Mózes a gyülekezet sátrába, hogy beszéljen Istennel, hallotta annak szavát, aki a bizonyság ládájának fedele felől szólt, a két kerúb közül. Onnan szólt hozzá.||2217
03940||4.Móz.8.1|Az arany lámpatartó|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03941||4.Móz.8.2||Szólj Áronnak, és mondd meg neki: Úgy rakd föl a mécseket, hogy a hét mécses a mécsestartó elé világítson.||2232
03942||4.Móz.8.3||Úgy cselekedett Áron, és úgy rakta föl mécseit a mécsestartó elejére, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||
03943||4.Móz.8.4||A mécsestartó pedig ilyen alkotású: vert aranyból készült ötvösmunka mind a szára, mind a virága. Olyan forma szerint készítették a mécsestartót, amilyet az ÚR mutatott Mózesnek.||2226;-2231;2203;2204;2235
03944||4.Móz.8.5|A léviták szolgálatba állítása|Majd azt mondta az ÚR Mózesnek:||
03945||4.Móz.8.6||Vedd a lévitákat Izráel fiai közül, és tisztítsd meg őket.||
03946||4.Móz.8.7||Így cselekedj velük, hogy megtisztítsd őket: hintsd rájuk a tisztulás vizét, egész testüket borotválják le, és mossák ki ruhájukat, hogy tiszták legyenek.||
03947||4.Móz.8.8||Azután vegyenek egy fiatal bikát és hozzá való ételáldozatul olajjal kevert finomlisztet. Egy másik bikaborjút pedig vegyenek bűnért való áldozatul.||
03948||4.Móz.8.9||Akkor vidd a lévitákat a gyülekezet sátra elé, és gyűjtsd össze Izráel fiainak egész gyülekezetét.||
03949||4.Móz.8.10||Ezután vidd a lévitákat az ÚR elé, és Izráel fiai tegyék kezüket a lévitákra.||
03950||4.Móz.8.11||Áron pedig ajánlja föl a lévitákat az ÚR színe előtt Izráel fiainak ajándékaként, hogy szolgáljanak az ÚRnak.||
03951||4.Móz.8.12||A léviták pedig tegyék kezüket a bikák fejére. Azután készítsd el az egyiket bűnért való áldozatul, a másikat pedig egészen elégő áldozatul az ÚRnak, engesztelésül a lévitákért.||
03952||4.Móz.8.13||Állítsd a lévitákat Áron és fiai elé, és ajánld föl őket áldozatul az ÚRnak.||
03953||4.Móz.8.14||Válaszd külön a lévitákat Izráel fiai közül, hogy a léviták az enyéim legyenek.||3737
03954||4.Móz.8.15||Csak azután mehetnek el a léviták a gyülekezet sátrában való szolgálatra, ha így megtisztítottad őket, és fölajánlottad őket ajándékul.||
03955||4.Móz.8.16||Mert egészen az enyéim ők Izráel fiai közül mindazok helyett, akik anyjuk méhét megnyitják. Izráel elsőszülöttei helyett vettem őket magamnak.||
03956||4.Móz.8.17||Mert enyém minden elsőszülött, aki akár embertől, akár állattól való Izráel fiainál. Attól a naptól szenteltem magamnak őket, amikor lesújtottam minden elsőszülöttre Egyiptom földjén.||1869
03957||4.Móz.8.18||A lévitákat pedig minden elsőszülött helyett vettem magamnak Izráel fiai közül.||
03958||4.Móz.8.19||És odaadtam a lévitákat adományul Áronnak és fiainak Izráel fiai közül, hogy Izráel fiai helyett járjanak el a gyülekezet sátránál, és engesztelést végezzenek Izráel fiaiért, és ne legyen Izráel fiai között csapás, ha a szent helyhez közelednek.||
03959||4.Móz.8.20||Így cselekedett Mózes, Áron és Izráel fiainak egész gyülekezete a lévitákkal. Ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek a léviták felől, teljesen úgy cselekedtek velük Izráel fiai.||
03960||4.Móz.8.21||Megtisztították magukat a léviták, kimosták ruháikat, fölajánlotta őket Áron ajándékul az ÚRnak, és engesztelést végzett értük Áron, hogy tisztává tegye őket.||
03961||4.Móz.8.22||Azután pedig bementek a léviták, hogy végezzék szolgálatukat a gyülekezet sátrában Áron és fiai előtt. Ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek a léviták felől, úgy cselekedtek velük.||
03962||4.Móz.8.23||Majd így szólt az ÚR Mózeshez:||
03963||4.Móz.8.24||Ez is a lévitákra tartozik: Huszonöt esztendős kora fölött menjen be minden lévita, hogy szolgálatot teljesítsen a gyülekezet sátránál.||
03964||4.Móz.8.25||Ötvenesztendős korától pedig lépjen ki e szolgálatból, és ne szolgáljon tovább,||
03965||4.Móz.8.26||hanem segítse testvéreit a gyülekezet sátránál, hogy betölthessék tisztségüket; szolgálatot azonban ne teljesítsen. Így szabd meg a léviták szolgálati kötelességét.||
03966||4.Móz.9.1|A páska megünneplése|Azután így szólt az ÚR Mózeshez a Sínaipusztában az Egyiptom földjéről való kijövetelük második esztendejében, az első hónapban:||
03967||4.Móz.9.2||Izráel fiai készítsék el a páskát a kijelölt időben.||1819;-1829
03968||4.Móz.9.3||E hónap tizennegyedik napján, este készítsék el a megadott időben. Teljesen annak rendje szerint készítsék el.||
03969||4.Móz.9.4||Szólt tehát Mózes Izráel fiainak, hogy készítsék el a páskát.||
03970||4.Móz.9.5||Elkészítették a páskát az első hónapban, a hónap tizennegyedik napján alkonyatkor, a Sínai-pusztában. Mindent úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
03971||4.Móz.9.6||De voltak néhányan, akik holttest érintése miatt tisztátalanok voltak, és nem készíthették el a páskát azon a napon, ezért Mózes és Áron elé járultak azon a napon,||
03972||4.Móz.9.7||és azt mondták: „Mi tisztátalanok vagyunk holttest érintése miatt. Miért tilos nekünk áldozatot vinni az ÚRnak a kijelölt időben Izráel fiai között?”||
03973||4.Móz.9.8||Azt mondta nekik Mózes: „Várjatok, amíg megértem, hogy mit parancsol az ÚR felőletek.”||
03974||4.Móz.9.9||Az ÚR pedig így szólt Mózeshez:||
03975||4.Móz.9.10||Ezt mondd Izráel fiainak: Ha valaki holttest érintése miatt tisztátalan, vagy messze úton van közületek vagy utódaitok közül, ennek ellenére készítsen páskát az ÚRnak.||
03976||4.Móz.9.11||A második hónap tizennegyedik napján, este készítsék el. Kovásztalan kenyérrel és keserű füvekkel egyék meg.||
03977||4.Móz.9.12||Ne hagyjanak meg belőle semmit reggelig, és a csontját ne törjék meg. Mindent a páska rendtartása szerint készítsenek el.||1859;-1864
03978||4.Móz.9.13||De ha valaki tiszta, és nincs úton, és mégis elmulasztja a páskát elkészíteni, az ilyet ki kell irtani népe közül, mert nem mutatott be áldozatot az ÚRnak a megszabott időben, viselje az ilyen ember az ő bűnének terhét.||
03979||4.Móz.9.14||Ha pedig jövevény tartózkodik köztetek, és páskát készít az ÚRnak, ő is a páska rendtartása és szertartásai szerint készítse azt. Ugyanez a rendtartás vonatkozzék mind a jövevényekre, mind a föld lakosaira.||1864
03980||4.Móz.9.15|A felhő és tűzoszlop|A hajlék fölállításának napján pedig befedezte a felhő a hajlékot, a bizonyság sátrát, és este a hajlék fölött volt tűz formájában reggelig.||2741;2742
03981||4.Móz.9.16||Így volt szüntelen: felhő borította be azt, éjjel pedig valami tűzforma.||
03982||4.Móz.9.17||Mihelyt felszállt a felhő a sátorról, azonnal elindultak Izráel fiai, és azon a helyen, ahol a felhő megállt, ott ütöttek tábort Izráel fiai.||2743;-2745
03983||4.Móz.9.18||Az ÚR parancsa szerint mentek Izráel fiai, és az ÚR parancsa szerint ütöttek tábort. Mindaddig a táborban maradtak, amíg a felhő a hajlékon nyugodott.||
03984||4.Móz.9.19||Ha a felhő hosszabb ideig nyugodott a hajlékon, akkor is megtartották Izráel fiai az ÚR rendelését, és nem indultak.||
03985||4.Móz.9.20||Megtörtént, hogy a felhő rövid ideig volt a hajlékon. Akkor is az ÚR szava szerint maradtak a táborban, és az ÚR szava szerint indultak el.||3988
03986||4.Móz.9.21||Megtörtént, hogy a felhő csak estétől reggelig volt ott. De mikor reggel a felhő felszállt, elindultak. Volt úgy, hogy csak egy nap és egy éjjel volt ott. De mikor a felhő felszállt, ők is indultak.||
03987||4.Móz.9.22||Ha két napig vagy egy hónapig vagy hosszabb ideig volt ott, ameddig a felhő ott vesztegelt a hajlékon, a táborban maradtak Izráel fiai is, és nem indultak tovább. Mikor pedig fölszállt, ők is elindultak.||2744
03988||4.Móz.9.23||Az ÚR parancsa szerint vertek tábort, és az ÚR parancsa szerint indultak el. Megtartották az ÚR rendelését az ÚRnak Mózes által adott parancsa szerint.||
03989||4.Móz.10.1|Az ezüst harsonák|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
03990||4.Móz.10.2||Csináltass magadnak két kürtöt, vert ezüstből csináltasd őket. A gyülekezet összegyűjtésére és a táborok elindítására szolgáljanak.||
03991||4.Móz.10.3||Mikor megfújják őket, az egész gyülekezet gyűljön hozzád a gyülekezet sátrának bejárata elé.||
03992||4.Móz.10.4||Ha csak egyet fújnak meg, akkor a fejedelmek, Izráel ezreinek a fejei gyűljenek hozzád.||
03993||4.Móz.10.5||Ha pedig riadót fújtok, akkor azoknak tábora induljon, akik kelet felől táboroznak.||
03994||4.Móz.10.6||Amikor másodszor fújtok riadót, akkor azoknak tábora induljon, akik dél felől táboroznak. Riadót fújjanak nekik, hogy induljanak.||
03995||4.Móz.10.7||De mikor a gyülekezetet összegyűjtitek, csak kürtöljetek, és ne riadót fújjatok.||
03996||4.Móz.10.8||A kürtöket pedig Áron fiai, a papok fújják. Örök rendelkezés legyen ez nektek nemzedékről nemzedékre.||
03997||4.Móz.10.9||Ha hadba mentek földeteken a titeket háborító ellenségetek ellen, akkor is azokkal a kürtökkel fújjatok riadót. És akkor megemlékezik rólatok az ÚR, a ti Istenetek, és megszabadultok az ellenségeitektől.||
03998||4.Móz.10.10||Az öröm napján, az ünnepeiteken és a hónapok kezdetén is fújjátok meg a kürtöket, amikor egészen elégő áldozatot és hálaáldozatot mutattok be, és megemlékezik rólatok a ti Istenetek. Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||15278
03999||4.Móz.10.11|Elindulás a Sínai-hegytől|A második esztendőben, a második hónapban, a hónap huszadik napján fölszállt a felhő a bizonyság hajlékáról,||
04000||4.Móz.10.12||és elindultak Izráel fiai úti rendjük szerint a Sínaipusztából, és a felhő a Párán-pusztában állapodott meg.||4075
04001||4.Móz.10.13||Ekkor indultak el először az ÚRnak Mózes által adott parancsa szerint.||3659;-3688
04002||4.Móz.10.14||Először Júda fiai táborának a zászlaja indult a csapatok élén. A sereg élén Nahsón, Ammínádáb fia állt.||3661
04003||4.Móz.10.15||Az Issakár fiainak a törzséből való sereg feje pedig Netanél, Cúár fia volt.||
04004||4.Móz.10.16||A Zebulon fiainak a törzséből való sereg feje Eliáb, Hélón fia volt.||
04005||4.Móz.10.17||Miután lebontották a hajlékot, elindultak Gérsón és Merári fiai, a hajlék hordozói.||
04006||4.Móz.10.18||Azután elindult Rúben táborának zászlaja a csapatok élén: a sereg élén Elicúr, Sedéúr fia állt.||3668
04007||4.Móz.10.19||A Simeon fiainak a törzséből való sereg feje pedig Selumiél, Cúrisaddaj fia volt.||
04008||4.Móz.10.20||A Gád fiainak a törzséből való sereg feje Eljászáf, Deúél fia volt.||
04009||4.Móz.10.21||Majd elindultak a kéhátiak is, a szentély hordozói, és fölállították a hajlékot, mire a többiek megérkeztek.||3721;-3723
04010||4.Móz.10.22||Azután elindult az Efraim fiai táborának zászlaja csapatuk élén. A sereg élén Elisámá, Ammihúd fia állt.||
04011||4.Móz.10.23||A Manassé fiainak a törzséből való sereg feje Gamliél, Padácúr fia volt.||3678
04012||4.Móz.10.24||A Benjámin fiainak a törzséből való sereg feje Abidán, Gideóni fia volt.||
04013||4.Móz.10.25||Majd Dán fiai táborának zászlaja indult el mint az egész tábor utóvédje. A sereg élén Ahiezer, Ammisaddaj fia állt.||3683
04014||4.Móz.10.26||Az Ásér fiainak a törzséből való sereg feje pedig Pagiél, Okrán fia volt.||
04015||4.Móz.10.27||A Naftáli fiai törzséből való sereg feje Ahira, Énán fia volt.||
04016||4.Móz.10.28||Ez volt Izráel fiainak a menetelési rendje seregeik szerint, valahányszor elindultak.||
04017||4.Móz.10.29||Mózes azt mondta Hóbábnak, aki a midjáni Reúélnak, Mózes apósának fia volt: Arra a helyre indulunk, amely felől azt mondta az ÚR: „Nektek adom.” Gyere velünk, és jót teszünk veled, mert az ÚR jót ígért Izráelnek.||1569;2000;2001
04018||4.Móz.10.30||De ő így felelt neki: Nem megyek. Inkább visszamegyek a hazámba és a rokonaim közé.||6525
04019||4.Móz.10.31||Mózes azt felelte: Kérlek, ne hagyj el minket, mert te tudod, hol lehet tábort ütnünk a pusztában. Légy minekünk szemünk gyanánt.||
04020||4.Móz.10.32||Ha eljössz velünk, minden jóban részesítünk, amit velünk tesz az ÚR.||
04021||4.Móz.10.33||Így haladtak az ÚR hegyétől háromnapi járásra, és az ÚR szövetségének ládája ment előttük háromnapi járásra, hogy megjelölje nekik, hol kell megszállniuk.||1580
04022||4.Móz.10.34||Az ÚR felhője volt fölöttük nappal, amikor elindultak a táborból.||1888;1889
04023||4.Móz.10.35||Valahányszor pedig el akarták indítani a ládát, azt mondta Mózes: Kelj föl, URam, és széledjenek szét ellenségeid, és fussanak el előled gyűlölőid.||2205;-2217;14952;16225
04024||4.Móz.10.36||Amikor pedig megállt, azt mondta: Fordulj vissza, URam, Izráel ezreinek sokasága felé!||
04025||4.Móz.11.1|A táborégés|Történt, hogy a nép az ÚR hallatára zúgolódni kezdett, hogy rosszul megy a dolga. Az ÚR meghallotta, és haragra gerjedt, felgyulladt ellenük az ÚR tüze, és megemésztette a tábor szélét.||5179
04026||4.Móz.11.2||Ekkor a nép Mózeshez kiáltott, Mózes pedig könyörgött az ÚRhoz, és megszűnt a tűz.||
04027||4.Móz.11.3||Azt a helyet Tabérának nevezte el, mert felgyulladt ellenük az ÚR tüze.||
04028||4.Móz.11.4|A nép húst kíván|De a közöttük levő gyülevész nép kívánságba esett, és Izráel fiai is újra siránkozni kezdtek, és azt mondták: Ki ad nekünk húst, hogy együnk?||
04029||4.Móz.11.5||Emlékezünk, hogy a halat Egyiptomban ingyen ettük, meg az uborkát, a dinnyét, a póréhagymát, a vöröshagymát és a fokhagymát.||28641
04030||4.Móz.11.6||Most pedig eleped a lelkünk, mert mindez hiányzik. Szemünk előtt nincs más, mint manna.||4345
04031||4.Móz.11.7||A manna pedig olyan volt, mint a koriander magja, a színe pedig mint az illatos gyantacsepp.||1961
04032||4.Móz.11.8||Szétszéledt a nép, szedték a mannát, és őrölték kézimalmokban vagy megtörték mozsárban, megfőzték fazékban, és pogácsát csináltak belőle. Az íze olyan volt, mint az olajos kalácsé.||
04033||4.Móz.11.9||Mikor pedig éjjel leszállt a harmat a táborra, a manna is mindjárt leszállt.||
04034||4.Móz.11.10||Mózes meghallotta, hogy a nép minden nemzetsége siránkozik a sátra bejáratánál. Akkor igen fölgerjedt az ÚR haragja, és Mózesnek sem tetszett ez.||
04035||4.Móz.11.11||Azt mondta Mózes az ÚRnak: Miért nyomorgatod így szolgádat? Miért nem találtam kegyelmet szemed előtt, miért raktad rám ennek az egész népnek a terhét?||
04036||4.Móz.11.12||Vajon bennem fogant-e meg ez az egész nép? Vajon én szültem-e őt, hogy azt mondod nekem: „Hordozd őt a kebleden, ahogy a dajka hordozza a csecsemőt, vidd arra a földre, amelyet esküvel ígértem atyáiknak”?||
04037||4.Móz.11.13||Honnan vegyek húst, hogy az egész népnek adhassak, mert nekem siránkoznak ily módon: Adj nekünk húst, hadd együnk!||
04038||4.Móz.11.14||Nem hordozhatom én magam ezt az egész népet, mert erőm fölött van ez.||2017
04039||4.Móz.11.15||Ha így bánsz velem, inkább nyomban ölj meg engem, ha kedves vagyok előtted, hogy ne lássam a nyomorúságomat.||2470
04040||4.Móz.11.16|A hetven prófétáló vén|Ezután az ÚR azt mondta Mózesnek: Gyűjts egybe nekem hetven férfit Izráel vénei közül, akikről tudod, hogy vénei a népnek és elöljárói, és vidd őket a gyülekezet sátrához, hogy álljanak ott veled.||2020;2022;2025
04041||4.Móz.11.17||Akkor alászállok, és szólok ott veled, és szakítok abból a lélekből, amely benned van, és beléjük helyezem, hogy viseljék veled együtt a nép terhét, és ne egyedül viseld.||2021
04042||4.Móz.11.18||A népnek pedig mondd meg: Szenteljétek meg magatokat holnapra, és húst fogtok enni. Mert úgy siránkoztatok az ÚR hallatára: Ki ad nekünk húst enni? Jobb dolgunk volt Egyiptomban! Ezért az ÚR majd ad nektek húst, és ehettek.||
04043||4.Móz.11.19||Nem csak egy napon esztek, sem két napon, sem öt napon, sem tíz napon, sem húsz napon.||
04044||4.Móz.11.20||Hanem egy egész hónapig, amíg csak ki nem jön az orrotokon, és utálatos nem lesz előttetek, mert megvetettétek az URat, aki közöttetek van, és így siránkoztatok őelőtte: Miért jöttünk ki ide Egyiptomból?||4345
04045||4.Móz.11.21||Ekkor azt mondta Mózes: Hatszázezer gyalogos e nép, amely között vagyok, és te azt mondod: húst adok nekik, és esznek egy egész hónapig?!||
04046||4.Móz.11.22||Csak nem juhokat és ökröket vágnak nekik, hogy elég legyen? Vagy a tenger minden hala összegyűjthető-e nekik, hogy elég legyen?||
04047||4.Móz.11.23||Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Hát megrövidült az ÚR karja? Majd meglátod, beteljesül-e neked az én beszédem, vagy sem.||18732
04048||4.Móz.11.24||Akkor kiment Mózes, és elmondta a népnek az ÚR beszédét, és összegyűjtött hetven férfit a nép vénei közül, és a sátor köré állította őket.||
04049||4.Móz.11.25||Akkor leszállt az ÚR felhőben, és szólt neki, és szakított abból a lélekből, amely őbenne volt, és a hetven vénnek adta. Mihelyt pedig megnyugodott rajtuk a lélek, menten prófétáltak, de máskor már nem.||
04050||4.Móz.11.26||Két férfi azonban a táborban maradt. Az egyik neve Eldád, a másik neve Médád volt. Rajtuk is megnyugodott a lélek, mert ők is az összeírottak közül valók voltak. Nem mentek a sátorhoz, mégis prófétáltak a táborban.||4040;4041
04051||4.Móz.11.27||Elfutott azért egy ifjú, és jelentette Mózesnek: Eldád és Médád prófétál a táborban.||
04052||4.Móz.11.28||Akkor így felelt Józsué, Nún fia, aki Mózes szolgája volt ifjúkora óta: Uram, Mózes, tiltsd meg nekik!||
04053||4.Móz.11.29||Mózes így felelt neki: Értem féltékenykedsz? Bárcsak az ÚR egész népe próféta volna, hogy az ÚR a lelkét adná beléjük!||25417;25418
04054||4.Móz.11.30||Ezután visszatért Mózes a táborba Izráel véneivel együtt.||
04055||4.Móz.11.31|A fürjek|Akkor aztán szelet támasztott az ÚR, amely fürjeket hozott a tengertől, és lehullatta a táborra, egynapi járásnyira a tábor két oldala felől és mintegy két könyök magasan a föld színén.||1960;15195;-15198
04056||4.Móz.11.32||Akkor fölkelt a nép, és egész nap és egész éjjel és az egész következő napon fürjeket gyűjtöttek maguknak. Még aki keveset gyűjtött, az is gyűjtött tíz hómert, és kiteregették azokat maguknak a tábor körül.||
04057||4.Móz.11.33||A hús még a foguk között volt, és meg sem rágták, amikor az ÚR haragja fölgerjedt a népre, és megverte az ÚR a népet igen nagy csapással.||2473;15199;15200
04058||4.Móz.11.34||És elnevezték azt a helyet Kibrót-Taavának, mert ott temették el a telhetetlen népet.||
04059||4.Móz.11.35||Kibrót-Taavából Hacérótba ment a nép, és Hacérótban is maradtak.||
04060||4.Móz.12.1|Mirjám poklossága|Egyszer Mirjám és Áron Mózes ellen beszélt a kúsi asszony miatt, akit feleségül vett. Mert Mózes kúsi asszonyt vett el.||4548
04061||4.Móz.12.2||Azt mondták: Vajon csak Mózes által szólt az ÚR? Nem szólt-e általunk is? És az ÚR meghallotta.||
04062||4.Móz.12.3||(Az az ember, Mózes pedig igen szelíd volt, minden embernél szelídebb a föld színén.)||
04063||4.Móz.12.4||Az ÚR mindjárt azt mondta Mózesnek, Áronnak és Mirjámnak: Menjetek ki ti hárman a gyülekezet sátrához! Ki is mentek ők hárman.||
04064||4.Móz.12.5||Akkor felhőoszlopban leszállt az ÚR, és megállt a sátor bejáratánál. Szólította Áront és Mirjámot, és mindketten kimentek.||
04065||4.Móz.12.6||Azt mondta: Halljátok meg most a beszédemet! Ha valaki az ÚR prófétája közöttetek, annak megjelenek látásban, vagy álomban beszélek vele.||
04066||4.Móz.12.7||De nem így van Mózessel, aki egész házam hűséges szolgája.||30064
04067||4.Móz.12.8||Vele szemtől szembe beszélek, nyíltan, nem homályos beszédek által, és az ÚRnak alakját is megpillanthatja. Hogy mertetek hát szolgám, Mózes ellen szólni?||2484;5849
04068||4.Móz.12.9||És haragra gyúlt ellenük az ÚR, és elment.||
04069||4.Móz.12.10||A felhő is eltávozott a sátorról, és íme, Mirjám poklos volt, fehér, mint a hó. Áron rátekintett Mirjámra, és látta, hogy poklos.||
04070||4.Móz.12.11||Ekkor azt mondta Áron Mózesnek: Kérlek, uram, ne tulajdonítsd nekünk ezt a bűnt. Bolondul cselekedtünk és vétkeztünk!||
04071||4.Móz.12.12||Kérlek, ne legyen olyan Mirjám, mint a halvaszületett, akinek teste már félig oszlásnak indul, amikor kijön anyja méhéből.||
04072||4.Móz.12.13||Ezért így kiáltott Mózes az ÚRhoz: Istenem, kérlek, gyógyítsd meg őt!||
04073||4.Móz.12.14||Az ÚR azonban azt mondta Mózesnek: Ha csak az apja köpte volna is arcon, nem kellene-e szégyenkeznie hetednapig? Zárják ki a táborból hét napig, és azután hívják vissza.||3098
04074||4.Móz.12.15||Kizárták hát Mirjámot a táboron kívül hét napra. A nép nem indult tovább, míg vissza nem hívták Mirjámot.||
04075||4.Móz.13.1||Azután elindult a nép Hacérótból, és a Párán-pusztában ütött tábort.||
04076||4.Móz.13.2|Mózes kémeket küld Kánaánba|Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek:||
04077||4.Móz.13.3||Küldj el férfiakat, hogy kémleljék ki Kánaán földjét, amelyet Izráel fiainak adok. Egy-egy férfit küldjetek atyáik minden törzséből, mindegyik főember legyen.||4914
04078||4.Móz.13.4||Mózes elküldte őket a Párán-pusztából az ÚR rendelése szerint. Mindnyájan főemberek voltak Izráel fiai között.||
04079||4.Móz.13.5||Ez a nevük: Rúben törzséből Sammúa, Zakkúr fia.||
04080||4.Móz.13.6||Simeon törzséből Sáfát, Hóri fia.||
04081||4.Móz.13.7||Júda törzséből Káléb, Jefunne fia.||
04082||4.Móz.13.8||Issakár törzséből Jigál, Jószéf fia.||
04083||4.Móz.13.9||Efraim törzséből Hóséa, Nún fia.||
04084||4.Móz.13.10||Benjámin törzséből Palti, Ráfú fia.||
04085||4.Móz.13.11||Zebulon törzséből Gaddiél, Szódi fia.||
04086||4.Móz.13.12||József törzséből, Manassé törzséből Gaddi, Szúszi fia.||
04087||4.Móz.13.13||Dán törzséből Ammiél, Gemalli fia.||
04088||4.Móz.13.14||Ásér törzséből Szetúr, Mikáél fia.||
04089||4.Móz.13.15||Naftáli törzséből Nahbi, Vofszi fia.||
04090||4.Móz.13.16||Gád törzséből Geúél, Máki fia.||
04091||4.Móz.13.17||Ez a neve azoknak a férfiaknak, akiket elküldött Mózes a föld kikémlelésére. Mózes Hóséát, Nún fiát Józsuénak nevezte el.||
04092||4.Móz.13.18||Amikor elküldte őket Mózes Kánaán földjének kikémlelésére, azt mondta nekik: Menjetek a Délvidéken át föl a hegyekbe!||
04093||4.Móz.13.19||Nézzétek meg a földet, hogy milyen, és a népet, amely rajta lakik, hogy erős-e, vagy erőtlen, kevés-e vagy sok!||
04094||4.Móz.13.20||És milyen a föld, amelyen lakik, jó-e vagy hitvány? Milyenek a városok, amelyekben lakik: táborokban vagy erősségekben lakik-e?||
04095||4.Móz.13.21||Milyen a föld, kövér-e, vagy sovány? Van-e rajta fa, vagy nincs? Legyetek bátrak, és hozzatok a föld gyümölcséből. Azok a napok pedig a szőlőzsendülés napjai voltak.||
04096||4.Móz.13.22||Fölmentek tehát, és kikémlelték a földet a Cin-pusztától fogva egészen Rehóbig, odáig, ahol Hamátba mennek.||
04097||4.Móz.13.23||Fölmentek dél felől, és Hebronig jutottak, ahol Anák fiai, Ahíman, Sésaj és Talmaj éltek (Hebrón pedig hét esztendővel előbb épült, mint az egyiptomi Cóan).||
04098||4.Móz.13.24||Mikor eljutottak Eskól völgyéig, lemetszettek ott egy szőlővesszőt egy szőlőfürttel, és ketten vitték egy rúdon. A gránátalmából és a fügéből is szakítottak.||4916;4917
04099||4.Móz.13.25||Azt a helyet Eskól völgyének nevezték el arról a szőlőfürtről, amelyet ott metszettek le Izráel fiai.||
04100||4.Móz.13.26||Negyven nap múlva visszatértek a föld kikémleléséből.||
04101||4.Móz.13.27||Visszamentek, és eljutottak Mózeshez, Áronhoz és Izráel fiainak egész gyülekezetéhez a Párán-pusztába, Kádésba. Hírt vittek nekik és az egész gyülekezetnek, és megmutatták nekik a föld gyümölcsét.||
04102||4.Móz.13.28||Ezt beszélték el neki: Elmentünk arra a földre, amelyre küldtél minket. Valóban tejjel és mézzel folyik, és ez a gyümölcse!||1587
04103||4.Móz.13.29||Csakhogy erős az a nép, amely lakja azt a földet, és a városok meg vannak erősítve, és igen nagyok. Sőt még Anák fiait is láttuk ott.||
04104||4.Móz.13.30||Amálék lakik a dél felől való földön, és a hettiták, jebúsziak és emóriak laknak a hegyeken. A tenger mellett és a Jordán partján pedig a kánaániak laknak.||5935
04105||4.Móz.13.31||Jóllehet Káléb csendesítette a Mózes ellen háborgó népet, és azt mondta, bátran fölmehetünk, és elfoglalhatjuk azt a földet, mert kétség nélkül megbírunk vele,||
04106||4.Móz.13.32||de a férfiak, akik fölmentek vele, azt mondták: Nem mehetünk az ellen a nép ellen, mert erősebb nálunk.||
04107||4.Móz.13.33||És a kikémlelt földnek rossz hírét vitték Izráel fiaihoz. Azt mondták: Az a föld, amelyen átmentünk, hogy kikémleljük, olyan föld, amely megemészti lakóit. Az egész nép is, amelyet ott láttunk, szálas emberekből áll.||
04108||4.Móz.13.34||Láttunk ott óriásokat is, az óriások közül való Anák fiait, és olyanok voltunk a magunk szemében, mint a sáskák, és az ő szemükben is olyanok voltunk.||
04109||4.Móz.14.1|A nép zúgolódása és bűnhődése|Az egész nép fölemelte szavát, és sírt azon az éjszakán.||
04110||4.Móz.14.2||Izráel fiai zúgolódtak Mózes és Áron ellen, és az egész gyülekezet azt mondta nekik: Bárcsak meghaltunk volna Egyiptom földjén, vagy halnánk meg ebben a pusztában!||
04111||4.Móz.14.3||Miért is visz be minket az ÚR arra a földre? Hogy fegyver miatt hulljunk el, feleségeink és a kicsinyeink pedig prédául essenek? Nem jobb volna-e nekünk visszatérnünk Egyiptomba?||
04112||4.Móz.14.4||Majd azt mondták egymásnak: Válasszunk magunknak vezetőt, és térjünk vissza Egyiptomba!||
04113||4.Móz.14.5||Akkor arcra borult Mózes és Áron Izráel fiai gyülekezetének egész közössége előtt.||
04114||4.Móz.14.6||Józsué pedig, Nún fia és Káléb, Jefunne fia, akik a föld kémlelői közül valók voltak, meghasogatták ruhájukat,||
04115||4.Móz.14.7||és azt mondták Izráel fiai egész gyülekezetének: A föld, amelyen átmentünk, hogy kikémleljük, igenigen jó föld.||
04116||4.Móz.14.8||Ha az ÚRnak kedve telik bennünk, akkor bevisz minket arra a földre, és nekünk adja azt a tejjel és mézzel folyó földet.||
04117||4.Móz.14.9||Csak ne lázongjatok az ÚR ellen, ne is féljetek annak a földnek népétől, mert ők nekünk csak olyanok, mint a megenni való kenyér. Eltávozott tőlük az ő oltalmuk, de mivelünk velünk van az ÚR. Azért ne féljetek tőlük!||
04118||4.Móz.14.10||Mikor pedig az egész gyülekezet azon tanakodott, hogy megkövezze őket, megjelent az ÚR dicsősége a gyülekezet sátrában Izráel minden fiának,||
04119||4.Móz.14.11||és azt mondta az ÚR Mózesnek: Meddig gyaláz engem ez a nép? Meddig nem hisznek nekem a sok jel ellenére sem, amelyeket közöttük cselekedtem?||28644
04120||4.Móz.14.12||Megverem őket döghalállal, és elvesztem őket, téged pedig náluk nagyobb és erősebb nemzetté teszlek.||2448
04121||4.Móz.14.13||Ekkor így szólt Mózes az ÚRhoz: Ha meghallják ezt az egyiptomiak, mert közülük hoztad ki e népet hatalmaddal,||2450
04122||4.Móz.14.14||elmondják majd a föld lakosainak. Hallották, hogy te, URam, e nép között vagy, hogy te, URam, szemtől szembe megjelentél, és hogy a felhőd megállt őrajtuk, és felhőoszlopban jársz előttük nappal, éjjel pedig tűzoszlopban.||1888
04123||4.Móz.14.15||Hogyha mind egy szálig elveszted e népet, így szólnak majd a népek, amelyek hallották a híredet:||
04124||4.Móz.14.16||„Mivel nem vihette be az ÚR e népet a földre, amely felől megesküdött nekik, azért vesztette el őket a pusztában.”||5185
04125||4.Móz.14.17||Most azért mutasd meg, URam, hogy nagy a te hatalmad, ahogy kijelentetted:||
04126||4.Móz.14.18||„Az Úr késedelmes a haragra, nagy irgalmasságú, megbocsát hamisságot és vétket, de a bűnöst nem hagyja büntetlenül; megbünteti az atyák álnokságait a fiakban harmad- és negyedízig.”||2502;2056;5062
04127||4.Móz.14.19||Kérlek, kegyelmezz meg e nép hamisságának irgalmasságod nagy volta szerint, ahogy megbocsátottál e népnek Egyiptomtól fogva mindeddig.||
04128||4.Móz.14.20||Ekkor azt mondta az ÚR: Megkegyelmeztem a te beszéded szerint.||
04129||4.Móz.14.21||De életemre mondom és az ÚR dicsőségére, amely betölti az egész földet,||
04130||4.Móz.14.22||hogy mindazok az emberek, akik látták dicsőségemet és csodáimat, amelyeket Egyiptomban és e pusztában cselekedtem, és megkísértettek engem immár tízszer is, és nem hallgattak szavamra,||
04131||4.Móz.14.23||nem látják meg azt a földet, amely felől megesküdtem atyáiknak. Senki sem látja azt meg azok közül, akik gyaláztak engem.||
04132||4.Móz.14.24||De szolgámat, Kálébot, mivelhogy más lélek volt benne, és tökéletesen követett engem, beviszem arra a földre, amelyen járt, és örökségül bírja azt az ő magva.||6195;6196
04133||4.Móz.14.25||A völgyben azonban az amálékiek és a kánaániak laknak. Holnap forduljatok meg, és induljatok a pusztába a Vörös-tenger útján.||
04134||4.Móz.14.26||Ezenkívül azt mondta az ÚR Mózesnek és Áronnak:||
04135||4.Móz.14.27||Meddig tűrjem e gonosz gyülekezetet, amely zúgolódik ellenem? Hallottam Izráel fiainak zúgolódását, mert sokat zúgolódtak ellenem!||30079
04136||4.Móz.14.28||Mondd meg nekik: Élek én – így szól az ÚR –, hogy úgy bánok veletek, ahogyan fülem hallatára beszéltetek ellenem.||15742;30080
04137||4.Móz.14.29||Itt, e pusztában fogtok elhullani, éspedig a számbavettek mind, húszesztendőstől fogva és azon felül, akik zúgolódtatok ellenem.||4554
04138||4.Móz.14.30||Nem mentek be arra a földre, amelyre nézve esküre emeltem kezemet, hogy lakosokká teszlek rajta titeket, kivéve Kálébot, Jefunne fiát és Józsuét, Nún fiát.||4927;30080
04139||4.Móz.14.31||De kicsinyeiteket, akik felől azt mondtátok, hogy prédául esnek, beviszem, és megismerik azt a földet, amelyet ti megvetettetek.||
04140||4.Móz.14.32||De a ti testetek e pusztában hullik el.||
04141||4.Móz.14.33||Fiaitok pedig mint pásztorok bujdosnak e pusztában negyven esztendeig, és viselik paráználkodásotok büntetését, amíg meg nem emésztetnek holttesteitek az utolsóig e pusztában.||4931
04142||4.Móz.14.34||Negyven napig kémleltétek ki azt a földet, most tehát negyven esztendeig hordozzátok hamisságotok büntetését, egy-egy napért egy-egy esztendőt számítva, hogy megismerjétek, mi az, ha én ellenetek fordulok.||
04143||4.Móz.14.35||Én, az ÚR megmondtam bizonyosan, hogy ezt teszem ezzel az egész gonosz gyülekezettel, amely összegyűlt ellenem. Ebben a pusztában emésztetnek meg, és ugyanott halnak meg.||
04144||4.Móz.14.36||Azok a férfiak pedig, akiket elküldött Mózes a föld kikémlelésére, és visszatértek, és föllázították ellene az egész gyülekezetet, rossz hírt terjesztve arról a földről,||
04145||4.Móz.14.37||azok a férfiak, akik rossz hírt terjesztettek a földről, meghaltak az ÚR csapásától.||28645;30745
04146||4.Móz.14.38||Csak Józsué, Nún fia és Káléb, Jefunne fia maradt életben azok közül a férfiak közül, akik a földet kikémlelni mentek.||
04147||4.Móz.14.39||Amikor elmondta Mózes ezeket a dolgokat Izráel fiainak, a nép fölötte igen kesergett.||
04148||4.Móz.14.40||Fölkeltek reggel, és fölmentek a hegy tetejére, és azt mondták: Íme, készek vagyunk elmenni arra a helyre, amelyről az ÚR szólt, mert bizony vétkeztünk.||
04149||4.Móz.14.41||Mózes azt mondta: Miért akarjátok áthágni ilyen módon az ÚR akaratát, noha nem sikerülhet az nektek?||4933;4934
04150||4.Móz.14.42||Ne menjetek föl, mert nem lesz közöttetek az ÚR, és vereséget fogtok szenvedni ellenségeitektől.||
04151||4.Móz.14.43||Mert az amálékiek és a kánaániak ott vannak előttetek, és fegyver által hullotok el! Mivel elfordultatok az ÚRtól, nem is lesz veletek az ÚR.||
04152||4.Móz.14.44||Mégis vakmerően fölmentek a hegy tetejére. De az ÚR szövetségének ládája és Mózes meg sem mozdult a táborból.||
04153||4.Móz.14.45||Ekkor az amálékiek és a kánaániak, akik azon a hegyen laktak, leszálltak, és megverték őket, és egész Hormáig vágták és kergették őket.||
04154||4.Móz.15.1|Áldozati rendelkezések|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04155||4.Móz.15.2||Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Amikor bementek arra a földre, amelyet lakóhelyül adok nektek,||
04156||4.Móz.15.3||és tűzáldozatot akartok készíteni az ÚRnak, egészen elégő vagy véresáldozatot, vagy fogadalom teljesítésére vagy önkéntes áldozatul vagy ünnepeiteken, hogy szarvasmarha- vagy juhféléből kedves illatot készítsetek az ÚRnak,||
04157||4.Móz.15.4||akkor aki áldozatot mutat be, mutasson be az Úrnak ételáldozatul egytized rész efa finomlisztet egynegyed rész hín olajjal összegyúrva.||2763;2764
04158||4.Móz.15.5||Italáldozatul pedig egynegyed rész hín bort adj az egészen elégő vagy véresáldozathoz minden bárány mellé.||
04159||4.Móz.15.6||Vagy ha kossal áldozol, készíts ételáldozatul kéttized rész efa finomlisztet egy hín olaj harmadrészével összegyúrva,||
04160||4.Móz.15.7||italáldozatul pedig egy hín bor harmadrészét. Így vigyed az ÚRnak a jó illatú áldozatot.||
04161||4.Móz.15.8||Ha fiatal marhát akarsz készíteni egészen elégő vagy véresáldozatul, fogadalom teljesítésére vagy hálaáldozatul az ÚRnak,||
04162||4.Móz.15.9||akkor vigyél a fiatal marhával együtt ételáldozatul háromtized rész efa finomlisztet egy hín olajnak a felével összegyúrva.||
04163||4.Móz.15.10||Italáldozatul pedig vigyél fel fél hín bort. Kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||
04164||4.Móz.15.11||Így cselekedjetek mindegyik ökörnél, mindegyik kosnál és a juhokkal és kecskékkel is||
04165||4.Móz.15.12||az állatok számának megfelelően, amelyeket áldozatra készítetek. Így cselekedjetek mindegyikkel, az ő számuk szerint.||
04166||4.Móz.15.13||Minden bennszülött így cselekedjék ezekkel kedves illatú tűzáldozatul az ÚRnak.||
04167||4.Móz.15.14||Ha pedig jövevény tartózkodik nálatok, vagy több nemzedéken át van köztetek, és kedves illatú tűzáldozatot készít az ÚRnak, ugyanúgy készítse el ő is, ahogy ti.||
04168||4.Móz.15.15||A gyülekezetben nektek és a köztetek lakozó jövevénynek ugyanolyan rendtartásotok legyen. Örök rendelkezés ez nemzedékről nemzedékre, hogy olyan legyen a jövevény az ÚR előtt, mint ti.||1865
04169||4.Móz.15.16||Ugyanaz a törvényetek és rendszabályotok legyen nektek és a köztetek lakó jövevényeknek!||
04170||4.Móz.15.17||Majd így szólt az ÚR Mózeshez:||
04171||4.Móz.15.18||Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Amikor bementek a földre, ahová én beviszlek titeket,||
04172||4.Móz.15.19||ha majd esztek annak a földnek a kenyeréből, ajánljatok föl ajándékot az ÚRnak.||
04173||4.Móz.15.20||Tésztátok zsengéjét ajánljátok föl áldozatul. Úgy ajánljátok föl, ahogy a szérűről vett ajándékot.||
04174||4.Móz.15.21||Tésztátok zsengéjét adjátok ajándékul az ÚRnak nemzedékről nemzedékre.||
04175||4.Móz.15.22|Szándékos és nem szándékos bűnök|De ha tévedésből, akaratlanul nem teljesítitek mindazt a parancsolatot, amelyet az ÚR meghagyott Mózesnek,||
04176||4.Móz.15.23||mindazokat, amelyeket az ÚR Mózes által nektek parancsolt, attól a naptól fogva, amelyen parancsolta azokat az ÚR nektek és minden nemzedéknek,||
04177||4.Móz.15.24||akkor hogyha a gyülekezet tudtán kívül, nem szándékosan esik a tévedés, az egész gyülekezet áldozzon egy bikaborjút egészen elégő áldozatul, kedves illatul az ÚRnak, és étel- és italáldozatot is hozzá szokás szerint, és egy kecskebakot bűnért való áldozatul.||2808;-2816
04178||4.Móz.15.25||Végezzen engesztelést a pap Izráel fiainak egész gyülekezetéért, és bocsánatot nyernek, hiszen nem szándékosan vétettek; és ajándékul tűzáldozatot vigyenek az ÚRnak meg bűnért való áldozatot az ÚR elé a nem szándékos vétekért.||30099
04179||4.Móz.15.26||Így nyer bocsánatot Izráel fiainak egész gyülekezete és a közöttük tartózkodó jövevény, mert az egész népet terheli az a nem szándékos vétek.||
04180||4.Móz.15.27||Ha pedig csak egy ember vétkezik nem szándékosan, mutasson be egy egyesztendős kecskét bűnért való áldozatul.||2822;2823
04181||4.Móz.15.28||A pap pedig végezze el az engesztelést azért az emberért, aki nem szándékosan vétkezett az ÚR előtt, és ha elvégezte az engesztelést, bocsánatot nyer.||
04182||4.Móz.15.29||Ugyanaz a törvény vonatkozik az izráeli bennszülöttekre és a jövevényre, aki közöttük tartózkodik, ha nem szándékosan vétkezik.||
04183||4.Móz.15.30||De ha valaki szándékosan vétkezik – akár bennszülött, akár jövevény –, az az URat gyalázza meg, gyomláltassék azért ki népe közül.||
04184||4.Móz.15.31||Mivel megvetette az ÚR szavát, és megszegte az ő parancsolatát, mindenképpen gyomlálják ki azt az embert, vétke legyen őrajta.||
04185||4.Móz.15.32||Mikor pedig Izráel fiai a pusztában voltak, rajtakaptak egy férfit, aki fát szedegetett szombatnapon.||
04186||4.Móz.15.33||Akik rátaláltak, amint fát szedegetett, odavitték Mózes, Áron és az egész gyülekezet elé.||
04187||4.Móz.15.34||Őrizetbe vették, mert nem tudták, mit kell vele cselekedni.||3458
04188||4.Móz.15.35||Az ÚR azt mondta Mózesnek: Halállal lakoljon az a férfi, kövezze őt agyon az egész gyülekezet a táboron kívül.||2533
04189||4.Móz.15.36||Kivitte azért őt az egész gyülekezet a táboron kívül és agyonkövezték, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||6001
04190||4.Móz.15.37|A ruhabojtok|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04191||4.Móz.15.38||Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik, hogy készítsenek maguknak bojtokat ruhájuk csücskeire nemzedékről nemzedékre, és tegyenek a csücskök bojtjaira kék zsinórt.||5482;23990
04192||4.Móz.15.39||Arra való ez a bojt, hogy amikor látjátok, emlékezzetek az ÚR minden parancsolatára, hogy megcselekedjétek azokat. És ne a szívetek vágyát és a szemetek kívánságát kövessétek, amely paráznaságba visz.||5248;5272
04193||4.Móz.15.40||Hanem emlékezzetek, és cselekedjétek meg minden parancsolatomat, és szentek legyetek Istenetek előtt.||
04194||4.Móz.15.41||Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, aki kihoztalak titeket Egyiptom földjéről, hogy Istenetekké legyek. Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.||
04195||4.Móz.16.1|Kórah, Dátán és Abirám lázadása|Kórah pedig, Jichár fia, aki Lévi fiának, Kehátnak a fia volt, összefogott Dátánnal és Abirámmal, Eliáb fiaival meg Ónnal, Pelet fiával, aki Rúben fia volt,||4498;30751
04196||4.Móz.16.2||és fölkeltek Mózes ellen Izráel fiai közül kétszázötven emberrel együtt, akik a gyülekezet vezetői voltak, tanácsbeli, jól ismert emberek.||
04197||4.Móz.16.3||Összegyűltek Mózes és Áron ellen, és azt mondták nekik: Sokat tulajdonítotok magatoknak, holott az egész gyülekezet, ezek mindnyájan szentek, és közöttük van az ÚR! Miért emelitek hát magatokat az ÚR gyülekezete fölé?||
04198||4.Móz.16.4||Mikor meghallotta ezt Mózes, arcra borult,||
04199||4.Móz.16.5||és így szólt Kórahhoz és egész csoportjához: Reggel megmutatja az ÚR, ki az övé, és ki a szent, és kit fogadott magához. Mert akit magának választott, azt magához fogadja.||
04200||4.Móz.16.6||Ezt cselekedjétek hát: Kórah és egész csoportja, vegyetek magatokhoz tömjénezőket,||
04201||4.Móz.16.7||tegyetek bele tüzet, rakjatok rá füstölőszert az ÚR előtt holnap, és az a férfiú lesz szent, akit kiválaszt az ÚR. Sokat tulajdonítotok magatoknak, Lévi fiai!||
04202||4.Móz.16.8||Majd azt mondta Mózes Kórahnak: Halljátok meg, kérlek, Lévi fiai!||
04203||4.Móz.16.9||Hát keveslitek, hogy titeket Izráel Istene különválasztott Izráel gyülekezetétől, hogy magához fogadjon titeket, hogy szolgáljatok az ÚR hajlékánál, hogy a gyülekezet szolgálatában álljatok?||
04204||4.Móz.16.10||És hogy magának fogadott téged és minden testvéredet, Lévi fiait is veled együtt? Most még a papságot is kívánjátok?||
04205||4.Móz.16.11||Bizony te és egész csoportod az ÚR ellen fogtatok össze. Mert ki az az Áron, hogy őellene zúgolódtok?||
04206||4.Móz.16.12||Azután Mózes hívatta Dátánt és Abirámot, Eliáb fiait. De ők így feleltek: Nem megyünk föl!||
04207||4.Móz.16.13||Nem elég, hogy fölhoztál minket a tejjel és mézzel folyó földről, hogy megölj minket e pusztában? Még hatalmaskodni is akarsz rajtunk?||
04208||4.Móz.16.14||Éppen nem tejjel és mézzel folyó földre hoztál minket, és nem adtál nekünk örökségül sem szántóföldet, sem szőlőt! Vagy ki akarod szúrni az emberek szemét? Nem megyünk föl!||
04209||4.Móz.16.15||Ekkor nagyon megharagudott Mózes, és azt mondta az ÚRnak: Ne tekints áldozatukra! Egy szamarat sem vettem el tőlük, és egyiküknek sem tettem rosszat.||7463
04210||4.Móz.16.16||Ezután azt mondta Mózes Kórahnak: Te és egész csoportod legyen holnap az ÚR színe előtt: te, ők és Áron.||
04211||4.Móz.16.17||Mindegyikőtök fogja a tömjénezőjét, tegyetek bele füstölőszert, és vigyétek az ÚR elé. Mindenki a maga tömjénezőjét, kétszázötven tömjénezőt. Te is, és Áron is, mindenki a maga tömjénezőjét.||
04212||4.Móz.16.18||Erre mindenki fogta a tömjénezőjét, és tüzet tettek bele, füstölőszert raktak rá, és megálltak a gyülekezet sátrának bejáratánál, Mózes és Áron is.||
04213||4.Móz.16.19||Kórah pedig összegyűjtötte ellenük az egész gyülekezetet a gyülekezet sátrának bejáratához. Ekkor megjelent az ÚR dicsősége az egész gyülekezetnek.||
04214||4.Móz.16.20||Ekkor így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
04215||4.Móz.16.21||Váljatok külön e gyülekezettől, hogy megemésszem őket egy szempillantás alatt.||4199;2448
04216||4.Móz.16.22||Ők pedig arcra borultak, és azt mondták: Minden test lelkének Istene! Nem egy férfi vétkezett-e, és te az egész gyülekezetre haragszol?||30288
04217||4.Móz.16.23||Akkor így szólt az ÚR Mózeshez:||
04218||4.Móz.16.24||Így szólj a gyülekezethez: Menjetek el Kórah, Dátán és Abirám hajlékának környékéről!||
04219||4.Móz.16.25||Ekkor Mózes fölkelt, és odaindult Dátán és Abirám felé, és követték őt Izráel vénei is.||
04220||4.Móz.16.26||Majd így szólt a gyülekezethez: Távozzatok ezeknek az istentelen embereknek sátraitól, és semmijüket se érintsétek, hogy el ne vesszetek az ő bűneik miatt.||
04221||4.Móz.16.27||Ekkor elmentek Kórah, Dátán és Abirám hajléka mellől. Dátán és Abirám pedig kimentek, és megálltak sátraik bejáratánál feleségeikkel, fiaikkal és apró gyermekeikkel.||
04222||4.Móz.16.28||Ekkor azt mondta Mózes: Ebből tudjátok meg, hogy az ÚR küldött engem, hogy véghezvigyem mindezt a dolgot, és nem magamtól indultam:||
04223||4.Móz.16.29||ha úgy halnak meg ezek, ahogy minden más ember meghal, és ha minden más ember büntetése szerint bűnhődnek ezek, akkor nem az ÚR küldött engem.||
04224||4.Móz.16.30||Ha pedig az ÚR valami új dolgot cselekszik, és a föld megnyitja száját, és elnyeli őket és mindazt, ami az övék, és elevenen szállnak alá a Seolba, akkor megtudjátok, hogy ezek az emberek gyalázták az URat.||19780
04225||4.Móz.16.31||És az történt, hogy mihelyt befejezte ezt a beszédet, meghasadt alattuk a föld.||
04226||4.Móz.16.32||Megnyitotta a föld a száját, és elnyelte őket házuk népével együtt, Kórah minden emberét és minden jószágukat.||5214;15733
04227||4.Móz.16.33||Ők és mindaz, ami az övék, elevenen szállt le a Seolba. Befedte őket a föld, és kivesztek a gyülekezetből.||
04228||4.Móz.16.34||Az izráeliek pedig, akik körülöttük voltak, mind elfutottak az ő kiáltásukra, mert azt mondták: Még minket is elnyel a föld!||
04229||4.Móz.16.35||És tűz jött ki az ÚRtól, és megemésztette azt a kétszázötven férfit, akik füstölőszerekkel áldoztak.||
04230||4.Móz.16.36||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04231||4.Móz.16.37||Mondd meg Eleázárnak, Áron pap fiának, hogy szedje ki a tömjénezőket a tűzből, a tüzet pedig hintsd széjjel, mert a tömjénezők meg vannak szentelve.||
04232||4.Móz.16.38||Azoknak a tömjénezőiből, akik a maguk lelke ellen vétkeztek, csináljatok vékonyra vert lapokat az oltár beborítására. Mivel az ÚR elé járultak velük, és meg vannak szentelve, legyenek jelül Izráel fiainak.||
04233||4.Móz.16.39||Fölszedte azért Eleázár pap a réztömjénezőket, amelyeket odavittek, akik megégtek, és vékonyra verette őket az oltár beborítására,||
04234||4.Móz.16.40||emlékeztetőül Izráel fiainak, hogy senki idegen, aki nem Áron magvából való, ne járuljon az ÚR elé füstölőszerrel füstölögtetni, hogy úgy ne járjon, mint Kórah és az ő csoportja, amint megmondta neki az ÚR Mózes által.||3702;3730
04235||4.Móz.16.41||Másnap pedig felzúdult Izráel fiainak egész gyülekezete Mózes és Áron ellen, és azt mondták: Ti öltétek meg az ÚR népét!||
04236||4.Móz.16.42||Mikor pedig egybegyűlt a sokaság Mózes és Áron ellen, akkor a gyülekezet sátra felé fordultak, és íme, betakarta azt a felhő, és megjelent az ÚR dicsősége.||
04237||4.Móz.16.43||Mózes és Áron azért odament a gyülekezet sátra elé.||
04238||4.Móz.16.44||Ekkor így szólt az ÚR Mózeshez:||
04239||4.Móz.16.45||Húzódjatok félre ettől a gyülekezettől, hogy megemésszem őket egy szempillantás alatt. De ők arcra borultak.||4215
04240||4.Móz.16.46||És Mózes azt mondta Áronnak: Fogd a tömjénezőt, tégy bele tüzet az oltárról, rakj rá füstölőszert, vidd hamar a gyülekezethez, és végezz engesztelést értük, mert föltámadt az ÚR nagy haragja, elkezdődött a csapás.||
04241||4.Móz.16.47||Áron azért vette a tömjénezőt, ahogy Mózes mondta, és a gyülekezet közé futott, mert már elkezdődött a csapás a nép között. Füstölőáldozatot tett, és engesztelést szerzett a népnek.||
04242||4.Móz.16.48||Megállt a halottak és az élők között, és megszűnt a csapás.||
04243||4.Móz.16.49||Akik meghaltak e csapás alatt, tizennégyezer-hétszázan voltak azokon kívül, akik Kórah dolgáért haltak meg.||
04244||4.Móz.16.50||Ezután visszatért Áron Mózeshez, a gyülekezet sátrának bejáratához, és megszűnt a csapás.||
04245||4.Móz.17.1|Áron vesszeje kivirágzik|Az ÚR így szólt Mózeshez:||
04246||4.Móz.17.2||Szólj Izráel fiainak, és végy tőlük egy-egy vesszőt atyáik háza szerint atyáik házának valamennyi vezető emberétől, összesen tizenkét vesszőt, és mindegyikük nevét írd föl a vesszejére.||
04247||4.Móz.17.3||Áron nevét pedig a Lévi vesszejére írd, mert mindegyik vessző egy-egy háznép fejéé.||
04248||4.Móz.17.4||Tedd a gyülekezet sátrában a bizonyság ládája elé, ahol megjelenek nektek.||
04249||4.Móz.17.5||És az történik, hogy annak a férfinak a vesszeje, akit kiválasztok, ki fog hajtani. Így csendesítem le Izráel fiainak zúgolódását, amellyel zúgolódnak ellenetek.||
04250||4.Móz.17.6||Ezt Mózes elmondta Izráel fiainak, és minden vezető ember átadott neki egy-egy vesszőt; atyáik háza népe szerint minden vezetőre egy vessző jutott, összesen tizenkét vessző. Áron vesszeje is azok között a vesszők között volt.||
04251||4.Móz.17.7||Mózes pedig elhelyezte a vesszőket az ÚR színe elé a bizonyság sátrában.||
04252||4.Móz.17.8||Másnap bement Mózes a bizonyság sátrába, és íme, a Lévi házából való Áron vesszeje kihajtott, bimbót fakasztott, virágot növelt, és mandulát érlelt.||
04253||4.Móz.17.9||Ekkor Mózes kihozott minden vesszőt az ÚR színe elől Izráel fiai elé, és miután megnézték, mindenki elvette a maga vesszejét.||
04254||4.Móz.17.10||Az ÚR azt mondta Mózesnek: Vidd vissza Áron vesszejét a bizonyság ládája elé, hogy megőrizzék ott jelül a lázadó fiaknak, hogy megszűnjék az ellenem való zúgolódásuk, hogy ne haljanak meg.||30176
04255||4.Móz.17.11||Mózes így is tett. Ahogy az ÚR parancsolta neki, úgy cselekedett.||
04256||4.Móz.17.12||Akkor azt mondták Izráel fiai Mózesnek: Lásd, pusztulunk, veszünk, mindnyájan elveszünk!||
04257||4.Móz.17.13||Aki közeledni mer az ÚR hajlékához, meghal. Hát mindnyájunknak el kell pusztulnunk?||
04258||4.Móz.18.1|A papok és léviták tiszte és javadalma|Ekkor azt mondta az ÚR Áronnak: Te, fiaid és atyád háza fogjátok hordozni a szent hajlék körül elkövetett vétkek büntetését. Te és fiaid fogtok bűnhődni a papi szolgálat közben elkövetett bűnökért.||
04259||4.Móz.18.2||Vedd magad mellé testvéreidet, Lévi törzsét, atyád nemzetségét is! Melletted legyenek, és neked szolgáljanak. Te pedig és a fiaid szolgáljatok a bizonyság sátra előtt.||
04260||4.Móz.18.3||Ügyeljenek dolgaidra és az egész sátor ügyére, de a szentély edényeihez és az oltárhoz ne közeledjenek, különben meghalnak ők is, és ti is.||3699;3700
04261||4.Móz.18.4||Legyenek melletted, és ügyeljenek a gyülekezet sátrának ügyére a sátor minden szolgálata szerint, de idegen nem közeledhet hozzátok.||
04262||4.Móz.18.5||Ügyeljetek azért a szentély és az oltár dolgaira, hogy ne legyen ezután harag Izráel fiai ellen.||
04263||4.Móz.18.6||Mert íme, én választottam ki testvéreiteket, a lévitákat ajándékul nektek Izráel fiai közül mint az ÚR tulajdonait, hogy szolgáljanak a gyülekezet sátrának szolgálatában.||
04264||4.Móz.18.7||Te pedig és a fiaid ügyeljetek papságotokra mindenben, ami az oltárhoz tartozik, és a függönyön belül van, hogy azokban szolgáljatok. Papságotok tisztét adtam nektek ajándékul, azért az idegen, aki odajárul, haljon meg.||
04265||4.Móz.18.8||Ezután így szólt az ÚR Áronhoz: Íme, neked adtam a nekem szóló fölajánlások kezelését is, amelyeket Izráel fiai nekem szentelnek. Neked és fiaidnak adtam felkenetési díjul, örök rendelés szerint.||
04266||4.Móz.18.9||Ez legyen a tied a legszentebb adományokból, amelyeket tűzzel nem égetnek meg: minden áldozatuk, akár ételáldozat, akár bűnért való áldozat, akár pedig vétekért való áldozat, amelyeket nekem adnak mint legszentségesebbet, a tieid és fiaidé legyenek.||
04267||4.Móz.18.10||A legszentségesebb helyen egyed meg, minden férfi ehet belőle. Tartsd szentnek azt!||2865;2875
04268||4.Móz.18.11||Ez is legyen a tied mint fölemelt áldozatukból való adomány Izráel fiainak minden meglóbált áldozatából. Neked, fiaidnak és a veled levő leányaidnak adtam azokat, örök rendelkezés szerint. Mindenki ehet belőle, aki tiszta a házadban.||2364
04269||4.Móz.18.12||Az olaj minden színe-javát, a must és a gabona színe-javát, minden zsengéjüket, amit az ÚRnak adtak, neked adom.||2142
04270||4.Móz.18.13||Tied legyen a földjükön mindennek az első termése, amit az ÚRnak visznek. Mindenki ehet belőle, aki tiszta a házadban.||5388;5389
04271||4.Móz.18.14||Minden a tied legyen, amit fogadalomból teljesen Istennek szentelnek Izráelben.||3598
04272||4.Móz.18.15||Minden a tied legyen, ami az élőlények közül az anyaméhet megnyitja, amit bemutatnak az ÚRnak mind emberekből, mind állatokból. De az ember elsőszülöttjét váltasd meg, és a tisztátalan állat elsőszülöttjét is váltasd meg.||1879
04273||4.Móz.18.16||Akiket pedig meg kell váltani, azokat egy hónapostól kezdve váltasd meg becslésed szerint öt ezüstsékelen a szent sékel szerint, amelyben húsz géra van.||3738;3739;2395
04274||4.Móz.18.17||De a tehén vagy a juh vagy a kecske elsőszülöttjét ne váltasd meg, mert azok Istennek szentelni valók. Vérüket hintsd az oltárra, és kövérjüket füstölögtesd el kedves illatú tűzáldozatul az ÚRnak.||
04275||4.Móz.18.18||A húsuk pedig a tied legyen, mint ahogyan a meglóbált áldozat szegye és a jobb lapocka is a tied lesz.||2911
04276||4.Móz.18.19||Minden fölemelt áldozatot a szent dolgokból, amelyeket az ÚRnak áldoznak Izráel fiai, neked és veled levő fiaidnak és leányaidnak adtam, örök rendelkezés szerint. Örökkévaló só-szövetség ez az ÚR előtt neked és a veled levő utódaidnak.||
04277||4.Móz.18.20||Ezután azt mondta az ÚR Áronnak: Nem lesz osztályrészed, sem örökséged az ő földjükből. Én vagyok a te osztályrészed és örökséged Izráel fiai között.||5195;21694
04278||4.Móz.18.21||De íme, Lévi fiainak örökségül adtam minden tizedet Izráelben. Szolgálatukért való osztályrész ez, amellyel a gyülekezet sátrának szolgálatát végzik.||
04279||4.Móz.18.22||Ezután ne járuljanak Izráel fiai a gyülekezet sátrához, hogy ne vétkezzenek, és meg ne haljanak,||
04280||4.Móz.18.23||hanem a léviták végezzék a gyülekezet sátrának szolgálatát, és ők bűnhődjenek az ott elkövetett bűnökért. Örök rendelkezés ez nemzedékről nemzedékre, hogy nem kapnak örökséget Izráel fiai között.||
04281||4.Móz.18.24||Mert a lévitáknak adtam örökségül Izráel fiainak tizedét, amelyet fölemelt ajándékul ajánlanak föl az ÚRnak. Ezért határoztam úgy felőlük, hogy Izráel fiai között nekik ne legyen örökségük.||5195
04282||4.Móz.18.25|A léviták áldozata a tizedből|Ekkor így szólt az ÚR Mózeshez:||
04283||4.Móz.18.26||Beszélj a lévitákkal, és mondd meg nekik: „Amikor beszeditek Izráel fiaitól a tizedet, amelyet örökségül adtam nektek tőlük, akkor ajánljátok föl ajándékul az ÚRnak a tized tizedét.||12589
04284||4.Móz.18.27||Úgy számítom be nektek ezt a ti áldozatotokat, mint a szérűről való gabonát és mint a sajtóból kifolyó bort.||
04285||4.Móz.18.28||Így ajánljatok föl ti is ajándékot az ÚRnak minden tizedetekből, amelyet beszedtek Izráel fiaitól; ajánljatok föl abból ajándékot az ÚRnak és adjátok Áronnak, a papnak.||
04286||4.Móz.18.29||Minden kapott adományból ajánljátok föl az áldozatokat az ÚRnak, mindenből a javát, ami odaszentelni való.”||
04287||4.Móz.18.30||Azt is mondd meg nekik: „Amikor a javát áldozzátok abból, ez olyan beszámítás alá esik a lévitáknak, mintha a szérűről és a sajtóból adnák.||
04288||4.Móz.18.31||Megehetitek azt minden helyen házatok népével együtt, mert a jutalmatok ez a gyülekezet sátrában való szolgálatotokért.||
04289||4.Móz.18.32||Nem lesztek bűnösök, ha a kövérjéből adtok ajándékot, és Izráel fiainak szent dolgait sem szentségtelenítitek meg, és meg sem haltok.”||
04290||4.Móz.19.1|A tisztító víz|Azután így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz:||
04291||4.Móz.19.2||Ez a törvény rendelése, amelyet az ÚR parancsolt: Szólj Izráel fiainak, hogy hozzanak hozzád egy hibátlan vörös tehenet, amelyen még nem volt iga.||
04292||4.Móz.19.3||Adjátok azt Eleázár papnak, és ő vitesse ki azt a táboron kívül, és vágják le őelőtte.||
04293||4.Móz.19.4||Vegyen Eleázár, a pap annak véréből az ujjával, és hintsen belőle hétszer a gyülekezet sátrának eleje felé.||
04294||4.Móz.19.5||Azután égessék meg azt a tehenet az ő szeme előtt. A bőrét, húsát és vérét a ganéjával együtt égessék meg.||
04295||4.Móz.19.6||Akkor vegyen a pap cédrusfát, izsópot és karmazsin fonalat, és dobja a tehén égő részei közé.||
04296||4.Móz.19.7||Azután mossa ki a pap a ruháit, testét is mossa le vízzel, és azután menjen be a táborba, de tisztátalan lesz a pap estig.||
04297||4.Móz.19.8||Az is, aki elégette a tehenet, mossa ki ruháit vízben, és mosakodjék meg vízzel, de tisztátalan lesz estig.||
04298||4.Móz.19.9||Egy tiszta ember pedig szedje föl a tehén hamvát, és helyezze el a táboron kívül egy tiszta helyen, s Izráel fiai gyülekezetének szolgálatára legyen az, hogy a vétektől tisztulás vizét készítsék vele. Bűnért való áldozat ez.||
04299||4.Móz.19.10||Aki fölszedi a tehén hamvát, mossa ki ruháit, és legyen tisztátalan estig. Örök rendelkezés legyen ez Izráel fiainak és a köztük tartózkodó jövevényeknek!||
04300||4.Móz.19.11||Ha valaki megérint bármely emberi holttestet, tisztátalan lesz hét napig.||22935
04301||4.Móz.19.12||Az ilyen tisztítsa meg magát azzal a vízzel a harmadik és hetedik napon, és tiszta lesz. Ha pedig nem tisztítja meg magát a harmadik és hetedik napon, akkor nem lesz tiszta.||
04302||4.Móz.19.13||Mindaz, aki halottat, emberi holttestet érint, és nem tisztítja meg magát, tisztátalanná teszi az ÚR hajlékát, azért ki kell gyomlálni az ilyen embert Izráelből. Mivel nem hintették meg tisztító vízzel, tisztátalan lesz, rajta marad a tisztátalanság.||
04303||4.Móz.19.14||Ez legyen a törvény, amikor valaki sátorban hal meg: mindaz, aki bemegy a sátorba, és mindaz, aki ott van a sátorban, tisztátalan lesz hét napig.||
04304||4.Móz.19.15||Minden nyitott edény is, amelyen nincs lezárható fedél, tisztátalan.||
04305||4.Móz.19.16||Mindaz, aki a mezőn fegyverrel megölt embert vagy halottat vagy emberi csontot vagy sírt érint, tisztátalan lesz hét napig.||
04306||4.Móz.19.17||Vegyenek a tisztátalanért a bűnért való megégetett áldozat hamvából egy edénybe, és öntsenek rá forrásvizet.||
04307||4.Móz.19.18||Azután vegyen egy tiszta ember izsópot, mártsa vízbe, és hintse meg a sátrat és minden edényt és minden embert, akik ott vannak. Azt is, aki a csontot vagy a megölt embert, halottat vagy a koporsót érintette.||14730
04308||4.Móz.19.19||Hintse meg a tiszta a tisztátalant harmadnapon és hetednapon, és tisztítsa meg őt hetednapon. Azután mossa meg ruháit, mossa le magát is vízzel, és tiszta lesz estére.||
04309||4.Móz.19.20||Ha pedig valaki tisztátalanná lesz, és nem tisztítja meg magát, azt ki kell gyomlálni a gyülekezetből, mert az ÚR szent helyét tisztátalanná tette, és nem hintették meg a tisztító vízzel, ezért tisztátalan.||
04310||4.Móz.19.21||Örök rendelkezés legyen ez is nekik: mindaz, aki a tisztító vizet hinti, mossa ki ruháját. Mert aki a tisztító vizet megérinti, tisztátalan lesz estig.||
04311||4.Móz.19.22||Bármit érint a tisztátalan, az tisztátalan lesz. Az a lélek is, aki érinti, tisztátalan lesz estig.||
04312||4.Móz.20.1|Mirjám halála Isten vizet ad a sziklából|Az első hónapban Izráel fiai, az egész gyülekezet megérkezett a Cin-pusztába, és letelepedett a nép Kádésban. Ott halt meg Mirjám, és ott temették el.||
04313||4.Móz.20.2||De nem volt vize a gyülekezetnek, ezért összegyűltek Mózes és Áron ellen.||
04314||4.Móz.20.3||Perlekedni kezdett a nép Mózessel, és azt mondták: Bárcsak odavesztünk volna, amikor testvéreink meghaltak az ÚR színe előtt!||
04315||4.Móz.20.4||Miért hoztátok az ÚR gyülekezetét e pusztába, hogy itt haljunk meg állatainkkal együtt?||1986
04316||4.Móz.20.5||Miért hoztatok ki minket Egyiptomból, és miért vezettetek erre a rossz helyre, ahol nincs vetés, sem füge, sem szőlő, sem gránátalma, és inni való víz sincsen?||
04317||4.Móz.20.6||Erre Mózes és Áron elment a gyülekezet színe elől a gyülekezet sátrának bejárata elé, arcra borultak, és megjelent nekik az ÚR dicsősége.||
04318||4.Móz.20.7||Majd így szólt az ÚR Mózeshez:||
04319||4.Móz.20.8||Vedd a botodat, és gyűjtsd össze a gyülekezetet te és Áron, a testvéred, és mondjátok ennek a kősziklának a szemük láttára, hogy adjon vizet. Fakassz nekik vizet e kősziklából, és adj inni a gyülekezetnek és állataiknak.||1989
04320||4.Móz.20.9||Mózes tehát elvette a botját az ÚR színe elől, ahogy parancsolta neki.||
04321||4.Móz.20.10||Mózes és Áron összegyűjtötte a gyülekezetet a kőszikla elé, és azt mondta nekik: Hallgassatok ide, ti lázadók! Hát e kősziklából fakasszunk nektek vizet?||1988;1989
04322||4.Móz.20.11||Ekkor fölemelte Mózes a kezét, és ráütött a botjával a sziklára két ízben, és sok víz fakadt, és ivott a gyülekezet meg a jószáguk is.||15184;28639
04323||4.Móz.20.12||Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek és Áronnak: Mivel nem hittetek nekem, hogy szentségemet megmutassátok Izráel fiai előtt, nem viszitek be e gyülekezetet arra a földre, amelyet nekik adok.||4568;4929
04324||4.Móz.20.13||Ezek Meríbá – azaz a versengés – vizei, ahol perbe szálltak Izráel fiai az ÚRral, de ő megmutatta nekik, hogy szent.||1990
04325||4.Móz.20.14|Edóm nem engedi át Izráelt|Azután Mózes követeket küldött Kádésból Edóm királyához, akik így szóltak: Ezt mondja testvéred, Izráel: „Te tudsz mindarról a nyomorúságról, amely mirajtunk esett.||681;-684;5507
04326||4.Móz.20.15||Atyáink lementek Egyiptomba, és hosszú ideig laktunk Egyiptomban, és nyomorgattak minket és atyáinkat az egyiptomiak.||1577
04327||4.Móz.20.16||Akkor az ÚRhoz kiáltottunk, meghallgatta szavunkat, angyalt küldött, hogy kihozzon bennünket Egyiptomból. És íme, Kádésban vagyunk, a te határod szélén levő városban.||1577;27215;-27223
04328||4.Móz.20.17||Hadd menjünk át országodon! Nem vonulunk át sem mezőn, sem szőlőn, és kútvizet sem iszunk. Az országúton megyünk, és nem térünk se jobbra, se balra, míg átvonulunk országodon.”||
04329||4.Móz.20.18||Edóm azonban azt felelte: Nem mehetsz át az országomon úgy, hogy fegyverrel ne vonuljak ellened!||
04330||4.Móz.20.19||Izráel fiai azt mondták neki: Az országúton megyünk, és ha a te vizedet isszuk, magunk és jószágaink, megadjuk az árát. Nincs egyéb szándékunk, csak hogy gyalogszerrel átvonuljunk.||4944
04331||4.Móz.20.20||Az pedig így felelt: Nem mehetsz át. És kivonult ellene Edóm sok néppel és hatalmas erővel.||
04332||4.Móz.20.21||Mivel nem akarta Edóm megengedni Izráelnek, hogy átmenjen az országán, ezért Izráelnek ki kellett kerülnie.||6846
04333||4.Móz.20.22|Áron halála|Azután elindultak Kádésból, és megérkezett Izráel fiainak egész gyülekezete a Hór-hegyhez.||4797
04334||4.Móz.20.23||Így szólt az ÚR Mózeshez és Áronhoz a Hór-hegynél, Edóm országának határán:||
04335||4.Móz.20.24||Áron elődeihez takaríttatik. Nem megy be arra a földre, amelyet Izráel fiainak adtam, mivel ellenszegültetek parancsaimnak Meríbá vizeinél.||
04336||4.Móz.20.25||Vedd Áront és Eleázárt, a fiát, és vidd föl őket a Hór-hegyre.||4798
04337||4.Móz.20.26||Vesse le Áron a ruháit, és öltöztesd föl azokba Eleázárt, a fiát, mert Áron népéhez takaríttatik, és meghal ott.||
04338||4.Móz.20.27||Úgy cselekedett Mózes, ahogy az ÚR parancsolta, és fölmentek a Hór-hegyre az egész gyülekezet szeme láttára.||
04339||4.Móz.20.28||Mózes levettette Áronnal a ruháit, és felöltöztette azokba Eleázárt, a fiát. És meghalt Áron ott a hegy tetején, Mózes és Eleázár pedig leszállt a hegyről.||
04340||4.Móz.20.29||Amikor látta az egész gyülekezet, hogy Áron meghalt, harminc napig siratta őt Izráel egész háza.||5847;1509
04341||4.Móz.21.1|A rézkígyó|Amikor meghallotta a kánaáni Arád királya, aki dél felől lakott, hogy odaért Izráel az atárimi úton, megtámadta őket, és foglyokat ejtett közülük.||4800
04342||4.Móz.21.2||Ekkor fogadalmat tett Izráel az ÚRnak, és azt mondta: Ha egyszer kezembe adod e népet, mindenestül eltörlöm városait.||
04343||4.Móz.21.3||Az ÚR meghallgatta Izráel szavát, kezébe adta a kánaániakat, és el is törölte őket és városaikat. Ezért nevezte el azt a helyet Hormának.||
04344||4.Móz.21.4||Majd elindultak a Hór-hegytől a Vöröstengerhez vivő úton, hogy megkerüljék Edóm földjét. De a nép lelke megkeseredett útközben,||
04345||4.Móz.21.5||és így beszéltek Isten és Mózes ellen: Miért hoztatok ki minket Egyiptomból? Hogy meghaljunk e pusztában? Mert nincs kenyér, víz sincs, és e hitvány eledelt utálja a lelkünk.||28644;4030
04346||4.Móz.21.6||Ezért az ÚR mérges kígyókat bocsátott a népre, és azok megmardosták őket, ezért sokan meghaltak Izráel népéből.||2473
04347||4.Móz.21.7||Akkor Mózeshez ment a nép, és azt mondták: Vétkeztünk, mert az ÚR ellen és teellened szóltunk. Imádkozzál az ÚRhoz, hogy vigye el rólunk a kígyókat. És imádkozott Mózes a népért.||
04348||4.Móz.21.8||Majd azt mondta az ÚR Mózesnek: Készíts kígyót, és tűzd föl egy póznára. Ha valaki megmaratik, és föltekint arra, életben marad.||26203
04349||4.Móz.21.9||Mózes tehát csinált egy rézkígyót, és föltűzte egy póznára. És az történt, hogy ha megmart valakit a kígyó, és az föltekintett a rézkígyóra, életben maradt.||10030
04350||4.Móz.21.10|Izráel tovább vándorol a pusztában|Azután elindultak Izráel fiai, és tábort ütöttek Óbótban.||
04351||4.Móz.21.11||Óbótból is elindultak, és tábort ütöttek Ijjé-Abárimban, abban a pusztában, amely Móáb előtt van kelet felől.||
04352||4.Móz.21.12||Onnan elindultak, és tábort ütöttek a Zered-patak völgyében.||4951
04353||4.Móz.21.13||Majd onnan is továbbindultak, és tábort ütöttek az emóriak határában, az Arnón túlsó partján, a pusztában. Mert az Arnón Móáb határa Móáb és az emóriak között.||4962;6132;6847
04354||4.Móz.21.14||Ezért van szó az ÚR hadainak könyvében Váhébról Szúfában és völgyekről az Arnónnál||
04355||4.Móz.21.15||és a völgyek lejtőiről, amelyek Ár városa felé kanyarodnak, és elérik Móáb határát.||
04356||4.Móz.21.16||Onnan Beérbe mentek. Ez az a kút, amelynél azt mondta az ÚR Mózesnek: Gyűjtsd össze a népet, és adok nekik vizet.||
04357||4.Móz.21.17||Akkor énekelte Izráel ezt az éneket: Buzogj föl, ó, kút! Énekeljetek!||
04358||4.Móz.21.18||Kút, amelyet fejedelmek ástak, a nép vezérei vájtak kormánypálcáikkal, vezérbotjaikkal. Majd a pusztából Mattánába mentek,||
04359||4.Móz.21.19||és Mattánából Nahaliélba, és Nahaliélból Bámótba.||
04360||4.Móz.21.20||Bámótból Gajba, abba a völgybe mentek, amely Móáb mezején van, a Piszgá csúcsánál, amely a sivatagra néz.||
04361||4.Móz.21.21|Szíhón legyőzése|Ekkor Izráel követeket küldött Szíhónhoz, az emóriak királyához ezzel az üzenettel:||4964;6848
04362||4.Móz.21.22||Hadd menjek át az országodon! Nem térünk le sem szántóföldre, sem szőlőbe, kútvizet sem iszunk. Az országúton megyünk, míg átvonulunk országodon.||
04363||4.Móz.21.23||De nem engedte meg Szíhón Izráelnek, hogy átvonuljon területén, sőt egybegyűjtötte minden népét, és kivonult Izráel ellen a pusztába, és Jahacba érve megütközött Izráellel.||4968;5686
04364||4.Móz.21.24||De Izráel kardélre hányta őket, és elfoglalta földjét Arnóntól Jabbókig, az ammóni határig. Mert meg volt erősítve Ammón fiainak határa.||
04365||4.Móz.21.25||Elfoglalta Izráel mindazokat a városokat, és megtelepedett az emóriak vá ro sai ban, Hesbónban és a hozzá tartozó falvakban.||4971;6484;16252;16253;22455
04366||4.Móz.21.26||Mert Hesbón Szíhónnak, az emóriak királyának városa volt, aki hadat viselt Móáb előző királya ellen, és elvett minden földet az ő kezéből az Arnónig.||
04367||4.Móz.21.27||Ezért mondják a példabeszédben: Jöjjetek Hesbónba! Épüljön és erősödjék Szíhón városa!||
04368||4.Móz.21.28||Mert tűz csapott ki Hesbónból, láng Szíhón városából. Megemésztette Árt, Móáb városát, az Arnón menti magaslatok urait.||
04369||4.Móz.21.29||Jaj neked, Móáb! Elvesztél, Kemós népe! Fiai földönfutókká lettek, leányai pedig Szíhónnak, az emóri királynak a foglyaivá.||
04370||4.Móz.21.30||Lövöldöztünk rájuk, s elveszett minden Hesbóntól Díbónig, és elpusztítottuk Nófahig, egész Médebáig.||
04371||4.Móz.21.31|Óg legyőzése|Letelepedett tehát Izráel az emóriak földjén.||
04372||4.Móz.21.32||Mózes kikémleltette Jazért, bevették városait, és kiűzte az ott levő emóriakat.||
04373||4.Móz.21.33||Majd megfordultak, és fölmentek a Básánba vivő úton. Kijött ellenük Óg, Básán királya, ő és egész népe, hogy megütközzenek Edreiben.||4976;5686
04374||4.Móz.21.34||Ekkor azt mondta az ÚR Mózesnek: Ne félj tőle, mert kezedbe adtam őt, egész népét és földjét. Úgy cselekedjél vele, ahogy Szíhónnal, az emóriak királyával cselekedtél, aki Hesbónban lakott.||4977;4997
04375||4.Móz.21.35||És úgy megverték őt, fiait és egész népét, hogy egy sem maradt belőlük, azután elfoglalták az országot.||
04376||4.Móz.22.1|Bálák hívatja Bálámot|Azután továbbindultak Izráel fiai, és tábort ütöttek Móáb mezőségén a Jordánon túl, Jerikóval szemben.||4492
04377||4.Móz.22.2||Bálák, Cippór fia látta mindazt, amit Izráel cselekedett az emóriakkal.||
04378||4.Móz.22.3||Nagyon megrémült Móáb a néptől, mivel sokan voltak. Móáb félt Izráel fiaitól.||
04379||4.Móz.22.4||Ezért azt mondta Móáb Midján véneinek: Most lelegeli ez a sokaság minden környékünket, ahogy az ökör lelegeli a mező pázsitját. Abban az időben Bálák, Cippór fia volt Móáb királya.||
04380||4.Móz.22.5||Követeket küldött Bálámhoz, Beór fiához a folyóvíz melletti Petórba, az ő népe fiainak földjére, hogy hívják őt e szavakkal: Íme, egy nép jött ki Egyiptomból, és íme, ellepte e föld színét, és megtelepszik velem szemben.||6485;6176
04381||4.Móz.22.6||Most azért kérlek, jöjj el, átkozd meg érettem e népet, mert erősebb nálam. Talán akkor legyőzhetem, megverjük őt, és kiűzhetem e földről. Jól tudom, hogy akit te megáldasz, az áldott lesz, és akit te megátkozol, az átkozott lesz.||
04382||4.Móz.22.7||Elmentek tehát Móáb vénei és Midján vénei, és a jövendőmondás díja a kezükben volt. Eljutottak Bálámhoz, és megmondták neki Bálák üzenetét.||6176
04383||4.Móz.22.8||Ő pedig azt felelte nekik: Töltsétek itt az éjszakát, és feleletet adok nektek úgy, ahogy az ÚR szól nekem. Erre Móáb vezető emberei ott maradtak Bálámnál.||
04384||4.Móz.22.9||Isten pedig eljött Bálámhoz, és azt mondta: Kik ezek a férfiak nálad?||
04385||4.Móz.22.10||Bálám azt felelte Istennek: Bálák, Cippór fia, Móáb királya küldött énhozzám e szavakkal:||
04386||4.Móz.22.11||Íme, e nép, amely kijött Egyiptomból, ellepte a föld színét. Most hát jöjj ide, átkozd meg azt érettem, talán megküzdhetek vele, és kiűzhetem őt.||
04387||4.Móz.22.12||Isten azt mondta Bálámnak: Ne menj el velük, ne átkozd meg azt a népet, mert áldott az.||
04388||4.Móz.22.13||Fölkelt tehát Bálám reggel, és azt mondta Bálák vezető embereinek: Térjetek vissza országotokba, mert nem akarja az ÚR megengedni nekem, hogy elmenjek veletek.||
04389||4.Móz.22.14||Móáb vezető emberei fölkeltek, visszamentek Bálákhoz, és azt mondták: Nem akart Bálám eljönni velünk.||
04390||4.Móz.22.15||Akkor Bálák még több, náluk tekintélyesebb főembert küldött.||
04391||4.Móz.22.16||Ezek megérkeztek Bálámhoz, és azt mondták neki: Ezt mondja Bálák, Cippór fia: „Kérlek, ne vonakodjál eljönni hozzám!||
04392||4.Móz.22.17||Mert igen-igen megtisztellek téged, és bármit mondasz nekem, megteszem. Jöjj hát el, kérlek, és átkozd meg nekem e népet!”||4456;4457
04393||4.Móz.22.18||Bálám pedig így felelt Bálák szolgáinak: Ha Bálák az ő házát arannyal és ezüsttel tele adná is nekem, nem hághatom át az ÚRnak, az én Istenemnek szavát, hogy bármit is tegyek, akár kicsit, akár nagyot.||9193
04394||4.Móz.22.19||Mégis, kérlek, maradjatok itt ti is ma éjjel, hadd tudjam meg, mit szól ismét az ÚR nekem.||
04395||4.Móz.22.20||Isten eljött Bálámhoz éjjel, és azt mondta neki: Ha azért jöttek e férfiak, hogy elhívjanak téged, kelj fel, menj el velük. De csak azt tedd, amit majd mondok neked.||
04396||4.Móz.22.21||Fölkelt tehát Bálám reggel, megnyergelte a szamarát, és elment Móáb főembereivel.||
04397||4.Móz.22.22||De Isten megharagudott, hogy elment. Megállt az ÚR angyala az úton, hogy ellenkezzék vele. Ő pedig a szamarán ügetett, és két szolgája volt vele.||
04398||4.Móz.22.23||Amikor meglátta a szamár az ÚR angyalát, amint az úton áll, kivont fegyverrel a kezében, letért a szamár az útról, és a mezőre ment. Bálám pedig ütni kezdte a szamarát, hogy visszatérítse az útra.||30583;30751
04399||4.Móz.22.24||Azután megállt az ÚR angyala a szőlő ösvényén, ahol mindkét oldalon fal van.||
04400||4.Móz.22.25||Amint meglátta a szamár az ÚR angyalát, a falhoz szorult, és Bálám lábát is odaszorította a falhoz, aki ezért ismét megverte.||
04401||4.Móz.22.26||Az ÚR angyala pedig ismét továbbment, és megállt egy szoros helyen, ahol nem térhettek sem jobbra, sem balra.||
04402||4.Móz.22.27||Amint meglátta a szamár az ÚR angyalát, lefeküdt Bálám alatt. Erre megharagudott Bálám, és botjával megverte a szamarat.||
04403||4.Móz.22.28||Ekkor megnyitotta az ÚR a szamár száját, és az azt mondta Bálámnak: Mit vétettem ellened, hogy háromszor is megvertél engem?||30583;30751
04404||4.Móz.22.29||Bálám pedig azt mondta a szamárnak: Mert megcsúfoltál engem! Bár volna fegyver a kezemben, most biztos megölnélek.||
04405||4.Móz.22.30||Ekkor így szólt a szamár Bálámhoz: Hát nem a te szamarad vagyok-e, amelyen járni szoktál, amióta tied lettem, mind e mai napig? Hát szoktam-e veled így tenni? Ő így felelt: Nem.||
04406||4.Móz.22.31||És megnyitotta az ÚR Bálám szemét, és látta az ÚR angyalát, amint az úton áll, és kivont fegyver van a kezében. Akkor meghajolt, és arcra borult.||
04407||4.Móz.22.32||Az ÚR angyala pedig azt mondta neki: Miért verted meg a szamaradat immár háromszor? Íme, én jöttem ki, hogy ellenkezzem veled, mert veszedelmes ez az út énelőttem.||
04408||4.Móz.22.33||Meglátott engem a szamár, és kitért előlem immár harmadjára. Ha nem tért volna ki előlem, most meg is öltelek volna, őt pedig életben hagytam volna.||
04409||4.Móz.22.34||Bálám azt mondta az ÚR angyalának: Vétkeztem, mert nem tudtam, hogy te állsz előttem az úton. Most azért, ha nem tetszik ez neked, visszatérek.||
04410||4.Móz.22.35||Az ÚR angyala pedig azt mondta Bálámnak: Menj el e férfiakkal. De azt mondd, amit én mondok majd neked. Elment tehát Bálám Bálák fejedelmeivel.||
04411||4.Móz.22.36||Amikor meghallotta Bálák, hogy jön Bálám, kiment elé Móáb egyik városába, amely az Arnón vidékén, a határ szélén van.||4353;-4355
04412||4.Móz.22.37||Bálák azt mondta Bálámnak: Hát nem küldözgettem-e érted, hogy hívjanak téged? Miért nem jöttél hozzám? Hát talán nem tudlak megjutalmazni?||
04413||4.Móz.22.38||Bálám pedig azt felelte Báláknak: Íme, eljöttem hozzád. De most szólhatok-e valamit magamtól? Ami mondanivalót Isten ad számba, azt mondom.||4428;4442;9495
04414||4.Móz.22.39||És elment Bálám Bálákkal, és eljutottak Kirjat-Húcótba.||
04415||4.Móz.22.40||Ott Bálák ökröket és juhokat vágatott, és elküldte Bálámnak és a főembereknek, akik vele voltak.||
04416||4.Móz.22.41||Reggel pedig magához vette Bálák Bálámot, és fölvitte a Baal magas hegyére, hogy meglássa onnan a nép egy részét.||
04417||4.Móz.23.1|Bálám megáldja Izráelt|Ekkor azt mondta Bálám Báláknak: Építs itt nekem hét oltárt, és készíts ide nekem hét bikát és hét kost.||
04418||4.Móz.23.2||Bálák úgy cselekedett, ahogy Bálám meghagyta. Azután Bálák és Bálám mindegyik oltáron egyegy bikát és egy-egy kost áldozott.||
04419||4.Móz.23.3||Majd azt mondta Bálám Báláknak: Állj meg égőáldozatod mellett, én pedig elmegyek. Talán elém jön az ÚR, és amit mutat nekem, azt elmondom neked. S elment egy kopasz oromra.||
04420||4.Móz.23.4||Itt Isten Bálám elé ment, és azt mondta neki Bálám: A hét oltárt elrendeztem, és mindegyik oltáron egy-egy bikát és egy-egy kost áldoztam.||
04421||4.Móz.23.5||Az ÚR pedig Bálám szájába adta igéjét, és azt mondta neki: Térj vissza Bálákhoz, és eszerint szólj.||
04422||4.Móz.23.6||Amikor visszatért hozzá, íme, az ő égőáldozata mellett állt ő és Móáb minden főembere.||
04423||4.Móz.23.7||És elkezdte példabeszédét, és azt mondta: Arámból hozatott ide Bálák, Móáb királya kelet hegyeiről, és azt mondta: Jöjj, átkozd meg nekem Jákóbot, és jöjj, kárhoztasd Izráelt.||775;22331
04424||4.Móz.23.8||Miért átkozzam azt, akit Isten nem átkoz, és miért szidalmazzam azt, akit az ÚR nem szidalmaz?||
04425||4.Móz.23.9||A sziklák tetejéről nézem őt, a halmokról tekintek reá. Íme, olyan nép ez, amely egyedül fog lakni, és nem számítja magát a nemzetek közé.||5838
04426||4.Móz.23.10||Ki számlálhatja meg Jákóbot – száma, mint a por – és Izráelnek csak a negyedrészét is? Bár halna meg lelkem az igazak halálával, és olyan lenne az én utolsó napom, mint az övé!||
04427||4.Móz.23.11||Ekkor azt mondta Bálák Bálámnak: Mit teszel velem? Azért hoztalak, hogy átkozd meg ellenségeimet, és íme, te igen megáldottad őket!||
04428||4.Móz.23.12||Ő pedig így felelt: Hát nem arra kell-e vigyáznom, hogy csak azt szóljam, amit az ÚR ad a számba?||
04429||4.Móz.23.13||Ekkor azt mondta neki Bálák: Kérlek, jöjj velem egy másik helyre, ahonnan láthatod azt a népet, mert csak egy részét látod, mindenestül nem látod. Onnan átkozd meg nekem őt.||
04430||4.Móz.23.14||Az őrállók helyére vitte, a Piszgá tetejére, hét oltárt épített ott, és egy-egy bikát és egy-egy kost áldozott mindegyik oltáron.||
04431||4.Móz.23.15||Majd azt mondta Báláknak: Állj meg itt égőáldozatod mellett, én pedig eléje megyek amoda.||
04432||4.Móz.23.16||Az ÚR Bálám elé ment, igét adott a szájába, és azt mondta: Térj vissza Bálákhoz, és e szerint beszélj.||4410
04433||4.Móz.23.17||Amikor visszament hozzá, íme, az égőáldozata mellett állt, és Móáb főemberei is ővele. Azt kérdezte tőle Bálák: Mit szólt az ÚR?||
04434||4.Móz.23.18||Ő pedig példabeszédbe kezdett, és azt mondta: Kelj fel, Bálák, és halljad! Figyelj rám, Cippór fia!||
04435||4.Móz.23.19||Isten nem ember, hogy hazudjék, és nem embernek fia, hogy megváltozzék. Mond-e ő valamit, hogy meg ne tenné? Ígér-e valamit, hogy ne teljesítené?||7589
04436||4.Móz.23.20||Íme, parancsot kaptam, hogy áldjak. Ha ő áld, én azt nem másíthatom meg.||
04437||4.Móz.23.21||Nem látott Jákóbban hamisságot, és nem látott Izráelben gonoszságot. Az ÚR, az ő Istene van ővele. Királynak szóló ujjongás hangzik benne.||2446
04438||4.Móz.23.22||Isten hozta ki őket Egyiptomból, ereje olyan, mint a vadbivalyé.||1587;13845;-13848
04439||4.Móz.23.23||Mert nem fog a varázslás Jákóbon, sem az igézés Izráelen. Idejében megtudja Jákób és Izráel, hogy mit tesz Isten.||
04440||4.Móz.23.24||Íme, ez a nép fölkel, mint nőstény oroszlán, és föltámad, mint hím oroszlán. Nem nyugszik, míg prédát nem eszik, és az elejtettek vérét nem issza.||
04441||4.Móz.23.25||Akkor azt mondta Bálák Bálámnak: Ám ne átkozd, de ne is áldjad őt.||
04442||4.Móz.23.26||Bálám erre így felelt Báláknak: Hát nem így szóltam neked: Amit az ÚR mond nekem, azt teszem?||4393;4413
04443||4.Móz.23.27||Ekkor azt mondta Bálák Bálámnak: Jöjj, kérlek, elviszlek téged egy másik helyre, talán jónak látja Isten, hogy onnan megátkozd nekem e népet.||
04444||4.Móz.23.28||Elvitte tehát Bálák Bálámot a Peór csúcsára, amely a puszta felé néz.||
04445||4.Móz.23.29||Ott azt mondta Bálám Báláknak: Építtess itt nekem hét oltárt, és készíts ide nekem hét bikát és hét kost.||
04446||4.Móz.23.30||Bálák úgy tett, ahogy Bálám mondta, és minden oltáron egy-egy bikát és egy-egy kost áldozott.||
04447||4.Móz.24.1|Bálám Jákób csillagáról jövendöl|Amikor Bálám látta, hogy tetszik az ÚRnak, hogy megáldja Izráelt, nem folyamodott többé varázslatokhoz, mint azelőtt, hanem a puszta felé fordította az arcát.||
04448||4.Móz.24.2||Mikor azután fölemelte Bálám a szemét, látta Izráelt törzsenként sátorozni, és rászállt az Isten Lelke.||
04449||4.Móz.24.3||Akkor belekezdett példabeszédébe: Bálámnak, Beór fiának szózata, a megnyílt szemű ember szózata.||
04450||4.Móz.24.4||Annak szózata, aki hallja Isten beszédét, aki látja a Mindenhatótól kapott látomást leborulva, de nyitott szemekkel:||
04451||4.Móz.24.5||Mily szépek a sátraid, ó, Jákób, hajlékaid, ó, Izráel!||
04452||4.Móz.24.6||Mint hosszan húzódó völgyek, mint kertek a folyóvíz mellett, mint az ÚR ültette aloék, mint cédrusfák a vizek mellett!||
04453||4.Móz.24.7||Kicsordul a víz vödreiből, vetését bő víz öntözi. Királya nagyobb Agágnál, és fölmagasztaltatik királysága.||
04454||4.Móz.24.8||Isten hozta ki Egyiptomból, ereje olyan, mint a vadbivalyé. Megemészti a pogányokat, az ő ellenségeit; csontjaikat megtöri, és nyilaival átveri.||4438
04455||4.Móz.24.9||Lehever, nyugszik mint hím oroszlán és mint nőstény oroszlán. Ki kelti föl? Aki áld téged, áldott lesz, és aki átkoz téged, átkozott lesz.||1482
04456||4.Móz.24.10||Ekkor fölgerjedt Bálák haragja Bálám ellen, összecsapta kezét, és azt mondta Bálámnak: Azért hívtalak téged, hogy átkozd meg ellenségeimet, és íme, igen megáldottad őket immár harmadjára.||
04457||4.Móz.24.11||Most azért menekülj a helyedre. Mondtam, hogy igen megtisztellek, de íme, megfosztott téged az ÚR a tisztességtől.||9507;9508;4391;4392
04458||4.Móz.24.12||Bálám azt mondta Báláknak: Követeidnek is, akiket hozzám küldtél, nem megmondtam-e:||
04459||4.Móz.24.13||Ha Bálák a házát ezüsttel és arannyal tele adná is nekem, az ÚR beszédét nem hághatom át, hogy magamtól jót vagy rosszat cselekedjem. Amit az ÚR szól, azt szólom.||4393;9495
04460||4.Móz.24.14||Most pedig, íme, elmegyek népemhez. Jöjj, hadd jelentsem ki még neked, mit fog cselekedni e nép a te népeddel a távoli jövőben.||
04461||4.Móz.24.15||És így kezdte példabeszédét: Bálámnak, Beór fiának szózata, a megnyílt szemű embernek a szózata.||
04462||4.Móz.24.16||Annak szózata, aki hallja Isten beszédét, és ismeri a Magasságos tudományát, és aki látja a Mindenhatótól kapott látomást leborulva, de nyitott szemekkel.||
04463||4.Móz.24.17||Látom őt, de nem most. Nézem őt, de nem közel. Csillag származik Jákóbból, és királyi pálca támad Izráelből. Bezúzza Móáb halántékát, és összetöri Sét minden fiának koponyáját.||8212;22880;22881
04464||4.Móz.24.18||Birtokba kerül Edóm, és birtokba kerül Széír, az ő ellensége is. Izráel hatalmasan cselekszik.||
04465||4.Móz.24.19||Jákóbból uralkodó támad, és elveszti a városból azt, aki megmaradt.||8211;-8224
04466||4.Móz.24.20||Amikor Amálékre nézett, így kezdte példabeszédét: Amálék első a nemzetek között, de végül mindenestül elvész.||7562;7567
04467||4.Móz.24.21||Amikor a kéniekre nézett, így kezdte példabeszédét: Erős a te lakhelyed, és sziklára raktad fészkedet.||6525;7566
04468||4.Móz.24.22||Mégis el fog pusztulni Kain, amikor fogságba visz Assúr.||
04469||4.Móz.24.23||Megint példabeszédbe kezdett, és azt mondta: Ó, ki marad még életben, amikor Isten véghezviszi ezt?||
04470||4.Móz.24.24||Hajók jönnek Kittím partjairól, nyomorgatják Assúrt, nyomorgatják Ébert, míg mindenestül el nem vész az is.||
04471||4.Móz.24.25||Azután fölkelt Bálám, és elment, hogy visszatérjen hazájába. Bálák is elment a maga útján.||4380
04472||4.Móz.25.1|Izráel paráznasága és bűnhődése|Amikor Izráel Sittímben tartózkodott, a nép paráználkodni kezdett Móáb leányaival,||4680
04473||4.Móz.25.2||mert ők meghívták a népet isteneik áldozatára. A nép ott evett, és imádta az ő isteneiket.||
04474||4.Móz.25.3||Odaszegődött Izráel Baal-Peórhoz, az ÚR haragja pedig fölgerjedt Izráel ellen.||22285;15744
04475||4.Móz.25.4||Azt mondta az ÚR Mózesnek: Fogasd el e nép minden főemberét, és akasztasd föl őket az ÚR előtt fényes nappal, hogy elforduljon Izráelről az ÚR fölgerjedt haragja.||8582;8587;8590
04476||4.Móz.25.5||Mózes tehát így szólt Izráel bíráihoz: Mindenki ölje meg a maga emberei közül azokat, akik odaszegődtek Baal-Peórhoz.||
04477||4.Móz.25.6||Íme, épp akkor jött valaki Izráel fiai közül, és egy midjáni nőt hozott testvérei közé Mózes szeme láttára és Izráel fiai egész gyülekezetének szeme láttára. Azok pedig sírtak a gyülekezet sátrának bejáratánál.||
04478||4.Móz.25.7||Amikor meglátta ezt Fineás, Eleázár fia, Áron pap unokája, kilépett a gyülekezet közül, és kezébe vette dárdáját.||
04479||4.Móz.25.8||Bement az izráeli férfi után a sátorba, és hason szúrta mindkettőjüket, mind az izráeli férfit, mind az asszonyt. És megszűnt a csapás Izráel fiai között.||15746
04480||4.Móz.25.9||De meghaltak a csapás miatt huszonnégyezren.||28643
04481||4.Móz.25.10||Akkor így szólt az ÚR Mózeshez:||
04482||4.Móz.25.11||Fineás, Eleázár fia, Áron pap unokája elfordította haragomat Izráel fiairól, mivel haragom szerint bánt velük. Ezért nem pusztítom ki felindulásomban Izráel fiait.||10459;10460
04483||4.Móz.25.12||Mondd meg tehát: Íme, szövetségemet, a békesség szövetségét adom neki.||15747
04484||4.Móz.25.13||Övé és utódaié lesz a papság szövetsége örökre, mivel bosszút állt Istenéért, és engesztelést végzett Izráel fiaiért.||7267;-7270;8797;8798
04485||4.Móz.25.14||A megölt izráeli férfinak a neve pedig, akit a midjáni asszonnyal együtt öltek meg, Zimri volt, Szálu fia, a Simeon nemzetség háza népének főembere.||
04486||4.Móz.25.15||A megölt midjáni asszony neve pedig Kozbi volt, Cúr leánya, akinek az atyja Midján egyik nemzetségének a feje volt.||4672
04487||4.Móz.25.16||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04488||4.Móz.25.17||Támadjátok meg a midjániakat, és verjétek le őket,||4666;-4672
04489||4.Móz.25.18||mert megtámadtak titeket az ő cselszövéseikkel, amelyeket Peór és az ő húguk, Kozbi, az egyik midjáni fejedelem leánya révén szőttek ellenetek, akit megöltek a Peór miatt támadt csapás napján.||
04490||4.Móz.26.1||A csapás után így szólt az ÚR Mózeshez és Eleázárhoz, Áron pap fiához:||
04491||4.Móz.26.2|Népszámlálás Móáb síkságán|Vegyétek számba Izráel fiainak egész gyülekezetét húszesztendőstől fölfelé, atyáik háza népe szerint. Mindenkit, aki hadra fogható Izráelben.||3606;3607
04492||4.Móz.26.3||Mózes és Eleázár, a pap tehát így szólt hozzájuk Móáb mezőségén, a Jordán mellett, Jerikóval szemben:||
04493||4.Móz.26.4||Vegyétek számba a népet, húszesztendőstől fölfelé, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek. Izráel fiai, akik kijöttek Egyiptom földjéről, ezek voltak:||
04494||4.Móz.26.5||Izráel elsőszülöttje Rúben. Rúben fiai voltak: Hanók, tőle való a hanóki nemzetség, Pallútól a pallúi nemzetség.||1394;1669
04495||4.Móz.26.6||Hecróntól a hecróniak nemzetsége, Karmitól a karmiak nemzetsége.||
04496||4.Móz.26.7||Ezek a rúbeni nemzetségek. Számuk negyvenháromezer-hétszázharminc.||
04497||4.Móz.26.8||Pallú fia volt Eliáb.||
04498||4.Móz.26.9||Eliáb fiai pedig Nemuél, Dátán és Abirám. Ez a Dátán és Abirám a gyülekezet főemberei voltak, akik Kórah csoportjával együtt föllázadtak Mózes és Áron ellen, az ÚR ellen támadva.||4196;4226
04499||4.Móz.26.10||Ezért a föld megnyitotta száját, és elnyelte őket Kórahhal annak a csoportnak a halálakor, mikor intő például a tűz kétszázötven férfit megemésztett.||
04500||4.Móz.26.11||De Kórah fiai nem haltak meg.||
04501||4.Móz.26.12||Simeon fiai nemzetségeik szerint ezek: Nemuéltól a nemuéli nemzetség, Jámíntól a jámíni nemzetség, Jákíntól a jákíni nemzetség.||
04502||4.Móz.26.13||Zerahtól a zerahi nemzetség, Saultól a sauli nemzetség.||
04503||4.Móz.26.14||Ezek Simeon nemzetségei: huszonkétezer-kétszáz.||
04504||4.Móz.26.15||Gád fiai nemzetségeik szerint ezek: Cefóntól a cefóni nemzetség, Haggitól a haggi nemzetség, Súnitól a súni nemzetség.||
04505||4.Móz.26.16||Oznitól az ozni nemzetség, Éritől az éri nemzetség,||
04506||4.Móz.26.17||Aródtól az aródi nemzetség, Arélitól az aréli nemzetség.||
04507||4.Móz.26.18||Ezek Gád fiainak nemzetségei, szám szerint negyvenezer-ötszáz.||
04508||4.Móz.26.19||Júda fiai: Ér és Ónán. De Ér és Ónán meghalt Kánaán földjén.||1126;1129
04509||4.Móz.26.20||Júda fiai pedig nemzetségeik szerint ezek voltak: Sélától a sélái nemzetség, Pérectől a péreci nemzetség, Zerahtól a zerahi nemzetség.||1398
04510||4.Móz.26.21||Pérec fiai ezek voltak: Hecróntól a hecróni nemzetség, Hámúltól a hámúli nemzetség.||1398
04511||4.Móz.26.22||Ezek Júda nemzetségei, szám szerint hetvenhatezer-ötszáz.||
04512||4.Móz.26.23||Issakár fiai nemzetségeik szerint ezek: Tólától a tólái nemzetség, Púvától a púvai nemzetség,||
04513||4.Móz.26.24||Jásúbtól a jásúbi nemzetség, Simróntól a simróni nemzetség.||
04514||4.Móz.26.25||Ezek Issakár nemzetségei, szám szerint hatvannégyezer-háromszáz.||
04515||4.Móz.26.26||Zebulon fiai nemzetségeik szerint ezek: Szeredtől a szeredi nemzetség, Élóntól az élóni nemzetség, Jahleéltól a jahleéli nemzetség.||
04516||4.Móz.26.27||Ezek Zebulon nemzetségei, szám szerint hatvanezer-ötszáz.||
04517||4.Móz.26.28||József fiai nemzetségeik szerint ezek: Manassé és Efraim.||
04518||4.Móz.26.29||Manassé fiai: Mákírtól a mákíri nemzetség. Mákír nemzette Gileádot. Gileádtól való a gileádi nemzetség.||6276
04519||4.Móz.26.30||Ezek Gileád fiai: Íezertől az íezeri nemzetség, Hélektől a héleki nemzetség.||
04520||4.Móz.26.31||Aszriéltól az aszriéli nemzetség, Sikemtől a sikemi nemzetség.||
04521||4.Móz.26.32||Semidától a semidái nemzetség és Héfertől a héferi nemzetség.||
04522||4.Móz.26.33||Celofhádnak pedig, Héfer fiának nem voltak fiai, csak leányai. Celofhád leányainak nevei: Mahlá, Nóá, Hoglá, Milká és Tircá.||4555
04523||4.Móz.26.34||Ezek Manassé nemzetségei; a számuk ötvenkétezer-hétszáz.||
04524||4.Móz.26.35||Efraim fiai pedig nemzetségeik szerint ezek voltak: Sútelahtól a sútelahi nemzetség, Bekertől a bekeri nemzetség, Tahantól a tahani nemzetség.||
04525||4.Móz.26.36||Sútelah fia volt Érán, akitől az éráni nemzetség való.||
04526||4.Móz.26.37||Ezek Efraim fiainak nemzetségei, szám szerint harmickétezer-ötszáz. Ezek voltak József fiai nemzetségeik szerint.||
04527||4.Móz.26.38||Benjámin fiai nemzetségeik szerint ezek: Belától a belai nemzetség, Asbéltól az asbéli nemzetség, Ahirámtól az ahirámi nemzetség.||
04528||4.Móz.26.39||Súfámtól a súfámi nemzetség, Húfámtól a húfámi nemzetség.||
04529||4.Móz.26.40||Bela fiai voltak: Ard és Naamán. Ardtól az ardi nemzetség, Naamántól a naamáni nemzetség.||
04530||4.Móz.26.41||Ezek Benjámin fiai nemzetségeik szerint; a számuk összesen negyvenötezer-hatszáz.||
04531||4.Móz.26.42||Ezek Dán fiai nemzetségeik szerint: Súhámtól a súhámi nemzetség. Ezek Dán nemzetségei: nemzetségeik szerint||
04532||4.Móz.26.43||a súhámiak minden nemzetsége, szám szerint hatvannégyezer-négyszáz.||
04533||4.Móz.26.44||Ásér fiai nemzetségeik szerint ezek: Jimnától a jimnái nemzetség, Jisvitől a jisvi nemzetség, Beriától a beriai nemzetség.||
04534||4.Móz.26.45||Beria fiaitól: Hebertől a heberi nemzetség, Malkiéltól a malkiéli nemzetség.||
04535||4.Móz.26.46||Ásér leányának a neve Szerah volt.||
04536||4.Móz.26.47||Ezek Ásér fiainak nemzetségei, szám szerint ötvenháromezer-négyszáz.||
04537||4.Móz.26.48||Naftáli fiai nemzetségeik szerint ezek: Jahceéltől a jahceéli nemzetség, Gúnitól a gúni nemzetség.||
04538||4.Móz.26.49||Jécertől a jéceri nemzetség, Sillémtől a sillémi nemzetség.||
04539||4.Móz.26.50||Ezek Naftáli fiai nemzetségeik szerint. Számuk negyvenötezer-négyszáz.||
04540||4.Móz.26.51||Ez Izráel fiainak száma: hatszázegyezer-hétszázharminc fő.||2659;3650
04541||4.Móz.26.52||Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04542||4.Móz.26.53||Ezek között kell fölosztani a földet örökségül, neveik és számuk szerint.||
04543||4.Móz.26.54||A nagyobb létszámúnak adj nagyobb örökséget, a kisebb létszámúnak pedig kisebbet. Mindegyik az ő száma szerint kapjon örökséget.||
04544||4.Móz.26.55||De sorsvetéssel osszátok föl a földet. Atyjuk törzseinek nevei szerint örököljenek.||4814;6130
04545||4.Móz.26.56||Sorsvetéssel osszátok ki az örökséget a nagyoknak és a kicsiknek egyaránt.||
04546||4.Móz.26.57||Ezek voltak a léviták nemzetségéből számba vettek: Gérsóntól a gérsóni nemzetség, Keháttól a keháti nemzetség, Meráritól a merári nemzetség.||1671;-1677
04547||4.Móz.26.58||Ezek Lévi nemzetségei: a libni nemzetség, a hebróni nemzetség, a mahli nemzetség, a músi nemzetség, a kórahi nemzetség. Kehát nemzette Amrámot.||
04548||4.Móz.26.59||Amrám felesége Jókebed volt, Lévi leánya, aki Egyiptomban született. Ő szülte Amrámnak Áront, Mózest és lánytestvérüket, Mirjámot.||1675
04549||4.Móz.26.60||Áronnak született Nádáb, Abihú, Eleázár és Ítámár.||
04550||4.Móz.26.61||De Nádáb és Abihú meghalt, mert idegen tűzzel áldoztak az ÚR előtt.||2978;2979
04551||4.Móz.26.62||Az ő számuk huszonháromezer férfi, egy hónapostól fölfelé. De ezeket nem Izráel fiaival együtt vették számba, mivel nem kaptak örökséget Izráel fiai között.||3653;3654
04552||4.Móz.26.63||Ezeket vette számba Mózes és Eleázár pap, ők vették számba Izráel fiait Móáb mezőségén, Jerikóval szemben, a Jordán mellett.||
04553||4.Móz.26.64||Ezek között azonban nem volt már senki azok közül, akiket Mózes és Áron pap akkor vett számba, amikor Izráel fiait a Sínai-pusztában vették számba.||3605;-3607
04554||4.Móz.26.65||Mert az ÚR azt mondta róluk: Bizony meghalnak a pusztában. És senki sem maradt meg közülük, csak Káléb, Jefunne fia és Józsué, Nún fia.||
04555||4.Móz.27.1|Örökösödés leányágon Izráelben|Azután előálltak Celofhád leányai. Celofhád Héfer fia volt, ez Gileád fia volt, ez Mákír fia, ez pedig József fiának, Manassénak fia volt. Ezek pedig leányainak nevei: Mahlá, Nóá, Hoglá, Milká és Tircá.||4522;6278
04556||4.Móz.27.2||Mózes, Eleázár pap, a vezető emberek és az egész gyülekezet elé álltak a gyülekezet sátrának bejáratánál, és azt mondták:||
04557||4.Móz.27.3||Atyánk meghalt a pusztában. De nem volt azok között, akik lázadást szítottak az ÚR ellen Kórah csoportjában, hanem a saját bűnéért halt meg, és nem voltak fiai.||4195;4136;4137;4143
04558||4.Móz.27.4||Miért vesszen ki atyánk neve a nemzetségéből azért, mert nem volt fia? Adj nekünk örökséget atyánk testvérei között.||
04559||4.Móz.27.5||Mózes pedig az ÚR elé vitte ügyüket.||
04560||4.Móz.27.6||Az ÚR azt mondta Mózesnek:||
04561||4.Móz.27.7||Helyesen szólnak Celofhád leányai. Adj nekik örökségi birtokot atyjuk testvérei között, és juttasd nekik atyjuk örökségét.||4881
04562||4.Móz.27.8||Izráel fiainak pedig így szólj: Ha valaki meghal, és nincs fia, akkor adjátok örökségét a leányának.||
04563||4.Móz.27.9||Ha pedig nincs leánya, akkor adjátok örökségét a testvéreinek.||
04564||4.Móz.27.10||Ha pedig nincsenek testvérei, akkor adjátok az örökségét atyja testvéreinek.||
04565||4.Móz.27.11||Ha pedig nincsenek az atyjának testvérei, akkor adjátok az örökségét annak, aki a legközelebbi rokona a nemzetségében; azé legyen. Legyen ez Izráel fiai között törvényes rendelkezés, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||
04566||4.Móz.27.12|Józsué Mózes utódja|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Menj föl ide az Abárim-hegyre, és tekintsd meg azt a földet, amelyet Izráel fiainak adtam.||5806;-5808
04567||4.Móz.27.13||Miután pedig megláttad, te is népedhez takaríttatsz, amint odakerült testvéred, Áron is.||
04568||4.Móz.27.14||Mert föllázadtatok parancsom ellen a Cin-pusztában, amikor perlekedett a gyülekezet, és nem dicsőítettetek meg engem ama vizeknél az ő szemük előtt, a Meríbá vizeinél Kádésban, a Cin-pusztában!||4323
04569||4.Móz.27.15||Ekkor így szólt Mózes az ÚRhoz:||
04570||4.Móz.27.16||Az ÚR, a minden élőnek lelket adó Isten, rendeljen férfiút e gyülekezet élére,||4216;30288
04571||4.Móz.27.17||aki kimenjen és bemenjen előttük, kivigye és bevigye őket, hogy ne legyen az ÚR gyülekezete olyan, mint a pásztor nélkül való juhok.||9498
04572||4.Móz.27.18||Az ÚR pedig azt mondta Mózesnek: Vedd magad mellé Józsuét, Nún fiát, azt a férfiút, akiben van lélek. Tedd őreá a kezedet,||4996;5852
04573||4.Móz.27.19||állítsd Eleázár pap elé és az egész gyülekezet elé, és bízd meg őt a szemük láttára.||
04574||4.Móz.27.20||Adj neki a hatalmadból, hogy hallgasson rá Izráel fiainak egész gyülekezete.||
04575||4.Móz.27.21||Azután álljon Eleázár pap elé, és kérjen döntést az ÚRtól az urím sorsvetése útján. Az ő szava szerint induljanak harcba, és az ő szava szerint térjenek haza Izráel minden fiával, az egész gyülekezettel együtt.||2323;7949
04576||4.Móz.27.22||Úgy cselekedett tehát Mózes, ahogy az ÚR parancsolta neki. Vette Józsuét, Eleázár pap és az egész gyülekezet elé állította,||
04577||4.Móz.27.23||rátette a kezét, és megbízást adott neki úgy, ahogy az ÚR meghagyta Mózes által.||
04578||4.Móz.28.1|A mindennapi égőáldozat|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04579||4.Móz.28.2||Parancsold meg Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Vigyázzatok arra, hogy a megszabott időben mutassátok be a nekem szóló áldozatot, az én kenyeremet kedves illatú tűzáldozatul.||2747;-2756
04580||4.Móz.28.3||Mondd meg nekik: Ezt a tűzáldozatot mutassátok be az ÚRnak: naponként két ép, egyesztendős bárányt állandó égőáldozatul.||
04581||4.Móz.28.4||Az egyik bárányt reggel készítsd el, a másik bárányt pedig este készítsd el.||
04582||4.Móz.28.5||És egy efa finomliszt tizedrészét ételáldozatul egy hín sajtolt olaj negyedrészével összegyúrva.||2374;-2377
04583||4.Móz.28.6||Állandó égőáldozat ez, amelyet a Sínai-hegyen rendeltem el kedves illatú tűzáldozatul az ÚRnak.||
04584||4.Móz.28.7||A hozzá tartozó italáldozat pedig egy hín negyedrésze legyen egy-egy bárányhoz. A szentélyben öntsd ki a jó borból való italáldozatot az ÚR elé.||4158
04585||4.Móz.28.8||A második bárányt estefelé készítsd el, s ugyanolyan étel- és italáldozatot készíts hozzá, mint reggel, jó illatú tűzáldozatul az ÚRnak.||
04586||4.Móz.28.9||Szombatnapon pedig két ép, egyesztendős bárányt áldozz és kéttized efa olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul a hozzá tartozó italáldozattal együtt.||
04587||4.Móz.28.10||Ezt a szombati állandó égőáldozatot be kell mutatni szombatonként az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó italáldozaton kívül.||
04588||4.Móz.28.11||Hónapjaitok első napján is mutassatok be az ÚRnak egészen elégő áldozatul két bikaborjút, egy kost és hét ép, egyesztendős bárányt.||3989;3998
04589||4.Móz.28.12||Mindegyik bikához adjatok háromtized efa olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul, egy-egy kos mellé pedig kéttized efa olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul.||
04590||4.Móz.28.13||Egy-egy bárány mellé pedig egy-egy tized efa olajjal kevert finomlisztet ételáldozatul. Égőáldozat ez, kedves illatú tűzáldozat ez az ÚRnak.||
04591||4.Móz.28.14||A hozzájuk való italáldozat pedig fél hín bor legyen egy bikához, egyharmad hín egy koshoz és egynegyed hín egy bárányhoz. Ez az újhold égőáldozata havonként, az esztendő hónapjai szerint.||
04592||4.Móz.28.15||Egy kecskebakot is készítsetek el bűnért való áldozatul az ÚRnak az állandó égőáldozaton kívül, italáldozatával együtt.||
04593||4.Móz.28.16|A páskaáldozat|Az első hónapban pedig, a hónap tizennegyedik napján kezdődik az ÚR páskája.||1819;1822;-1827
04594||4.Móz.28.17||E hó tizenötödik napján is ünnep van. Hét napon át kovásztalan kenyeret kell enni.||3408
04595||4.Móz.28.18||Az első napon szent összegyülekezés legyen. Semmi hétköznapi munkát ne végezzetek,||3409
04596||4.Móz.28.19||hanem tűzáldozatul mutassatok be elégő áldozatot az ÚRnak: két fiatal bikát, egy kost, hét egyesztendős bárányt, amelyek épek legyenek.||
04597||4.Móz.28.20||A hozzájuk tartozó ételáldozat olajjal kevert finomliszt legyen: a bikához háromtized, a koshoz kéttized vékával adjatok.||
04598||4.Móz.28.21||Egy-egy bárány mellé egy-egy tizedrészt adjatok bárányonként.||
04599||4.Móz.28.22||És bűnért való áldozatul egy bakot mutassatok be, hogy engesztelés legyen értetek.||
04600||4.Móz.28.23||A reggeli égőáldozaton kívül, amely állandó égőáldozat, készítsétek el ezeket is.||
04601||4.Móz.28.24||Ezek szerint készítsétek el naponként, hét napon át az ÚR kedves illatú tűzáldozati eledelét. Az állandó égőáldozaton kívül kell elkészíteni a hozzá tartozó italáldozattal együtt.||
04602||4.Móz.28.25||A hetedik napon is legyen szent összegyülekezésetek. Semmi hétköznapi munkát ne végezzetek.||
04603||4.Móz.28.26|Áldozat a hetek ünnepén|A zsengék napján is, amikor új ételáldozatot mutattok be az ÚRnak, azaz a hetek ünnepén, legyen szent összegyülekezésetek. Semmi hétköznapi munkát ne végezzetek,||2160
04604||4.Móz.28.27||hanem mutassatok be kedves illatú égőáldozatul az ÚRnak két bikaborjút, egy kost és hét egyesztendős bárányt.||
04605||4.Móz.28.28||A hozzájuk tartozó ételáldozat háromtized efa olajjal kevert finomliszt legyen mindegyik bikához, két tized egy koshoz,||
04606||4.Móz.28.29||a hét bárányhoz pedig egy-egy tizedrész bárányonként.||
04607||4.Móz.28.30||Egy kecskebakot is mutassatok be, hogy engesztelés legyen értetek.||
04608||4.Móz.28.31||Az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó ételáldozaton kívül készítsétek el ezeket. Épek legyenek italáldozatukkal együtt.||
04609||4.Móz.29.1|Áldozat a kürtzengés ünnepén|A hetedik hónapban, a hónap első napján szent összegyülekezésetek legyen. Semmi hétköznapi munkát ne végezzetek. A kürtzengés napja ez nektek.||3426
04610||4.Móz.29.2||Készítsetek elégő áldozatot kedves illatul az ÚRnak: egy bikaborjút, egy kost, hét ép, egyesztendős bárányt,||
04611||4.Móz.29.3||hozzájuk ételáldozatul háromtized efa olajjal kevert finomlisztet a bikához, kéttized részt a koshoz||
04612||4.Móz.29.4||és bárányonként egyegy tizedrészt a bárányhoz.||
04613||4.Móz.29.5||Egy kecskebakot bűnért való áldozatul, hogy engesztelés legyen értetek.||
04614||4.Móz.29.6||Az újhold napján végzendő egészen elégő áldozaton és a hozzá tartozó ételáldozaton kívül, az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó ételáldozaton és italáldozataikon kívül az ő rendjük szerint legyen ez kedves illatú tűzáldozat az ÚRnak.||
04615||4.Móz.29.7|Áldozat az engesztelés napján|A hetedik hónap tizedik napján is szent összegyülekezésetek legyen. Tartóztassátok meg magatokat, semmi munkát ne végezzetek!||3230;-3234
04616||4.Móz.29.8||Vigyetek az ÚRnak kedves illatú elégő áldozatul egy bikaborjút, egy kost, hét hibátlan, egyesztendős bárányt, amelyek épek legyenek,||
04617||4.Móz.29.9||és hozzájuk tartozó ételáldozatul háromtized efa olajjal kevert finomlisztet a bikához, kéttized részt a koshoz||
04618||4.Móz.29.10||és bárányonként egy-egy tizedrészt a bárányhoz.||
04619||4.Móz.29.11||Egy kecskebakot bűnért való áldozatul az engesztelésre való bűnáldozaton kívül és az állandó égőáldozaton, a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04620||4.Móz.29.12|Áldozatok a sátoros ünnepen|A hetedik hónap tizenötödik napján is szent összegyülekezésetek legyen. Semmi hétköznapi munkát ne végezzetek, és az ÚR ünnepét hét napig ünnepeljétek.||3436;3445
04621||4.Móz.29.13||Vigyetek az ÚRnak egészen elégő áldozatot kedves illatú tűzáldozatul: tizenhárom bikaborjút, két kost, tizennégy egyesztendős bárányt, amelyek mind hibátlanok legyenek.||
04622||4.Móz.29.14||Hozzájuk ételáldozatul olajjal kevert finomliszt legyen, háromtized efát egy-egy bikához mind a tizenhárom bikánál, kéttized vékával egy-egy koshoz mind a két kosnál,||
04623||4.Móz.29.15||egy-egy tized részt minden bárány mellé a tizennégy báránynál.||
04624||4.Móz.29.16||Egy kecskebakot bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04625||4.Móz.29.17||A második napon pedig tizenkét bikaborjút, két kost, tizennégy ép, egyesztendős bárányt.||
04626||4.Móz.29.18||A hozzájuk járó étel- és italáldozat pedig a bikák, a kosok, a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04627||4.Móz.29.19||Egy kecskebakot bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04628||4.Móz.29.20||Harmadnap pedig tizenegy bikaborjút, két kost, tizennégy ép, egyesztendős bárányt,||
04629||4.Móz.29.21||a hozzájuk tartozó étel- és italáldozat a bikák, a kosok és a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04630||4.Móz.29.22||Vigyetek egy kecskebakot is bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04631||4.Móz.29.23||Negyednapon pedig tíz bikaborjút, két kost, tizennégy ép, egyesztendős bárányt,||
04632||4.Móz.29.24||a hozzájuk tartozó étel- és italáldozat a bikák, a kosok és a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04633||4.Móz.29.25||Egy kecskebakot bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04634||4.Móz.29.26||Ötödnapon kilenc bikaborjút, két kost, tizennégy ép, egyesztendős bárányt.||
04635||4.Móz.29.27||A hozzájuk tartozó étel- és italáldozat a bikák, a kosok és a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04636||4.Móz.29.28||Egy bakot bűnért való egészen elégő áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04637||4.Móz.29.29||Hatodnapon nyolc bikát, két kost, tizennégy ép, egyesztendős bárányt.||
04638||4.Móz.29.30||A hozzájuk tartozó étel- és italáldozat a bikák, a kosok és a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04639||4.Móz.29.31||Egy bakot bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04640||4.Móz.29.32||A hetedik napon pedig hét bikát, két kost, tizennégy ép, egyesztendős bárányt.||
04641||4.Móz.29.33||A hozzájuk tartozó étel- és italáldozat a bikák, a kosok és a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04642||4.Móz.29.34||Egy bakot bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton kívül és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04643||4.Móz.29.35||A nyolcadik napon záróünnepet tartsatok, semmi hétköznapi munkát ne végezzetek.||3438
04644||4.Móz.29.36||Vigyetek az ÚRnak egészen elégő áldozatot kedves illatú tűzáldozatul: egy bikát, egy kost, hét ép, egyesztendős bárányt.||
04645||4.Móz.29.37||A hozzájuk tartozó étel- és italáldozat a bika, a kos és a bárányok száma szerint a szokásnak megfelelő legyen.||
04646||4.Móz.29.38||És egy bakot bűnért való áldozatul az állandó égőáldozaton és a hozzá tartozó étel- és italáldozaton kívül.||
04647||4.Móz.29.39||Ezeket áldozzátok az ÚRnak a ti ünnepeiteken azokon kívül, amiket fogadalomból és szabad akaratból mutattok be égőáldozatul, hálaáldozatul, étel- és italáldozatul.||
04648||4.Móz.29.40||És elmondta Mózes Izráel fiainak mindazt, amit az ÚR parancsolt neki.||
04649||4.Móz.30.1|Az asszonyok fogadalma|Majd így szólt Mózes Izráel fiainak a törzsfőihez: Ezt parancsolta az ÚR:||
04650||4.Móz.30.2||ha egy férfi fogadalmat tesz az ÚRnak, vagy esküt tesz arra, hogy megtartóztatja magát, ne szegje meg szavát, hanem úgy tegyen, ahogy kimondta.||5521;15928;6859;-6868
04651||4.Móz.30.3||Ha pedig nő tesz fogadalmat az ÚRnak, és annak megtartására kötelezi magát még apja házában, lány korában,||
04652||4.Móz.30.4||s apja hallja a fogadalmát és azt, hogy fogadalommal kötelezte el magát, és nem ellenezte az apja, akkor megáll minden fogadalma; minden elkötelezés fönnáll, amelylyel elkötelezte magát.||
04653||4.Móz.30.5||Ha pedig megtiltja azt az apja azon a napon, amelyen hallotta, nem áll fönn semmi fogadalma és elkötelezése, amellyel elkötelezte magát, és az ÚR is megbocsát neki, mert apja tiltotta meg azt.||
04654||4.Móz.30.6||Ha pedig férjhez megy, és így terhelik őt a fogadalmai vagy ajkán kiszalasztott szava, amellyel elkötelezte magát,||
04655||4.Móz.30.7||és hallja a férje, és nem szól ellene azon a napon, amelyen hallotta azt, akkor fönnállnak fogadalmai. Elkötelezései is fönnállnak, amelyekkel elkötelezte magát.||
04656||4.Móz.30.8||Ha pedig azon a napon, amelyen hallja a férje, megtiltja azt, akkor érvénytelenné teszi annak fogadalmát, amelyet magára vett, és az ajkán kiszalasztott szavát, amellyel elkötelezte magát. Az ÚR is megbocsát neki.||
04657||4.Móz.30.9||De az özvegyasszonynak és a férjétől elbocsátottnak minden fogadalma fönnáll, amellyel elkötelezi magát.||
04658||4.Móz.30.10||Ha pedig egy asszony férje házában tesz fogadalmat, vagy esküvéssel kötelezi magát valami megtartására,||
04659||4.Móz.30.11||ha hallotta a férje, és nem szól ellene, nem tiltja meg azt, akkor minden fogadalma fennáll. Minden elkötelezése fennáll, amellyel elkötelezte magát.||
04660||4.Móz.30.12||De ha a férje teljesen érvénytelenné teszi azokat azon a napon, amelyen hallotta, nem áll fenn többé semmi, ami az ő ajkán kijött, sem fogadalma, sem az ő maga elkötelezése. A férje érvénytelenné tette azokat, és az ÚR megbocsát neki.||
04661||4.Móz.30.13||Minden fogadalmát és minden esküvéssel való elkötelezését a maga megtartóztatására a férje teszi érvényessé vagy érvénytelenné.||
04662||4.Móz.30.14||Ha a férje egyáltalán nem szól neki egy egész napig, akkor megerősíti minden fogadalmát vagy minden elkötelezését, amelyet magára vett. Megerősíti azokat, mert nem szólt neki azon a napon, amelyen hallotta.||
04663||4.Móz.30.15||Ha pedig később érvényteleníti azokat, miután hallotta, ő hordozza az asszony bűnének terhét.||
04664||4.Móz.30.16||Ezeket a rendelkezéseket parancsolta az ÚR Mózesnek a férjre és feleségére, az apára és leányára vonatkozólag, amikor az még leánykorában apja házában van.||
04665||4.Móz.31.1|Izráel bosszút áll Midjánon|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04666||4.Móz.31.2||Állj bosszút Izráel fiaiért a midjániakon, azután népedhez takaríttatsz.||4488;4489
04667||4.Móz.31.3||Ezért így szólt Mózes a néphez: Készítsetek föl férfiakat magatok közül a harcra, és induljanak Midján ellen, hogy bosszút álljanak az ÚRért Midjánon.||
04668||4.Móz.31.4||Izráel minden törzséből törzsenként ezret-ezret küldjetek a harcba.||
04669||4.Móz.31.5||Kiválogattak tehát Izráel sokaságából törzsenként ezret, tizenkétezer fölfegyverzett embert.||
04670||4.Móz.31.6||Azután elküldte őket Mózes a harcba, törzsenként ezret, és velük Fineást, Eleázár pap fiát is, mivel a szent edények és a riadókürtök az ő keze alatt voltak.||
04671||4.Móz.31.7||És harcoltak Midján ellen, ahogy megparancsolta az ÚR Mózesnek, és megöltek minden férfit.||5440
04672||4.Móz.31.8||Az áldozatul esettekkel együtt megölték Midján királyait is: Evit, Rekemet, Cúrt, Húrt és Rebát, Midján öt királyát. Bálámot, Beór fiát is megölték fegyverrel.||4380;4449;-4470;4680
04673||4.Móz.31.9||A midjániak feleségeit és kisdedeiket azonban foglyul ejtették Izráel fiai, és elzsákmányolták minden jószágukat, minden nyájukat és egész vagyonukat.||
04674||4.Móz.31.10||Fölperzseltek minden várost és minden falut, ahol a midjániak laktak.||
04675||4.Móz.31.11||Azután az egész zsákmányt, minden embert és állatot||
04676||4.Móz.31.12||odavittek Mózeshez, Eleázár paphoz és Izráel fiainak gyülekezetéhez, a foglyokat és a megszerzett zsákmányt a táborba, Móáb síkságán a Jordán mellett, Jerikóval szemben.||
04677||4.Móz.31.13||Kiment tehát Mózes, Eleázár pap és a gyülekezet minden vezetője eléjük a táboron kívülre.||
04678||4.Móz.31.14||De Mózes megharagudott a sereg vezetőire, az ezredesekre és századosokra, akik megjöttek a harcból.||
04679||4.Móz.31.15||Azt mondta nekik Mózes: Hát ti életben hagytátok az összes asszonynépet?||
04680||4.Móz.31.16||Pedig ők voltak, akik Izráel fiait Bálám tanácsára hűtlenségre bírták az ÚR ellen Peór kedvéért. Ezért érte csapás az ÚR gyülekezetét.||4473;4474
04681||4.Móz.31.17||Most azért öljetek meg minden fiúgyermeket és minden asszonyt, aki már volt együtt férfival.||
04682||4.Móz.31.18||De hagyjatok életben magatoknak minden leánygyermeket, aki még nem volt együtt férfival.||7113;7114
04683||4.Móz.31.19||Ti pedig maradjatok a táboron kívül hét napig. Aki pedig megölt valakit, és aki hullát érintett, mind tisztítsa meg magát a harmadik és a hetedik napon a foglyaival együtt;||4300;4301
04684||4.Móz.31.20||minden ruhát, minden bőrből való holmit, minden kecskeszőrből való készítményt és minden faeszközt tisztítsatok meg.||
04685||4.Móz.31.21||Eleázár pap pedig azt mondta a katonáknak, akik a harcból visszatértek: Ez a törvény rendelkezése, amelyet az ÚR parancsolt Mózesnek:||
04686||4.Móz.31.22||Az aranyat, az ezüstöt, a rezet, a vasat, az ónt és az ólmot mindenképpen,||
04687||4.Móz.31.23||de minden egyebet is, ami állja a tüzet, vigyétek át a tűzön, és megtisztul, de a tisztító vízzel is tisztítsátok meg. Minden mást pedig, ami nem állja a tüzet, vízen vigyetek át.||
04688||4.Móz.31.24||Ruhátokat pedig mossátok ki a hetedik napon, és tiszták lesztek. Utána bemehettek a táborba.||
04689||4.Móz.31.25||Újra szólt az ÚR Mózesnek, és azt mondta:||
04690||4.Móz.31.26||Vedd számba a megszerzett prédát, az embereket és az állatokat Eleázár pappal és a gyülekezet családfőivel.||
04691||4.Móz.31.27||Felezd meg a prédát a harcolók és az egész gyülekezet között.||8003
04692||4.Móz.31.28||Vegyél egy részt az ÚRnak a harcoló férfiaktól, ötszázból egyet az emberek közül és az ökrök, a szamarak és a juhok közül ugyanúgy.||
04693||4.Móz.31.29||Az ő fele részükből vegyétek el ezt, és adjad Eleázár papnak az ÚRnak szóló felemelt áldozatul.||
04694||4.Móz.31.30||Az Izráel fiainak járó fele részből pedig ötvenenként végy el egy prédát emberekből, ökrökből, szamarakból, juhokból és minden állatból. Add azokat a lévitáknak, akik az ÚR hajlékáról gondoskodnak.||
04695||4.Móz.31.31||És úgy cselekedett Mózes és Eleázár, a pap, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
04696||4.Móz.31.32||A préda, azaz annak a zsákmánynak maradéka, amelyet a harcoló nép zsákmányolt, hatszázhetvenötezer juh,||
04697||4.Móz.31.33||hetvenkétezer ökör||
04698||4.Móz.31.34||és hatvanegyezer szamár volt.||
04699||4.Móz.31.35||A leányok közül emberi lélek, aki nem volt együtt férfival, összesen harminckétezer volt.||
04700||4.Móz.31.36||Ez volt az egyik fele a harcból hazatértek zsákmányának: háromszázharminchétezer-ötszáz juh.||
04701||4.Móz.31.37||Az ÚR része pedig a juhokból hatszázhetvenöt volt.||
04702||4.Móz.31.38||Az ökör pedig harminchatezer, és azokból az ÚR része hetvenkettő.||
04703||4.Móz.31.39||A szamár harmincezerötszáz volt, belőlük az ÚR része hatvanegy.||
04704||4.Móz.31.40||Emberi lélek pedig tizenhatezer volt, ebből az ÚR része harminckét lélek.||
04705||4.Móz.31.41||Ezután Mózes az ÚR részét fölemelt áldozatul Eleázár papnak adta, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||4265;-4271
04706||4.Móz.31.42||Az Izráel fiaira eső másik fele részt elvette Mózes a harcosoktól.||
04707||4.Móz.31.43||A zsákmány gyülekezetre eső fele része ez volt: háromszázharminchétezer-ötszáz juh,||
04708||4.Móz.31.44||harminchatezer marha,||
04709||4.Móz.31.45||harmincezer-ötszáz szamár,||
04710||4.Móz.31.46||ember pedig tizenhatezer lélek.||
04711||4.Móz.31.47||Az Izráel fiaira eső fele részből pedig egyetegyet vett el Mózes minden ötvenből, emberekből és állatokból egyaránt, és a lévitáknak adta őket, akik az ÚR hajlékáról gondoskodnak, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||
04712||4.Móz.31.48||Akkor odamentek Mózeshez a hadsereg vezetői, az ezredesek és századosok,||
04713||4.Móz.31.49||és azt mondták Mózesnek: Mi, a te szolgáid megszámláltuk a harcosokat, akik a kezünk alatt voltak, és senki sem veszett el közülünk.||
04714||4.Móz.31.50||Ezért mindenki elhozta az ÚRnak szóló áldozatul, amit talált: aranyeszközöket, karláncokat, karpereceket, gyűrűket, fülbevalókat, nyakláncokat, hogy engesztelést szerezzenek nekünk az ÚR előtt.||
04715||4.Móz.31.51||Mózes és Eleázár pap átvette tőlük az aranyat és az összes ékszerfélét.||
04716||4.Móz.31.52||Az összes arany, amelyet az ezredesek és századosok fölajánlottak az ÚRnak, tizenhatezer-hétszázötven sékel volt.||
04717||4.Móz.31.53||A harcosok közül mindenki zsákmányolt magának is.||
04718||4.Móz.31.54||Miután elvette Mózes és Eleázár pap az aranyat az ezredesektől és századosoktól, bevitték a gyülekezet sátrába, az ÚR elé, emlékeztetőül Izráel fiaira.||
04719||4.Móz.32.1|A Jordántól keletre eső országrész felosztása|Rúben és Gád fiainak igen sok jószáguk volt. Amikor látták Jazér és Gileád földjét, hogy íme, az a hely állattartásra alkalmas,||
04720||4.Móz.32.2||odamentek Gád és Rúben fiai, és így szóltak Mózeshez, Eleázárhoz, a paphoz és a gyülekezet vezető embereihez:||
04721||4.Móz.32.3||Atárót, Díbón, Jazér, Nimrá, Hesbón, Elálé, Szebám, Nebó és Beón,||
04722||4.Móz.32.4||az a föld, amelyet megvert az ÚR az Izráel fiainak gyülekezete előtt, állattartásra való, szolgáidnak pedig sok jószáguk van.||
04723||4.Móz.32.5||Majd azt mondták: Ha megnyertük tetszésedet, hadd kapják ezt a földet örökségül szolgáid, és ne vigyél át minket a Jordánon.||
04724||4.Móz.32.6||Mózes pedig azt felelte Gád fiainak és Rúben fiainak: Testvéreitek harcba vonulnak, ti pedig itt maradnátok?!||
04725||4.Móz.32.7||Miért akarjátok elbátortalanítani Izráel fiainak szívét attól, hogy bemenjenek arra a földre, amelyet az ÚR nekik adott?||
04726||4.Móz.32.8||Atyáitok is így tettek, amikor elküldtem őket Kádés-Barneából, hogy nézzék meg azt a földet.||4077;4078;4914
04727||4.Móz.32.9||Fölmentek az Eskól-völgyig, megnézték a földet, és elbátortalanították Izráel fiainak szívét attól, hogy bemenjenek arra a földre, amelyet az ÚR nekik adott.||4106;-4108
04728||4.Móz.32.10||Ezért föllobant az ÚR haragja azon a napon, és így esküdött meg:||
04729||4.Móz.32.11||Az Egyiptomból feljött emberek húszesztendőstől fölfelé nem látják meg azt a földet, amely felől megesküdtem Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak, mivel nem követtek engem tökéletesen.||4136;-4138
04730||4.Móz.32.12||Kivéve a kenizzi Kálébot, Jefunne fiát és Józsuét, Nún fiát, mivel ők tökéletesen követték az URat.||
04731||4.Móz.32.13||Föllángolt az ÚR haragja Izráel ellen, és negyven esztendeig hagyta őket bolyongani a pusztában, amíg el nem pusztult az az egész nemzedék, amely gonoszt cselekedett az ÚR szemében.||
04732||4.Móz.32.14||És íme, most fölkeltetek atyáitok nyomán ti, bűnös emberek maradékai, hogy az ÚR fellobant haragjának tüzét még növeljétek Izráel ellen!||
04733||4.Móz.32.15||Ha elfordultok az ő útjaitól, még tovább is ott hagyja Izráelt bolyongani a pusztában, és elvész miattatok az egész nép!||
04734||4.Móz.32.16||Ekkor közelebb mentek hozzá, és azt mondták: Állatainknak juhaklokat és kicsinyeinknek városokat építünk itt,||
04735||4.Móz.32.17||mi magunk pedig fölfegyverkezve, készséggel megyünk Izráel fiai előtt, míg bevisszük őket a lakóhelyükre. Gyermekeink pedig a kerített városokban maradnak e föld lakosai miatt.||5922
04736||4.Móz.32.18||Nem térünk vissza addig a házainkba, amíg Izráel fiai közül ki-ki meg nem kapja a maga örökségét.||
04737||4.Móz.32.19||Mert nem kívánunk tőlük részt az örökségből a Jordánon túl és tovább, mert már jutott nekünk örökség a Jordánon innen, keleten.||
04738||4.Móz.32.20||Ekkor azt mondta nekik Mózes: Ha azt cselekszitek, amit mondtatok, hogy az ÚR előtt fölfegyverkeztek a harcra,||
04739||4.Móz.32.21||és átmegy közületek mindenki mint fegyveres a Jordánon az ÚR színe előtt, amíg ő ki nem űzi az ellenségeit maga elől,||
04740||4.Móz.32.22||és ha csak azután tértek vissza, ha az a föld meghódol az ÚR előtt, akkor ártatlanok lesztek őelőtte és Izráel szemében, és örökségül kapjátok ezt a földet az ÚRtól.||
04741||4.Móz.32.23||De ha nem így cselekszetek, íme, vétkeztek az ÚR ellen. És tudjátok meg, hogy vétketek büntetése utolér titeket!||
04742||4.Móz.32.24||Építsetek magatoknak városokat kicsinyeitek számára és aklokat juhaitoknak. De amit fogadtatok, azt tartsátok meg.||
04743||4.Móz.32.25||Ekkor így szóltak Gád fiai és Rúben fiai Mózeshez: Szolgáid úgy tesznek, ahogy te parancsolod, urunk.||
04744||4.Móz.32.26||Kicsinyeink, feleségeink, juhaink és mindenféle állataink ott maradnak Gileád városaiban,||
04745||4.Móz.32.27||szolgáid pedig átmennek mindnyájan fölfegyverkezve harcolni az ÚR előtt, ahogy az én uram mondja.||
04746||4.Móz.32.28||Parancsot adott azért felőlük Mózes Eleázárnak, a papnak és Józsuénak, Nún fiának és az Izráel fiainak törzseiből való családfőknek.||5852
04747||4.Móz.32.29||Azt mondta nekik Mózes: Ha Gád fiai és Rúben fiai mindnyájan átmennek veletek a Jordánon fölfegyverkezve az ÚR színe előtt, és meghódol a föld előttetek, akkor adjátok nekik birtokul Gileád földjét.||
04748||4.Móz.32.30||Ha azonban nem kelnek át veletek fegyveresen, akkor köztetek kapjanak birtokot Kánaán földjén.||
04749||4.Móz.32.31||Gád és Rúben fiai így válaszoltak: Úgy cselekszünk, ahogy az ÚR meghagyta szolgáidnak.||
04750||4.Móz.32.32||Átmegyünk fegyveresen az ÚR színe előtt Kánaán földjére, de örökségünk birtoka legyen itt, a Jordánon innen.||
04751||4.Móz.32.33||Nekik adta tehát Mózes (tudniillik Gád fiainak, Rúben fiainak és József fiának, Manassé fél törzsének) Szíhónnak, az emóriak királyának országát és Ógnak, Básán királyának országát, azt a területet a rajta lévő városokkal és határaikkal együtt és a környező területek városait.||4987;4988;6162;6226;6231
04752||4.Móz.32.34||Fölépítették Gád fiai Díbónt, Atárótot, Aróért,||
04753||4.Móz.32.35||Atrót-Sófánt, Jazért, Jogbohát,||
04754||4.Móz.32.36||Bét-Nimrát és BétHáránt, ezeket a bekerített városokat és hozzá a juhaklokat.||
04755||4.Móz.32.37||Rúben fiai pedig fölépítették Hesbónt, Elálét, Kirjátaimot,||
04756||4.Móz.32.38||Nebót, Baal-Meónt, amelyeknek megváltoztatták a nevét, továbbá Szibmát. Ezeket a neveket adták azoknak a városoknak, amelyeket fölépítettek.||
04757||4.Móz.32.39||Mákírnak, Manassé fiának a fiai pedig Gileádba vonultak, bevették, és kiűzték az ott lakó emóriakat.||
04758||4.Móz.32.40||Mózes Gileádot Mákírnak, Manassé fiának adta, és az ott telepedett le.||1529
04759||4.Móz.32.41||Jáír pedig, Manassé fia, elment, bevette a hozzájuk tartozó falvakat, és Jáír falvainak nevezte őket.||10330
04760||4.Móz.32.42||Nóbah is elment, bevette Kenátot és városait, és Nóbahnak nevezte el a maga nevéről.||
04761||4.Móz.33.1|Izráel táborhelyei a pusztában|Ezek Izráel fiainak szálláshelyei, amióta seregeik kijöttek Egyiptom földjéről, Mózes és Áron vezetésével.||
04762||4.Móz.33.2||Mózes ugyanis az ÚR parancsára följegyezte elindulásukat táborhelyeikről. Ezek a ő szálláshelyeik, ahonnan elindultak:||
04763||4.Móz.33.3||Ramszeszből az első hónapban, az első hónap tizenötödik napján indultak el. A páska után való napon jöttek ki az ÚR fölemelt kezével Izráel fiai egész Egyiptom szeme láttára,||1853
04764||4.Móz.33.4||miközben az egyiptomiak sorra temették azokat az elsőszülöttjeiket, akiket megölt az ÚR közülük, mikor ítéletet tartott isteneiken.||1828
04765||4.Móz.33.5||Tehát Izráel fiai elindultak Ramszeszből, és tábort ütöttek Szukkótban.||
04766||4.Móz.33.6||Elindultak Szukkótból, és tábort ütöttek Étámban, amely a puszta szélén van.||1887
04767||4.Móz.33.7||Elindultak Étámból, és Pí-Hahírót felé fordultak, amely Baal-Cáfón előtt van, és tábort ütöttek Migdól előtt.||1891
04768||4.Móz.33.8||Elindultak Pí-Hahírótból, és átmentek a tengeren átkelve a pusztába. Háromnapi járóföld megtétele után az Étám-pusztában tábort ütöttek Márában.||1943
04769||4.Móz.33.9||Elindultak Márából, és eljutottak Élimbe. Élimben tizenkét forrás volt és hetven pálmafa. Tábort ütöttek ott.||1947
04770||4.Móz.33.10||Elindultak Élimből, és tábort ütöttek a Vörös-tenger mellett.||
04771||4.Móz.33.11||Továbbindultak a Vörös-tengertől, és tábort ütöttek a Szin-pusztában.||1948
04772||4.Móz.33.12||Elindultak a Szin-pusztából, és tábort ütöttek Dofkában.||
04773||4.Móz.33.13||Elindultak Dofkából, és tábort ütöttek Álúsban.||
04774||4.Móz.33.14||Elindultak Álúsból, és tábort ütöttek Refídímben. De ott nem volt a népnek ivóvize.||1984
04775||4.Móz.33.15||Elindultak Refídímből, és tábort ütöttek a Sínai-pusztában.||2027
04776||4.Móz.33.16||Elindultak a Sínai-pusztából, és tábort ütöttek Kibrót-Hattaavában.||4058;4059
04777||4.Móz.33.17||Elindultak Kibrót-Hattaavából, és tábort ütöttek Hacérótban.||4059
04778||4.Móz.33.18||Elindultak Hacérótból, és tábort ütöttek Ritmában.||
04779||4.Móz.33.19||Elindultak Ritmából, és tábort ütöttek Rimmón-Perecben.||
04780||4.Móz.33.20||Elindultak Rimmón-Perecből, és tábort ütöttek Libnában.||
04781||4.Móz.33.21||Elindultak Libnából, és tábort ütöttek Risszában.||
04782||4.Móz.33.22||Elindultak Risszából, és tábort ütöttek Kehélátában.||
04783||4.Móz.33.23||Elindultak Kehélátából, és tábort ütöttek a Seferhegynél.||
04784||4.Móz.33.24||Elindultak a Sefer-hegytől, és tábort ütöttek Harádában.||
04785||4.Móz.33.25||Elindultak Harádából, és tábort ütöttek Makhélótban.||
04786||4.Móz.33.26||Elindultak Makhélótból, és tábort ütöttek Tahatban.||
04787||4.Móz.33.27||Elindultak Tahatból, és tábort ütöttek Terahban.||
04788||4.Móz.33.28||Elindultak Terahból, és tábort ütöttek Mitkában.||
04789||4.Móz.33.29||Elindultak Mitkából, és tábort ütöttek Hasmónában.||
04790||4.Móz.33.30||Elindultak Hasmónából, és tábort ütöttek Mószérótban.||
04791||4.Móz.33.31||Elindultak Mószérótból, és tábort ütöttek Bené-Jaakánban.||
04792||4.Móz.33.32||Elindultak Bené-Jaakánból, és tábort ütöttek Hór-Haggidgádban.||
04793||4.Móz.33.33||Elindultak Hór-Haggidgádból, és tábort ütöttek Jotbátában.||
04794||4.Móz.33.34||Elindultak Jotbátából, és tábort ütöttek Abrónában.||
04795||4.Móz.33.35||Elindultak Abrónából, és tábort ütöttek Ecjón-Geberben.||
04796||4.Móz.33.36||Elindultak Ecjón-Geberből, és tábort ütöttek a Cin-pusztában levő Kádésban.||4312
04797||4.Móz.33.37||Elindultak Kádésból, és tábort ütöttek a Hór-hegynél, Edóm földjének szélén.||4333;-4340
04798||4.Móz.33.38||Ekkor Áron pap fölment a Hór-hegyre az ÚR rendelése szerint, és meghalt ott az Izráel fiainak Egyiptom földjéről való kijövetele utáni negyvenedik esztendőben, az ötödik hónapban, a hónap elsején.||
04799||4.Móz.33.39||Áron pedig százhuszonhárom esztendős volt, amikor meghalt a Hór-hegyen.||
04800||4.Móz.33.40||Akkor meghallotta a kánaáni Arád királya (aki dél felől lakott Kánaán földjén), hogy jönnek Izráel fiai.||4341
04801||4.Móz.33.41||Azok pedig elindultak a Hór-hegytől, és tábort ütöttek Calmónában.||
04802||4.Móz.33.42||Elindultak Calmónából, és tábort ütöttek Púnónban.||
04803||4.Móz.33.43||Elindultak Púnónból, és tábort ütöttek Óbótban.||
04804||4.Móz.33.44||Elindultak Óbótból, és tábort ütöttek Ijjé-Háabárimban, Móáb határán.||4350;4351
04805||4.Móz.33.45||Elindultak Ijjímből, és tábort ütöttek Díbón-Gádban.||
04806||4.Móz.33.46||Elindultak Díbón-Gádból, és tábort ütöttek Almón-Diblátaimban.||
04807||4.Móz.33.47||Elindultak Almón-Diblátaimból, és tábort ütöttek az Abárim-hegységnél, a Nébóval szemben.||5807;5808
04808||4.Móz.33.48||Elindultak az Abárim-hegységtől, és tábort ütöttek Móáb mezőségén, a Jordán mellett, Jerikóval szemben.||
04809||4.Móz.33.49||Ott táboroztak a Jordán mellett Bét-Hajjesimóttól Ábél-Hassittimig Móáb mezőségén.||5870
04810||4.Móz.33.50||Így szólt az ÚR Mózesnek Móáb mezőségén, a Jordán mellett, Jerikóval szemben:||
04811||4.Móz.33.51||Beszélj Izráel fiaival, és mondd meg nekik: Amikor átmentek a Jordánon Kánaán földjére,||
04812||4.Móz.33.52||akkor űzzétek ki annak a földnek minden lakosát magatok elől, és pusztítsátok el minden írásos kövüket és minden öntött bálványképüket, és minden áldozóhalmukat rontsátok le!||5443;-5445;5113;5114;5116
04813||4.Móz.33.53||Űzzétek ki a föld lakóit, és lakjatok ott. Nektek adtam azt a földet, hogy ti birtokoljátok.||
04814||4.Móz.33.54||Azt a földet pedig sorsvetés által vegyétek birtokotokba nemzetségeitek szerint. A nagyobb számúnak nagyobb örökséget adjatok, a kisebb számúnak kisebb örökséget. Ahova a sors esik valaki számára, az legyen az övé. Atyáitok törzsei szerint vegyétek át birtokotokat.||4543;4544
04815||4.Móz.33.55||Ha pedig nem űzitek ki annak a földnek a lakosait magatok elől, akkor akiket meghagytok közülük, szálkává lesznek a szemetekben és tövissé az oldalatokban, és ellenségeitek lesznek nektek azon a földön, amelyen lakni fogtok.||2508;-2512;6473
04816||4.Móz.33.56||És akkor veletek cselekszem úgy, ahogy velük gondoltam cselekedni.||
04817||4.Móz.34.1|Az ígéret földjének határai|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04818||4.Móz.34.2||Parancsold meg Izráel fiainak, és mondd meg nekik: Ha bementek Kánaán földjére az a föld, tudniillik Kánaán földje, jut nektek örökségül a következő határok szerint:||
04819||4.Móz.34.3||déli határotok a Cin-pusztától fogva Edóm határáig húzódjék, majd a Sós-tenger végétől kelet felé.||6203;6204
04820||4.Móz.34.4||Kerülje meg a határ dél felől az Akrabbim-hágót, és menjen Cin felé, és Kádés-Barneától délre végződjék. Haladjon tovább Hacar-Addárig, és menjen át Acmón felé.||6205
04821||4.Móz.34.5||Azután a határ Acmóntól forduljon Egyiptom patakjáig, és a tengernél végződjék.||378
04822||4.Móz.34.6||Nyugati határotok a nagy tenger legyen. Ez legyen a nyugati határotok.||
04823||4.Móz.34.7||Északi határotok pedig ez legyen: a nagy tengertől fogva húzzatok határt a Hór-hegy felé.||
04824||4.Móz.34.8||A Hór-hegy felé húzzatok határt a hamáti útig. A határ vége pedig Cedádnál legyen.||
04825||4.Móz.34.9||Majd haladjon tovább a határ Zifrón felé, és Hacar-Énánnál legyen a vége. Ez legyen az északi határotok.||
04826||4.Móz.34.10||A keleti határt pedig Hacar-Énántól Sefámig húzzátok meg.||
04827||4.Móz.34.11||Sefámtól menjen le a határ Riblának, Aintól keletre, és ereszkedjék tovább kelet felé, míg el nem éri a Kinneret-tó partját.||
04828||4.Móz.34.12||Azután haladjon a határ a Jordán felé, és a Sós-tengernél végződjék. Ez legyen országotok határa körös-körül.||
04829||4.Móz.34.13||Azután ezt a parancsot adta Mózes Izráel fiainak: Ezt a földet osszátok fel sorsvetéssel, amint megparancsolta az ÚR, és adjátok oda a kilenc és fél törzsnek.||
04830||4.Móz.34.14||Mert Rúben fiainak törzse atyáik háza szerint, Gád fiainak törzse atyáik háza szerint és Manassé törzsének fele megkapták már örökségüket.||
04831||4.Móz.34.15||Két és fél törzs megkapta örökségét a Jordánon túl, Jerikóval szemben, kelet felé.||4723;-4751
04832||4.Móz.34.16|Az ország felosztói|Azután így szólt az ÚR Mózeshez:||
04833||4.Móz.34.17||Név szerint ezek a férfiak osszák föl örökségül azt a földet: Eleázár, a pap és Józsué, Nún fia.||6188
04834||4.Móz.34.18||Vegyetek magatok mellé törzsenként egy-egy fejedelmet a földnek örökségül való elosztására.||
04835||4.Móz.34.19||Név szerint ezeket a férfiakat: Júda törzséből Káléb, Jefunne fia.||
04836||4.Móz.34.20||Simeon fiainak törzséből Semúél, Ammihúd fia.||
04837||4.Móz.34.21||Benjámin törzséből Elidád, Kiszlón fia.||
04838||4.Móz.34.22||Dán fiainak törzséből Bukki fejedelem, Jogli fia.||
04839||4.Móz.34.23||József fiai közül Manassé fiainak a törzséből Hanniél fejedelem, Éfód fia.||
04840||4.Móz.34.24||Efraim fiainak törzséből pedig Kemúél fejedelem, Siftán fia.||
04841||4.Móz.34.25||Zebulon fiainak törzséből Elicáfán fejedelem, Parnak fia.||
04842||4.Móz.34.26||Issakár fiainak törzséből Paltiél fejedelem, Azzan fia.||
04843||4.Móz.34.27||Ásér fiainak törzséből Ahihúd fejedelem, Selómi fia.||
04844||4.Móz.34.28||És Naftáli fiainak törzséből Pedahél fejedelem, Ammihúd fia.||
04845||4.Móz.34.29||Ezek azok, akiknek megparancsolta az ÚR, hogy osszák ki az örökséget Izráel fiainak Kánaán földjén.||
04846||4.Móz.35.1|A léviták városai|Azután így szólt az ÚR Mózeshez Móáb mezőségén, a Jordán mellett, Jerikóval szemben:||
04847||4.Móz.35.2||Parancsold meg Izráel fiainak, hogy örökségül kapott birtokukból Lévi fiainak adjanak át városokat lakóhelyül. A városok körül pedig adjatok legelőt is a lévitáknak,||6383;6384
04848||4.Móz.35.3||hogy azokban a városokban lakjanak, a legelők pedig marháiknak, jószágaiknak és mindenféle állatuknak a tartására szolgáljanak.||
04849||4.Móz.35.4||A városoknak, amelyeket a lévitáknak adtok, a város falától kifelé ezerkönyöknyire terjedjenek a legelői körös-körül.||
04850||4.Móz.35.5||Mérjetek azért a városon kívül, kelet felől kétezer könyököt, dél felől is kétezer, nyugat felől kétezer és észak felől kétezer könyököt úgy, hogy a város középen legyen. Ez legyen számukra a városok legelője.||
04851||4.Móz.35.6||A városok közül pedig, amelyeket a lévitáknak adtok, hat legyen menedékváros, arra rendelve, hogy oda menekülhessen, aki embert ölt. Ezeken kívül negyvenkét várost adjatok.||6402;4856
04852||4.Móz.35.7||Összesen tehát negyvennyolc várost kell adnotok a lévitáknak legelőikkel együtt.||
04853||4.Móz.35.8||Úgy adjátok a városokat Izráel fiainak örökségéből, hogy attól, akinek több van, többet vegyetek, és attól, akinek kevesebb jutott, kevesebbet vegyetek el. Mindegyik törzs a neki jutó örökséghez mérten adjon városaiból a lévitáknak.||
04854||4.Móz.35.9|A menedékvárosok|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek:||
04855||4.Móz.35.10||Szólj Izráel fiainak, és mondd meg nekik: „Amikor átmentek a Jordánon Kánaán földjére,||
04856||4.Móz.35.11||válasszatok ki városokat, amelyek menedékvárosaitok legyenek, hogy oda menekülhessen a gyilkos, ha nem szándékosan öl meg valakit.||6374;-6378;2090;2091;4860
04857||4.Móz.35.12||Legyenek e városok menedékül a vérbosszuló ellen, hogy ne haljon meg a gyilkos, amíg ítéletre nem áll a gyülekezet elé.||
04858||4.Móz.35.13||A városok közül hat legyen menedékvárosul.||
04859||4.Móz.35.14||Hármat jelöljetek ki a Jordánon túl és hármat Kánaán földjén; ezek menedékvárosok legyenek.||
04860||4.Móz.35.15||Menedékül legyen ez a hat város Izráel fiainak, a jövevényeknek és a közöttük lakozó idegeneknek, hogy oda menekülhessen az, aki nem szándékosan ölt meg valakit.||3504;5410;5411
04861||4.Móz.35.16||Ha azonban valaki vaseszközzel úgy üt meg mást, hogy az belehal, gyilkos az. Halállal kell lakolnia.||2091
04862||4.Móz.35.17||Ha valaki a kezébe kerülő kővel, amely halált okozhat, úgy üti meg a másikat, hogy belehal, gyilkos az. Halállal kell lakolnia.||
04863||4.Móz.35.18||Vagy ha valaki a kezébe kerülő faeszközzel, amely halált okozhat, úgy üti meg a másikat, hogy belehal, gyilkos az. Halállal kell lakolnia.||
04864||4.Móz.35.19||Maga a vérbosszuló rokon ölje meg a gyilkost. Ölje meg, mihelyt találkozik vele.||
04865||4.Móz.35.20||Ha valaki gyűlöletből ellöki a másikat, vagy szántszándékkal úgy hajít rá valamit, hogy az belehal,||5417;5419;2091
04866||4.Móz.35.21||vagy ellenséges indulatból üti meg úgy a kezével, hogy belehal, halállal kell lakolnia, mert gyilkos az. A vérbosszuló rokon ölje meg, mihelyt találkozik vele.||5417;5419;2091
04867||4.Móz.35.22||Ha pedig csak hirtelen, ellenséges indulat nélkül löki meg a másikat, vagy nem szántszándékkal dobta meg valamilyen eszközzel||
04868||4.Móz.35.23||vagy kővel, amely halált okozhat, de úgy ejtette rá, hogy nem látta, és az belehalt, ámbár nem volt ő annak ellensége, nem is kereste annak vesztét,||
04869||4.Móz.35.24||akkor e törvények szerint ítéljen a gyülekezet az emberölő és a vérbosszuló rokon között.||
04870||4.Móz.35.25||Mentse meg a gyülekezet a gyilkost a vérbosszuló rokon kezéből, és küldje vissza a gyülekezet az ő menedékvárosába, amelybe szaladt, és lakjon abban, amíg meg nem hal a szent olajjal fölkent főpap.||
04871||4.Móz.35.26||Ha pedig kimegy a gyilkos menedékvárosának határából, amelybe szaladt,||
04872||4.Móz.35.27||és a vérbosszuló rokon menedékvárosának határán kívül találja őt, akkor megölheti az a vérbosszuló rokon a gyilkost, nem terheli őt annak vére.||
04873||4.Móz.35.28||Mert menedékvárosában kell laknia a főpap haláláig. De a főpap halála után visszatérhet a gyilkos az ő öröksége földjére.||
04874||4.Móz.35.29||Ezek legyenek nálatok az ítélettételre szolgáló rendelkezések nemzedékről nemzedékre minden lakhelyeteken.||
04875||4.Móz.35.30||Ha valaki megöl valakit, csak tanúk szavára szabad megölni a gyilkost. De egy tanú nem lehet elég senki ellen a halálos ítélethez.||5370;5421
04876||4.Móz.35.31||Az olyan gyilkos életéért azonban ne fogadjatok el váltságdíjat, aki halálra méltó gonosz, hanem halállal kell lakolnia.||
04877||4.Móz.35.32||A főpap haláláig attól sem fogadhattok el váltságdíjat, hogy visszamehessen, és öröksége földjén lakozzék, aki a menedékvárosába futott.||
04878||4.Móz.35.33||Ne szentségtelenítsétek meg azt a földet, amelyen laktok. Mert a vér megszentségteleníti a földet, és a földnek nem lehet engesztelést szerezni a rajta kiöntött vér miatt, csak annak vére által, aki kiontotta.||
04879||4.Móz.35.34||Ne tegyétek hát tisztátalanná azt a földet, ahol laktok, ahol én is lakozom. Mert én, az ÚR, Izráel fiai között lakozom.”||
04880||4.Móz.36.1|Örökösödés leányágon|Azután odamentek Mózeshez a családfők Gileád fiainak nemzetségéből, aki Mákírnak, Manassé fiának a fia volt József fiának a nemzetségéből, és beszélni kezdtek Mózes és Izráel fiainak a családfői előtt.||
04881||4.Móz.36.2||Azt mondták: „Neked, uram, megparancsolta az ÚR, hogy sors által add ezt a földet örökségül Izráel fiainak. Ekkor azt is megparancsolta neked, uram, az ÚR, hogy testvérünknek, Celofhádnak az örökségét leányainak add oda.||4555;-4561;6278;6281
04882||4.Móz.36.3||Ha azonban Izráel fiai közül egy másik törzs fiaihoz mennek feleségül, akkor az örökségük kiszakad a mi atyáink örökségéből, és odacsatolják annak a törzsnek az örökségéhez, amelyhez ők kerülnek, és így a mi örökségünk kisebb lesz.||
04883||4.Móz.36.4||Sőt mikor Izráel fiainál a kürtzengés ünnepe lesz, örökségüket akkor is annak a törzsnek az örökségéhez csatolják, ahová feleségül mentek. Ily módon atyáink törzseinek örökségéből elkerül az ő örökségük.”||3479;-3482
04884||4.Móz.36.5||Ekkor ilyen parancsot adott Mózes Izráel fiainak az ÚR szava szerint: József fiainak a törzse helyesen szól.||
04885||4.Móz.36.6||Ez az, amit az ÚR Celofhád leányai felől parancsolt e szavakkal: Akihez jónak látják, ahhoz menjenek feleségül. De csak atyjuk törzsének háza népéből valóhoz menjenek feleségül,||
04886||4.Móz.36.7||hogy ne szálljon át Izráel fiainak öröksége egyik törzsről a másikra, hanem Izráel fiai közül mindegyik ragaszkodjék atyái törzsének örökségéhez.||
04887||4.Móz.36.8||Minden leány, aki örökséget kap Izráel fiainak törzsei közül, az ő atyja törzsének nemzetségéből valóhoz menjen feleségül, hogy Izráel fiai közül mindenki megtartsa atyái örökségét.||
04888||4.Móz.36.9||És ne szálljon az örökség egyik törzsről a másikra, hanem Izráel fiainak törzsei közül mindegyik ragaszkodjék a maga örökségéhez.||
04889||4.Móz.36.10||Celofhád leányai úgy cselekedtek, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||4555
04890||4.Móz.36.11||Celofhád leányai, Mahlá, Tircá, Hoglá, Milká és Nóá a nagybátyjuk fiaihoz mentek feleségül.||
04891||4.Móz.36.12||József fiának, Manassé fiainak nemzetségéből valókhoz mentek feleségül, így örökségük atyjuk nemzetségének törzsénél maradt.||
04892||4.Móz.36.13||Ezek azok a parancsolatok és végzések, amelyeket Mózes által parancsolt az ÚR Izráel fiainak Móáb mezőségén, a Jordán mellett, Jerikóval szemben.||
04893|Mózes ötödik könyve|5.Móz.1.1|Visszatekintés Izráel pusztai vándorlására|Ezeket a szavakat mondta Mózes az egész Izráelnek a Jordánon túl a pusztában, a mezőségen, a Vörös-tengerrel szemben, Párán és Tófel, Lábán és Hacérót és Dí-Záháb között.||
04894||5.Móz.1.2||Tizenegy napi járóföld volt az út a Hórebtől, a Széír-hegyen át Kádés-Barneáig.||1580;1581;4911
04895||5.Móz.1.3||A negyvenedik esztendőben, a tizenegyedik hónapban, a hónap első napján történt, hogy elmondta Mózes Izráel fiainak mindazt, amit az ÚR parancsolt neki felőlük,||
04896||5.Móz.1.4||miután megverte Szíhónt, az emóriak királyát, aki Hesbónban lakott, meg Ógot, Básán királyát, aki Astárótban lakott Edrei mellett.||4363;-4375
04897||5.Móz.1.5||Így kezdte Mózes magyarázni ezt a törvényt a Jordánon túl, Móáb földjén:||4376
04898||5.Móz.1.6||Az ÚR, a mi Istenünk, így szólt hozzánk a Hóreben: „Elég ideig laktatok e hegy alatt.||
04899||5.Móz.1.7||Forduljatok meg, induljatok, menjetek az emóriak hegyére és a vele szomszédos vidékekre, a mezőségre, a dombvidékre dél felé, a tenger partjára, a kánaániak földjére és a Libánonra, a nagy folyóvízig, az Eufrátesz folyamig.||
04900||5.Móz.1.8||Íme, elétek adtam ezt a földet. Menjetek be, és vegyétek birtokba azt a földet, amely felől megesküdött az ÚR a ti atyáitoknak, Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak, hogy nekik és utánuk az ő utódaiknak adja.”||378;695;786
04901||5.Móz.1.9||Abban az időben azt mondtam nektek: „Nem tudom egyedül gondotokat viselni.||4904;2017;2024;4038
04902||5.Móz.1.10||Az ÚR, a ti Istenetek annyira megsokasított titeket, hogy most már oly sokan vagytok, mint az égen a csillag.||365
04903||5.Móz.1.11||Az ÚR, a ti atyáitok Istene szaporítson meg benneteket ezerszeresére annak, ahányan most vagytok, és áldjon meg, ahogyan megígérte nektek!||8696
04904||5.Móz.1.12||Hogyan hordozhatnám egymagam a bajaitokat, terheiteket és peres ügyeteket?||4901
04905||5.Móz.1.13||Válasszatok magatoknak a ti törzseitekből bölcs, értelmes és tapasztalt férfiakat, és én elöljáróitokká teszem őket.”||
04906||5.Móz.1.14||Ti így feleltetek nekem: „Helyesen mondtad, hogy mit tegyünk.”||
04907||5.Móz.1.15||Vettem tehát törzseitek főembereit, bölcs és ismert férfiakat, és elöljáróitokká tettem őket. Ezredesekké, századosokká, ötvenedesekké, tizedesekké és tiszttartókká minden törzsben.||2024;4040;4041
04908||5.Móz.1.16||Bíráitoknak pedig ezt parancsoltam abban az időben: „Hallgassátok meg testvéreiteket, és igazságosan ítéljetek mindenkinek az ügyében, akár testvéretekkel, akár jövevénnyel van dolgotok!||
04909||5.Móz.1.17||Ne legyetek személyválogatók az ítéletben: a kicsit ugyanúgy hallgassátok meg, mint a nagyot. Ne féljetek senkitől, mert az ítélet Istené. Ami pedig nehéznek látszik nektek, hozzátok énelém, és én meghallgatom.”||3296;11584;11586
04910||5.Móz.1.18||Így parancsoltam meg nektek abban az időben mindent, amit tennetek kell.||
04911||5.Móz.1.19||Azután elindultunk a Hórebtől, és bejártuk azt a nagy és félelmetes pusztát, amelyet az emóriak hegye felé menve láttatok, ahogy megparancsolta nekünk az ÚR, a mi Istenünk. Végül eljutottunk Kádés-Barneába.||4075
04912||5.Móz.1.20||Ott azt mondtam nektek: „Eljutottatok az emóriak hegyvidékére, amelyet nekünk ad az ÚR, a mi Istenünk.||
04913||5.Móz.1.21||Íme, eléd adta az ÚR, a te Istened ezt a földet: menj föl, vedd birtokodba, amint megmondta neked az ÚR, atyáid Istene. Ne félj, és meg ne rettenj!”||
04914||5.Móz.1.22||Ti pedig mindnyájan hozzám jöttetek, és azt mondtátok: „Küldjünk előre embereket, hogy kémleljék ki nekünk azt a földet, és hozzanak nekünk hírt az út felől, hogy melyiken menjünk föl, és a városok felől, amelyekbe be fogunk vonulni.”||
04915||5.Móz.1.23||Tetszett nekem ez a beszéd, és kiválasztottam közületek tizenkét férfit, minden törzsből egyet.||4076;4077
04916||5.Móz.1.24||Ezek elindultak, és fölmentek a hegyvidékre, és eljutottak az Eskól-völgyig, és kikémlelték.||4097;-4102
04917||5.Móz.1.25||Szedtek a kezükbe annak a földnek a gyümölcséből, és elhozták hozzánk. Hírt is hoztak nekünk, azt mondták: „Jó az a föld, amelyet az ÚR, a mi Istenünk ad nekünk.”||
04918||5.Móz.1.26||Ti azonban nem akartatok fölmenni, hanem pártot ütöttetek az ÚRnak, a ti Isteneteknek parancsa ellen.||4110;4112
04919||5.Móz.1.27||Zúgolódtatok a sátraitokban, és azt mondtátok: „Azért hozott ki bennünket az ÚR Egyiptom földjéről, mert gyűlöl minket. Az emóriak kezébe akar adni minket, hogy elpusztítson.||
04920||5.Móz.1.28||Hova mehetnénk?” Testvéreink megrettentették a szívünket, amikor azt mondták: „Nagyobb és szálasabb nálunk az a nép. Nagy városokat láttunk, a falaik égig érnek, sőt még Anák-fiakat is láttunk ott!”||270;5158
04921||5.Móz.1.29||Akkor azt mondtam nektek: „Ne rettegjetek, és ne féljetek tőlük.||
04922||5.Móz.1.30||Az ÚR, a ti Istenetek előttetek megy, ő harcol értetek ugyanúgy, ahogy Egyiptomban cselekedett veletek szemetek láttára;||4114;4117;1903;-1904;6078
04923||5.Móz.1.31||és a pusztában is láttad, hogy úgy hordozott téged az ÚR, a te Istened, ahogy az ember a fiát hordozza, mind az egész úton, amelyen jártatok, míg erre a helyre nem jutottatok.”||
04924||5.Móz.1.32||Mégsem hittetek az ÚRnak, a ti Isteneteknek,||
04925||5.Móz.1.33||aki előttetek járt az úton, éjjel tűzben és nappal felhőben, hogy helyet szemeljen ki nektek, ahol táborozhattok, hogy megmutassa nektek az utat, amelyen járhattok.||1888;2743;2744
04926||5.Móz.1.34||Mikor az ÚR meghallotta beszédeteket, megharagudott, és megesküdött e szavakkal:||4129;-4132
04927||5.Móz.1.35||„E gonosz nemzedékből senki sem látja meg azt a jó földet, amely felől megesküdtem, hogy atyáitoknak adom.||
04928||5.Móz.1.36||Kivéve Kálébot, Jefunne fiát. Ő meglátja, és neki és fiainak adom azt a földet, amelyre lábát tette, mert tökéletesen követte az URat.”||4129;4132
04929||5.Móz.1.37||Még rám is megharagudott az ÚR miattatok, és azt mondta: „Te sem mész be oda!||4319;4322;4323
04930||5.Móz.1.38||Józsué, Nún fia, aki előtted áll, ő megy be oda. Ezért biztasd őt, mert ő osztja el az örökséget Izráelnek.||4083;4138;6188
04931||5.Móz.1.39||De gyermekeitek, akikről azt mondtátok, hogy prédává lesznek, és fiaitok, akik még nem tudják, mi a jó, és mi a gonosz, ők bemennek majd oda, mert nekik adom, és ők veszik birtokba.||4139
04932||5.Móz.1.40||Ti pedig forduljatok vissza, és induljatok a pusztába, a Vörös-tenger felé.”||
04933||5.Móz.1.41||Erre azt feleltétek nekem: „Vétkeztünk az ÚR ellen. Fölvonulunk és harcolunk, pontosan úgy, ahogy az ÚR, a mi Istenünk parancsolta nekünk!” És mindegyikőtök felövezte magát a maga harci eszközeivel, és készek voltatok fölmenni arra a hegyre.||4148
04934||5.Móz.1.42||De az ÚR azt mondta nekem: „Mondd meg nekik: Ne menjetek föl, és ne harcoljatok, hogy meg ne verjenek ellenségeitek, mert nem vagyok köztetek.”||4150;4151
04935||5.Móz.1.43||Én elmondtam ezt nektek, de nem hallgattatok rám, hanem pártot ütöttetek az ÚR parancsa ellen, vakmerősködtetek, és fölmentetek a hegyre.||
04936||5.Móz.1.44||De kijöttek ellenetek a hegyvidéken lakó emóriak, és űzőbe vettek, mint a méhek, és vágtak benneteket Széírtől Hormáig.||
04937||5.Móz.1.45||Akkor visszatértetek onnan, és sírtatok az ÚR színe előtt, de nem hallgatta meg a szavatokat, és nem figyelt rátok.||
04938||5.Móz.1.46||Ezért kellett Kádésban olyan hosszú ideig laknotok.||
04939||5.Móz.2.1|Izráel kikerüli Edóm, Móáb és Ammón országát|Azután megfordultunk, és elindultunk a pusztába, a Vörös-tenger felé, ahogy az ÚR mondta nekem, és sokáig kerülgettük a Széír-hegyet.||4133
04940||5.Móz.2.2||Azután így szólt hozzám az ÚR:||
04941||5.Móz.2.3||Már eleget kerülgettétek ezt a hegyet, forduljatok észak felé.||4952
04942||5.Móz.2.4||Ezt parancsold a népnek: „Mikor átmentek testvéreiteknek, Ézsau fiainak a határán, akik Széírben laknak, noha félnek tőletek, mégis igen vigyázzatok!||4325
04943||5.Móz.2.5||Ne ingereljétek őket, mert nem adok az ő földjükből nektek egy talpalatnyit sem, mert Ézsaunak adtam a Széír-hegyet örökségül.||1048
04944||5.Móz.2.6||Pénzen vásároljatok tőlük ennivalót, hogy ehessetek, és vizet is pénzen vegyetek tőlük, hogy ihassatok.||4330
04945||5.Móz.2.7||Mert az ÚR, a te Istened megáldott téged kezed minden munkájában. Tudja, hogy e nagy pusztaságban jársz. Immár negyven esztendeje veled van az ÚR, a te Istened, nem szűkölködtél semmiben.”||
04946||5.Móz.2.8||Akkor átmentünk testvéreink, Ézsau fiai között, akik Széírben, a síkság útján laknak, amely Élattól és Ecjón-Gebertől indul ki. Azután megfordultunk, és átmentünk Móáb pusztájának az útjára.||
04947||5.Móz.2.9||Ekkor azt mondta nekem az ÚR: Ne harcolj Móáb ellen, és ne ingereld harcra, mert nem adok az ő földjéből neked semmi örökséget, mert Lót fiainak adtam Árt örökségül.||494
04948||5.Móz.2.10||Az émiek laktak ott azelőtt, amely olyan nagy, számos és szálas nép, mint az anákok.||
04949||5.Móz.2.11||Őket is refáiaknak tartották, mint az anákokat, de a móábiak émieknek hívták őket.||
04950||5.Móz.2.12||Széírben pedig a hóriak laktak azelőtt, akiket Ézsau fiai kiűztek és kiirtottak, és az ő helyükre telepedtek, ahogyan Izráel is bánt az ő örökségének földjével, amelyet az ÚR adott neki.||1070
04951||5.Móz.2.13||Most azért induljatok, és keljetek át a Zered-patakon. Át is keltünk a Zeredpatakon.||
04952||5.Móz.2.14||Az idő pedig harmincnyolc esztendő volt, amíg Kádés-Barneából elindultunk, és átkeltünk a Zered-patakon, mialatt kiveszett a táborból a harcosok egész nemzedéke, ahogyan megesküdött nekik az ÚR.||4136;4137
04953||5.Móz.2.15||Bizony, az ÚR keze volt rajtuk, és addig pusztította őket, míg mind kipusztultak a táborból.||4145;4243;4346
04954||5.Móz.2.16||Amikor ezek a harcosok mind meghaltak és kipusztultak a nép közül,||
04955||5.Móz.2.17||így szólt hozzám az ÚR:||
04956||5.Móz.2.18||„Te ma átmész Árnál Móáb határán.||494;495
04957||5.Móz.2.19||Amikor közel jutsz Ammón fiaihoz, ne háborgasd őket, ne is ingereld őket, mert nem adok neked Ammón fiainak a földjéből örökséget, minthogy Lót fiainak adtam azt örökségül.”||
04958||5.Móz.2.20||Ezt is a refáiak földjének tartották. Régen refáiak laktak ott, akiket az ammóniak zamzummiaknak hívtak.||
04959||5.Móz.2.21||Ez a nép olyan nagy, számos és szálas volt, mint az anákok, de kipusztította őket az ÚR az ammóniak elől, és ők el is foglalták birtokaikat, és a helyükre telepedtek.||
04960||5.Móz.2.22||Ugyanúgy, ahogyan Ézsaunak a Széír-hegyen lakó fiaival is tette az ÚR, amikor kiirtotta előlük a hóriakat, és azok elfoglalták a birtokukat, s az ő helyükön laknak mind e mai napig.||342
04961||5.Móz.2.23||Az avviak a Gáza környéki falvakban laktak, de kiirtották őket a kaftóriak, akik Kaftórból jöttek, és a helyükre telepedtek.||
04962||5.Móz.2.24||Induljatok hát útnak, keljetek át az Arnón-patakon. Íme, kezedbe adtam az emóri Szíhónt, Hesbón királyát, országával együtt. Kezdj hozzá, foglald el a földjét és harcolj ellene!||6852;6853
04963||5.Móz.2.25||E napon kezdek az ég alatt lakó népekben félelmet és rettegést támasztani, hogy akik híredet hallják, megrendüljenek és reszkessenek miattad.||1934;1935;5878;5880
04964||5.Móz.2.26|Szíhón legyőzése|Akkor követeket küldtem a Kedémótpusztából Szíhónhoz, Hesbón királyához ezzel a békességes üzenettel:||4361;6848
04965||5.Móz.2.27||Hadd menjek át a földeden! Mindig csak az országúton haladok, nem térek le se jobbra, se balra.||
04966||5.Móz.2.28||Eleséget pénzen adj nekem, hogy egyem, vizet is pénzen adj nekem, hogy igyam, csak hadd vonuljak át,||
04967||5.Móz.2.29||ahogy megengedték azt nekem Ézsau fiai, akik Széírben laknak, és a móábiak, akik Árban laknak, amíg átkelek a Jordánon arra a földre, amelyet az ÚR, a mi Istenünk ad nekünk!||4946
04968||5.Móz.2.30||De nem akarta Szíhón, Hesbón királya, hogy átmenjünk a földjén, mert megkeményítette az ÚR, a te Istened a lelkét, és engedetlenné tette szívét, hogy kezedbe adja őt, amint nyilvánvaló e mai napig.||
04969||5.Móz.2.31||Az ÚR pedig azt mondta nekem: Íme, elkezdem átadni neked Szíhónt és földjét. Kezdj hozzá, foglald el, hogy a földje örökséged legyen.||22455;22456
04970||5.Móz.2.32||Kijött elénk Szíhón Jahacba egész hadinépével, hogy megvívjon velünk.||4363;4364
04971||5.Móz.2.33||De az ÚR, a mi Istenünk kezünkbe adta, és levertük őt és fiait és egész népét.||
04972||5.Móz.2.34||Elfoglaltuk minden városát abban az időben, és fegyverre hánytuk az egész várost: férfiakat, asszonyokat és gyermekeket. Nem hagytunk elmenekülni senkit.||
04973||5.Móz.2.35||Csak az állatokat tartottuk meg zsákmányként és az elfoglalt városokból való prédát.||
04974||5.Móz.2.36||Az Arnón-patak partján fekvő Aróértól és a völgyben levő várostól fogva Gileádig egy város sem volt, amellyel ne bírtunk volna. Valamennyit a kezünkbe adta az ÚR, a mi Istenünk.||6132
04975||5.Móz.2.37||De Ammón fiainak földjéhez nem közeledtél, sem a Jabbók-patak egész partjához, sem a hegyen levő városokhoz, sem semmi olyanhoz, amelyektől eltiltott téged az ÚR, a mi Istenünk.||950;4957
04976||5.Móz.3.1|Izráel legyőzi Básán királyát|Majd megfordultunk, és Básán felé vonultunk, és kijött elénk Óg, Básán királya egész népével, hogy megvívjon velünk Edreiben.||4373;-4375
04977||5.Móz.3.2||De az ÚR azt mondta nekem: Ne félj tőle, mert kezedbe adtam őt egész népével és országával együtt. Úgy bánj el vele, ahogy Szíhónnal, az emóriak királyával cselekedtél, aki Hesbónban lakott.||4896;4373;-4375
04978||5.Móz.3.3||És kezünkbe adta az ÚR, a mi Istenünk Ógot is, Básán királyát és egész népét, és úgy megvertük őt, hogy egy sem menekülhetett el.||
04979||5.Móz.3.4||Abban az időben elfoglaltuk minden városát, nem volt város, amelyet el ne vettünk volna tőlük: hatvan várost, Argób egész vidékét, a básánbeli Óg országát.||8858
04980||5.Móz.3.5||Ezek a városok mind magas kőfalakkal, kapukkal és zárakkal voltak megerősítve, ezenkívül volt még igen sok kerítetlen város is.||
04981||5.Móz.3.6||Mindet leromboltuk, ahogy Szíhónnal, Hesbón királyával elbántunk, eltöröltük az egész várost: férfiakat, asszonyokat és a kisdedeket is.||
04982||5.Móz.3.7||De az állatokat és a városokból való összes zsákmányt prédára vetettük magunk közt.||
04983||5.Móz.3.8||Így vettük el abban az időben az emóriak két királyának kezéből azt a földet, amely a Jordánon túl volt, az Arnón-pataktól fogva a Hermón hegyéig.||
04984||5.Móz.3.9||A szidóniak a Hermónt Szirjónnak, az emóriak pedig Szenírnek hívják.||
04985||5.Móz.3.10||Elfoglaltuk a síkság minden városát és az egész Gileádot meg az egész Básánt Szalkáig és Edreiig, amelyek a básánbeli Óg országának városai voltak.||
04986||5.Móz.3.11||Mert egyedül Óg, Básán királya maradt meg a refáiak maradéka közül. Íme, az ő ágya, a vaságy nem itt Rabbátban, az Ammón fiainál van-e? Kilenc könyök a hosszúsága, és négy könyök a szélessége a közönséges könyök szerint.||
04987||5.Móz.3.12||Azt a földet pedig, amelyet abban az időben örökségül birtokba vettünk az Arnónpatak mellett Aróértől fogva, valamint Gileád hegyvidékének a felét és városait a rúbenieknek és a gádiaknak adtam.||4751
04988||5.Móz.3.13||Gileád többi részét pedig és az egész Básánt, Óg országát Argób egész vidékével odaadtam Manassé fél törzsének. Az egész Básánt a refáiak földjének hívták.||
04989||5.Móz.3.14||Jáir, Manassé fia kapta Argób egész vidékét a gesúriak és maakáiak határáig. Azokat Básánnal együtt az ő nevéről Jáir falvainak hívják mindmáig.||10330
04990||5.Móz.3.15||Mákírnak pedig Gileádot adtam.||4758
04991||5.Móz.3.16||A rúbenieknek és a gádiaknak adtam Gileádból az Arnón-patakig terjedő részt, ahol a patak közepe a határ, és a Jabbókpatakig terjedő részt, amely Ammón fiainak határa,||
04992||5.Móz.3.17||valamint a síkságot és határul a Jordánt, a Kinneret-tótól a síkság tengeréig, a Sós-tengerig, amely a Piszgá-hegy lábánál van, keleten.||
04993||5.Móz.3.18||Ezt parancsoltam nektek abban az időben: Az ÚR, a ti Istenetek már nektek adta ezt a földet birtokul. Fegyverkezzetek föl, és mindnyájan, akik hadra foghatók vagytok, menjetek át testvéreiteknek, Izráel fiainak az élén.||4735;4738
04994||5.Móz.3.19||Csak feleségeitek, kicsinyeitek és állataitok maradjanak a városaitokban, amelyeket nektek adtam, mert tudom, hogy sok jószágotok van;||
04995||5.Móz.3.20||mindaddig legyen így, amíg nyugalmat ad az ÚR testvéreiteknek is, mint nektek, és ők is birtokba veszik a földet, amelyet az ÚR, a ti Istenetek ad nekik a Jordánon túl. Azután térjetek vissza, mindenki a saját örökségébe, amelyet nektek adtam.||
04996||5.Móz.3.21||Józsuénak ezt parancsoltam abban az időben: Saját szemeddel láttad mindazt, amit az ÚR, a ti Istenetek cselekedett azzal a két királlyal. Így bánik az ÚR mindazokkal az országokkal, amelyeken átmész.||4572;4361;-4375
04997||5.Móz.3.22||Ne féljetek tőlük, mert maga az ÚR, a ti Istenetek harcol értetek!||
04998||5.Móz.3.23|Mózes nem mehet be az ígéret földjére|Így könyörögtem az ÚRnak abban az időben:||4317
04999||5.Móz.3.24||Uram Isten, te elkezdted megmutatni szolgádnak a te nagyságodat és hatalmas kezedet. Mert kicsoda olyan Isten a mennyben és a földön, aki olyan hatalmas tetteket vihetne véghez, mint te?||15395;-15397
05000||5.Móz.3.25||Hadd menjek át, kérlek, és hadd lássam meg azt a jó földet, amely a Jordánon túl van, és azt a szép hegyvidéket és a Libánont!||
05001||5.Móz.3.26||De megharagudott énrám miattatok az ÚR, és nem hallgatott meg engem, hanem azt mondta nekem az ÚR: Elég ez neked, ne szólj már többet hozzám e dolog felől!||4323;4929
05002||5.Móz.3.27||Menj föl a Piszgá tetejére, emeld föl a szemedet nyugat felé, észak felé, dél felé és kelet felé, és nézd meg a szemeddel, mert nem mész át ezen a Jordánon.||4566;4568;5053
05003||5.Móz.3.28||Józsuénak pedig parancsolj, bátorítsd és erősítsd őt, mert ő megy át e nép előtt, és ő teszi őket örököseivé annak a földnek, amelyet látsz.||6188
05004||5.Móz.3.29||Ezért ott maradtunk a völgyben, Bét-Peórral szemben.||
05005||5.Móz.4.1|Mózes a törvény megtartására inti népét|Most pedig, ó, Izráel, hallgass azokra a rendelkezésekre és végzésekre, amelyekre tanítalak titeket, hogy azok szerint cselekedjetek, hogy élhessetek, és bemehessetek, és bírhassátok azt a földet, amelyet atyáitok Istene, az ÚR ad nektek.||3318;5087
05006||5.Móz.4.2||Semmit se tegyetek az igéhez, amelyet parancsolok nektek, el se vegyetek belőle, tartsátok meg az ÚRnak, a ti Isteneteknek parancsolatait, amelyeket én parancsolok nektek.||5272;17325;29130;-29132;31167;-31168
05007||5.Móz.4.3||Saját szemetekkel láttátok, amit az ÚR Baal-Peór miatt cselekedett: hogy mindazokat, akik Baal-Peórt követték, kipusztította közületek az ÚR, a ti Istenetek.||4475;-4480;6443
05008||5.Móz.4.4||Ti pedig, akik ragaszkodtatok az ÚRhoz, a ti Istenetekhez, mindnyájan éltek mindmáig.||
05009||5.Móz.4.5||Lássátok, megtanítottalak titeket azokra a rendelkezésekre és végzésekre, amelyeket az ÚR, az én Istenem megparancsolt nekem, hogy azok szerint cselekedjetek azon a földön, amelyre bementek, hogy birtokoljátok.||
05010||5.Móz.4.6||Tartsátok meg őket, és cselekedjetek azok szerint! Mert ezáltal lesztek bölcsek és értelmesek a népek szemében. Ha meghallják majd mind e rendelkezéseket, azt mondják: Bizony bölcs és értelmes nép ez a nagy nemzet!||13534
05011||5.Móz.4.7||Mert melyik nagy nemzet az, amelyhez oly közel volna istene, mint mihozzánk az ÚR, a mi Istenünk, valahányszor kiáltunk hozzá?!||4122;5585
05012||5.Móz.4.8||És melyik nagy nemzet az, amelynek olyan rendelkezései és igazságos végzései volnának, mint ez az egész törvény, amelyet én adok ma elétek?!||16438;16439
05013||5.Móz.4.9||Csak vigyázz magadra, és őrizd jól a lelkedet, hogy el ne felejtkezzél azokról, amiket látott a szemed, és el ne távozzanak szívedből egész életedben, hanem ismertesd meg azokat fiaiddal és unokáiddal.||5092;5227;-5229;443;14417;-14422
05014||5.Móz.4.10||El ne felejtkezzél arról a napról, amelyen az ÚR, a te Istened előtt álltál a Hóreben, amikor azt mondta nekem az ÚR: Gyűjtsd egybe nekem a népet, hogy hallja beszédeimet, hogy tanuljanak félni engem minden időben, amíg e földön élnek, és tanítsák meg erre fiaikat is.||
05015||5.Móz.4.11||Odajöttetek tehát, és megálltatok a hegy alatt. A hegy közepe pedig égig érő lánggal égett, bár sötétség, felhő és homály volt.||2043;-2046
05016||5.Móz.4.12||És szólt nektek az ÚR a tűz közepéből. A szavak hangját ti is hallottátok. Csak a hangot hallottátok, de alakot nem láttatok.||
05017||5.Móz.4.13||Kijelentette nektek szövetségét, parancsot adván nektek a tíz ige teljesítésére, és fölírta azokat két kőtáblára.||
05018||5.Móz.4.14||Engem is utasított az ÚR abban az időben, hogy tanítsalak meg titeket a rendelkezésekre és végzésekre, hogy azok szerint cselekedjetek azon a földön, amelyre átmentek, hogy birtokba vegyétek.||
05019||5.Móz.4.15||Őrizzétek meg tehát jól a lelketeket, mert semmi alakot nem láttatok akkor, amikor a tűz közepéből szólt hozzátok az ÚR a Hóreben.||
05020||5.Móz.4.16||El ne vetemedjetek hát, és ne csináljatok magatoknak faragott képet, bármiféle bálványalakot férfi vagy nő formájára;||28020;28021
05021||5.Móz.4.17||se valamilyen állat formájára, amely a földön van, se valamilyen levegőben röpködő madár formájára;||
05022||5.Móz.4.18||sem a földön csúszómászó állatok formájára; sem a föld alatt levő vizekben levő halak formájára.||
05023||5.Móz.4.19||Ne emeld föl szemedet úgy az égre, hogy látva a napot, a holdat és a csillagokat, az égnek minden seregét megtántorodjál, és leborulj előttük. Ne tiszteld azokat, amiket az ÚR, a te Istened minden népnek adott az egész ég alatt.||13;-17
05024||5.Móz.4.20||Titeket pedig kézen fogott az ÚR, és kihozott az egyiptomi vaskemencéből, hogy örökös népe legyetek, amely ma is vagytok.||2027;-2031;9037
05025||5.Móz.4.21||De énrám megharagudott az ÚR miattatok, és megesküdött, hogy nem megyek át a Jordánon, és nem megyek be arra a jó földre, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked örökségül.||4929
05026||5.Móz.4.22||Nekem tehát e földön kell meghalnom, nem kelhetek át a Jordánon. De ti átkeltek, és birtokba veszitek azt a jó földet.||
05027||5.Móz.4.23||Vigyázzatok, hogy az ÚRnak, a ti Isteneteknek veletek kötött szövetségéről el ne feledkezzetek, és ne csináljatok magatoknak bármihez is hasonló faragott képet, amint megtiltotta az ÚR, a te Istened.||
05028||5.Móz.4.24||Mert az ÚR, a te Istened emésztő tűz, féltőn szerető Isten ő.||2056;30308
05029||5.Móz.4.25||Ha majd fiaitok és unokáitok születnek, és megvénhedtek azon a földön, és elvetemedtek, és bármihez hasonló faragott képet csináltok magatoknak, és gonoszt cselekszetek az ÚRnak, a ti Isteneteknek szeme előtt, haragra ingerelve őt,||
05030||5.Móz.4.26||bizonyságul hívom ellenetek e mai napon a mennyet és a földet, hogy bizony hamar kivesztek arról a földről, amelyre átkeltek a Jordánon, hogy birtokba vegyétek. Nem éltek sok ideig rajta, hanem bizonyosan kipusztultok róla.||5669;5679
05031||5.Móz.4.27||Szétszór titeket az ÚR a népek közé, és csak kevesen maradtok meg azok között a népek között, amelyek közé az ÚR szór benneteket.||
05032||5.Móz.4.28||Ott majd emberi kéz által csinált isteneknek szolgáltok: fának és kőnek, amelyek nem látnak, nem hallanak, nem esznek, és nem szagolnak.||15900
05033||5.Móz.4.29||De ha keresni fogod ott az URat, a te Istenedet, megtalálod, ha teljes szívedből és teljes lelkedből keresed őt.||
05034||5.Móz.4.30||Mikor nyomorúságban leszel, és utolérnek téged mindezek az utolsó időkben, és megtérsz az ÚRhoz, a te Istenedhez, és hallgatsz a szavára,||
05035||5.Móz.4.31||akkor, mivel irgalmas Isten az ÚR, a te Istened, nem hagy el téged, és nem hagy elveszni sem, nem feledkezik el atyáid szövetségéről, amely felől megesküdött nekik.||
05036||5.Móz.4.32||Mert tudakozzál csak a régi idők felől, amelyek előtted voltak, attól a naptól fogva, amelyen Isten embert teremtett e földre, az ég egyik szélétől az ég másik széléig: történt-e e nagy dologhoz hasonló, vagy lehetett-e hallani ehhez foghatót?||
05037||5.Móz.4.33||Hallotta-e bármely nép a tűz közepéből szóló Isten szavát, ahogy te hallottad, és mégis életben maradt?||
05038||5.Móz.4.34||Vagy megpróbálta-e egy isten is, hogy elmenjen, és népet válasszon magának a nemzetségek közül próbatételekkel, jelekkel, csodákkal, harcok árán, hatalmas kézzel, kinyújtott karral, nagy és félelmes tettek által, amint mindezt megcselekedte veletek az ÚR, a ti Istenetek Egyiptomban a szemetek láttára?||5107;5108
05039||5.Móz.4.35||Csak te láthattad ezeket, hogy megtudd: az ÚR az Isten, és nincsen más rajta kívül!||18634; 18647
05040||5.Móz.4.36||Az égből hallatta veled szavát, hogy tanítson, a földön pedig nagy tüzet láttatott veled, és hallottad beszédét a tűz közepéből.||
05041||5.Móz.4.37||Mivel szerette atyáidat, és kiválasztotta utódaikat is, azért hozott ki téged Egyiptomból, előtted járván az ő nagy erejével.||1870;1876;1881
05042||5.Móz.4.38||Nálad nagyobb és erősebb népeket űz ki előled, hogy bevigyen téged, és neked adja az ő földjüket örökségül, ahogy ma megvalósult.||
05043||5.Móz.4.39||Tudd meg tehát a mai napon, és vésd a szívedbe, hogy az ÚR az Isten fönt a mennyben és alant e földön, és nincs más kívüle!||
05044||5.Móz.4.40||Tartsd meg azért rendelkezéseit és parancsolatait, amelyeket én ma parancsolok neked, hogy jó dolgod legyen neked és fiaidnak, és hogy hosszú ideig élhess azon a földön mindenkor, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked!||2063
05045||5.Móz.4.41|Három menedékváros a Jordánon túl|Akkor Mózes kijelölt három várost a Jordánon túl, napkeletre,||
05046||5.Móz.4.42||hogy oda menekülhessen az a gyilkos, aki nem szándékosan ölte meg felebarátját, akit nem is gyűlölt azelőtt, hogy ott életben maradhasson, ha bemenekült valamelyikbe e városok közül:||4851;4859
05047||5.Móz.4.43||Becert a pusztában, a sík földön a Rúben fiainak területén, Rámótot Gileádban, Gád fiainak birtokát és Gólánt Básánban, a Manassé fiainak birtokát.||6380
05048||5.Móz.4.44||Ezt a törvényt adta Mózes Izráel fiainak.||
05049||5.Móz.4.45||Ezeket az intelmeket, rendelkezéseket és végzéseket mondta el Mózes Izráel fiainak, miután kijöttek Egyiptomból||
05050||5.Móz.4.46||a Jordánon túl, a Bét-Peórral szemben levő völgyben, Szíhónnak, az emóriak Hesbónban lakó királyának földjén, akit megvert Mózes Izráel fiaival együtt, miután kijöttek Egyiptomból.||4363;-4365;4373;4375
05051||5.Móz.4.47||Elfoglalták országát és Ógnak, Básán királyának földjét, az emóriak két királyáét, akik a Jordánon túl napkeletre laktak,||
05052||5.Móz.4.48||az Arnón-patak partján levő Aróértól a Szíon hegyéig, azaz a Hermónig,||
05053||5.Móz.4.49||és az egész síkságot a Jordántól napkeletre a síkság tengeréig, a Piszgá-hegy aljáig.||5002
05054||5.Móz.5.1|A Tízparancsolat megismétlése|Mózes összehívta egész Izráelt, és azt mondta nekik: Hallgasd meg, Izráel, a rendelkezéseket és a végzéseket, amelyeket ma fületek hallatára mondok el, tanuljátok meg, tartsátok meg és teljesítsétek őket!||
05055||5.Móz.5.2||Az ÚR, a mi Istenünk szövetséget kötött velünk a Hóreben.||2031
05056||5.Móz.5.3||Nemcsak atyáinkkal kötötte az ÚR e szövetséget, hanem velünk is, akik íme, ma itt mindnyájan életben vagyunk.||
05057||5.Móz.5.4||Színről színre szólt veletek az ÚR a hegyen, a tűz közepéből.||
05058||5.Móz.5.5||Én pedig ott álltam akkor tiközöttetek és az ÚR között, hogy megjelentsem nektek az ÚR beszédét, mert ti féltetek a tűztől, és nem mertetek fölmenni a hegyre. Azt mondta:||2042;2069
05059||5.Móz.5.6||Én, az ÚR vagyok a te Istened, aki kihoztalak téged Egyiptom földjéről, a szolgaság házából.||2053;15285
05060||5.Móz.5.7||Ne legyen más istened rajtam kívül!||
05061||5.Móz.5.8||Ne csinálj magadnak faragott képet vagy valami hasonmást arról, ami fönn az égben vagy lenn a földön vagy a vizekben, a föld alatt van,||3525
05062||5.Móz.5.9||ne imádd és ne tiszteld azokat, mert én, az ÚR, a te Istened féltőn szerető Isten vagyok. Megbüntetem az atyák vétkét a fiakban harmad- és negyedízig, ha gyűlölnek engem.||5019;5020;2056;19816
05063||5.Móz.5.10||De irgalmasságot cselekszem ezerízig azokkal, akik szeretnek engem, és megtartják parancsolataimat.||
05064||5.Móz.5.11||Ne használd hiába az ÚRnak, a te Istenednek nevét, mert az ÚR nem hagyja büntetés nélkül azt, aki az ő nevét hiába használja.||3293;23334;23335
05065||5.Móz.5.12||Emlékezz meg a szombat napjáról, és szenteld meg, ahogyan megparancsolta neked az ÚR, a te Istened.||2533;2534;4185;-4189;2061;2062
05066||5.Móz.5.13||Hat napon át munkálkodj, és végezd minden dolgodat.||2156;2533;3405
05067||5.Móz.5.14||De a hetedik nap az ÚRnak, a te Istenednek a nyugalomnapja. Semmi dolgot ne tégy azon, se magad, se a fiad, se a leányod, se a szolgád, se a szogálóleányod, se az ökröd, se a szamarad és semmiféle jószágod, se a jövevény, aki kapuidon belül van. Hadd pihenjen szolgád és szolgálóleányod úgy, mint te magad is.||32
05068||5.Móz.5.15||Emlékezzél meg róla, hogy szolga voltál Egyiptom földjén, és kihozott onnan téged a te Istened, az ÚR erős kézzel és kinyújtott karral. Ezért parancsolta neked Istened, az ÚR, hogy tartsd meg a nyugalom napját.||5107
05069||5.Móz.5.16||Tiszteld atyádat és anyádat, ahogy megparancsolta neked az ÚR, a te Istened, hogy hosszú ideig élj, és hogy jó dolgod legyen azon a földön, amelyet Istened, az ÚR ad neked.||3284;23704;29406;29407
05070||5.Móz.5.17||Ne ölj!||23322;23323
05071||5.Móz.5.18||Ne paráználkodj!||23328;23329
05072||5.Móz.5.19||Ne lopj!||2066
05073||5.Móz.5.20||Ne tanúskodj hamisan felebarátod ellen!||5422;-5427
05074||5.Móz.5.21||Ne kívánd felebarátod feleségét, ne kívánd felebarátod házát, szántóföldjét, se szolgáját, se szolgálóleányát, se ökrét, se szamarát és semmit, ami a felebarátodé.||2068
05075||5.Móz.5.22|Mózes közvetíti a népnek Isten parancsait|Ezeket az igéket mondta az ÚR a ti egész gyülekezeteteknek a hegyen a tűz, a felhő és a homályosság közepéből nagy fennszóval, és nem többet. Fölírta két kőtáblára, és azokat átadta nekem.||2042;2046;2438;2453;2454;-2457
05076||5.Móz.5.23||Amikor hallottátok a szót a sötétség közepéből, a hegy pedig tűzzel égett, hozzám jöttetek törzseitek minden vezetőjével és véneitekkel,||
05077||5.Móz.5.24||és azt mondtátok: Íme, az ÚR, a mi Istenünk megmutatta nekünk dicsőségét és nagyságát, és hallottuk szavát a tűz közepéből. A mai napon pedig láttuk, hogy noha Isten beszél az emberhez, mégis életben maradhat.||
05078||5.Móz.5.25||De most miért haljunk meg? Hiszen megemészt minket ez a nagy tűz. Ha még tovább hallgatjuk az ÚRnak, a mi Istenünknek szavát, meghalunk.||
05079||5.Móz.5.26||Mert kicsoda az az összes halandó közül, aki hallotta a tűz közepéből szóló élő Isten szavát, mint mi, és életben maradt?||6906
05080||5.Móz.5.27||Járulj hát te őelé, és hallgasd meg mindazt, amit az ÚR, a mi Istenünk beszél, és majd te mondd el nekünk mindazt, amit az ÚR, a mi Istenünk mondott neked, és mi meghallgatjuk és megtesszük.||2070
05081||5.Móz.5.28||Amikor az ÚR meghallotta azokat a szavakat, amiket elmondtatok nekem, így szólt hozzám: Meghallottam e nép szavát, amelyet elmondtak neked. Mind jó, mind helyes az, amit mondtak.||
05082||5.Móz.5.29||Bárcsak ilyen maradna a szívük, hogy félnének engem, és megtartanák minden parancsolatomat minden időben, hogy jól legyen dolguk nekik és gyermekeiknek mindörökké!||15288
05083||5.Móz.5.30||Menj, és mondd meg nekik: „Térjetek vissza sátraitokba!”||
05084||5.Móz.5.31||Te pedig állj ide mellém, hogy elmondjam neked minden parancsolatomat, rendelkezésemet és végzésemet. Tanítsd meg ezekre őket, hogy ezek szerint cselekedjenek azon a földön, amelyet nekik adok örökségül.||
05085||5.Móz.5.32||Vigyázzatok azért, hogy úgy cselekedjetek, ahogy az ÚR, a ti Istenetek megparancsolta nektek. Ne térjetek el se jobbra, se balra.||16584;16585
05086||5.Móz.5.33||Mindig azon az úton járjatok, amelyet az ÚR, a ti Istenetek megparancsolt nektek, hogy éljetek, jó dolgotok legyen, és hosszú ideig élhessetek azon a földön, amelyet birtokba vesztek.||
05087||5.Móz.6.1|A nagy parancsolat: Szeresd az Urat!|Ezek azok a parancsolatok, rendelkezések és végzések, amelyekről azt parancsolta az ÚR, a ti Istenetek, hogy tanítsam meg nektek, hogy ezek szerint éljetek azon a földön, ahová most átkeltek, hogy birtokba vegyétek.||
05088||5.Móz.6.2||Féld az URat, a te Istenedet, és tartsd meg minden rendelkezését és parancsát, amelyeket én parancsolok neked, te magad, a fiad és az unokáid egész életetekben, hogy hosszú ideig élhessetek.||
05089||5.Móz.6.3||Ezért halld meg, Izráel, és tartsd meg és cselekedd ezeket, hogy jó dolgod legyen, és igen megsokasodj a tejjel és mézzel folyó földön, ahogy megígérte neked az ÚR, atyáid Istene.||
05090||5.Móz.6.4||Halld meg, Izráel: az ÚR, a mi Istenünk az egyetlen ÚR!||5039;9046;26831
05091||5.Móz.6.5||Szeresd azért az URat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből és teljes erődből.||5198;23976
05092||5.Móz.6.6||Legyenek a szívedben ezek az igék, amelyeket ma parancsolok neked.||
05093||5.Móz.6.7||Tanítgasd ezekre fiaidat, és szólj ezekről, akár a házadban ülsz, akár úton jársz, akár lefekszel, akár fölkelsz.||5013
05094||5.Móz.6.8||Kösd ezeket jelül a kezedre, és legyenek homlokkötőül a szemeid fölött.||1876
05095||5.Móz.6.9||Írd föl ezeket házad ajtófélfáira és a kapuidra.||
05096||5.Móz.6.10||És amikor bevisz téged az ÚR, a te Istened a földre, amely felől megesküdött atyáidnak, Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak, hogy ad neked nagy és szép városokat, amelyeket nem te építettél,||
05097||5.Móz.6.11||és minden jóval telt házakat, amelyeket nem te töltöttél meg, és megásott kutakat, amelyeket nem te ástál, szőlő- és olajfakerteket, amelyeket nem te ültettél, mégis ehetsz róluk jóllakásig,||6489
05098||5.Móz.6.12||akkor vigyázz, meg ne feledkezzél az ÚRról, aki kihozott téged Egyiptom földjéről, a szolgaság házából!||5147
05099||5.Móz.6.13||Féljed az URat, a te Istenedet, neki szolgálj, és az ő nevére esküdjél.||5206;19096
05100||5.Móz.6.14||Ne kövess más isteneket azoknak a népeknek az istenei közül, amelyek körülötted vannak||6468
05101||5.Móz.6.15||– mert az ÚR, a te Istened, aki közötted van, féltőn szerető Isten –, hogy az ÚRnak, a te Istenednek a haragja föl ne gerjedjen ellened, és el ne töröljön téged a föld színéről.||
05102||5.Móz.6.16||Ne kísértsétek az URat, a ti Isteneteket, ahogy megkísértettétek Masszában!||23283;1984;-1990
05103||5.Móz.6.17||Híven tartsátok meg az ÚRnak, a ti Isteneteknek a parancsolatait, intelmeit és rendelkezéseit, amelyeket parancsolt.||
05104||5.Móz.6.18||Azt cselekedjed, ami igaz és jó az ÚR szemében, hogy jó dolgod legyen, bemehess, és birtokba vehesd azt a jó földet, amelyet esküvel ígért az ÚR atyáidnak,||
05105||5.Móz.6.19||elűzve előled minden ellenségedet, ahogy megígérte.||
05106||5.Móz.6.20||Ha majd megkérdezi a fiad: „Mire valók ezek az intelmek, rendelkezések és végzések, amelyeket az ÚR, a mi Istenünk parancsolt nektek?”,||
05107||5.Móz.6.21||akkor így felelj fiadnak: „A fáraó szolgái voltunk Egyiptomban, de kihozott minket az ÚR Egyiptomból hatalmas kézzel.||
05108||5.Móz.6.22||Az ÚR nagy és veszedelmes jeleket és csodákat vitt véghez Egyiptomban a fáraón és egész háza népén a szemünk láttára.||1705;5138;-5139
05109||5.Móz.6.23||Minket pedig kihozott onnan, hogy bevigyen minket, és nekünk adja azt a földet, amelyet esküvel ígért atyáinknak.||1586;1847;-1850
05110||5.Móz.6.24||Akkor megparancsolta nekünk az ÚR, hogy tartsuk meg mindezt a rendelkezést, hogy féljük az URat, a mi Istenünket, hogy jó dolgunk legyen egész életünkben, s életben tartson minket az ÚR, ahogy ez máig is van.||
05111||5.Móz.6.25||Így leszünk igazak az ÚR, a mi Istenünk előtt, ha vigyázunk arra, hogy megtartsuk mindazokat a parancsolatokat, amelyeket ő parancsolt nekünk.”||
05112||5.Móz.7.1|Parancs a kánaáni bálványimádás kiirtására|Amikor bevisz téged az ÚR, a te Istened a földre, amelyre most készülsz bemenni, hogy birtokba vedd, és sok népet elűz előled, a hettitákat, girgásiakat, emóriakat, kánaániakat, perizzieket, hivvieket és jebúsziakat: hét népet, amelyek nálad nagyobbak és erősebbek,||5731
05113||5.Móz.7.2||és az ÚR, a te Istened hatalmadba adja és megvered őket, akkor mindenestül pusztítsd el őket. Ne köss velük szövetséget, és ne könyörülj rajtuk.||4812;5970;6118
05114||5.Móz.7.3||Sógorságot se szerezz velük. Leányaidat ne add fiaikhoz, és leányaik közül se vegyél feleséget fiaidnak;||2176;2177;9110;9111;9113;-9120;9123
05115||5.Móz.7.4||mert eltérítik fiaidat éntőlem, és más isteneknek fognak szolgálni. Akkor pedig fölgerjed ellenetek az ÚR haragja, és hamar kipusztít titeket.||
05116||5.Móz.7.5||Hanem ezt tegyétek velük: oltáraikat rontsátok le, áldozati oszlopaikat törjétek össze, szent berkeiket vágjátok ki, faragott istenképeiket pedig tűzzel égessétek meg.||2168;2509;6679;-6686
05117||5.Móz.7.6||Hiszen az ÚRnak, a te Istenednek szent népe vagy. Téged választott ki az ÚR, a te Istened, hogy saját népe légy neki minden nép közül e föld színén.||2031;30475
05118||5.Móz.7.7||Nem azért szeret az ÚR, és nem azért választott ki titeket, mintha minden népnél többen volnátok, hiszen minden népnél kevesebben vagytok,||
05119||5.Móz.7.8||hanem azért hozott ki titeket az ÚR hatalmas kézzel, és azért szabadított meg a szolgaság házából, az egyiptomi fáraó kezéből, mert szeret titeket az ÚR, és megtartja az esküt, amelylyel megesküdött atyáitoknak.||5201
05120||5.Móz.7.9||Tudd meg tehát, hogy az ÚR, a te Istened az Isten; hűséges Isten ő, aki megtartja szövetségét és az irgalmasságot ezerízig azok iránt, akik szeretik őt, és megtartják parancsolatait.||2056
05121||5.Móz.7.10||De személy szerint megfizet azoknak, akik gyűlölik őt: elveszíti őket. Nem késik megfizetni annak személy szerint, aki gyűlöli őt.||2056;12300
05122||5.Móz.7.11||Tartsd meg tehát a parancsolatokat, a rendelkezéseket és végzéseket, amelyeket én parancsolok ma neked, hogy teljesítsd őket.||
05123||5.Móz.7.12||Ha pedig engedelmeskedtek e végzéseknek, megtartjátok és teljesítitek őket, akkor az ÚR, a te Istened is megtartja veled a szövetséget és irgalmasságot, amelyet esküvel fogadott meg atyáidnak,||3527;-3537;5612;-5624
05124||5.Móz.7.13||és szeretni fog, megáld és megsokasít téged. Megáldja méhed gyümölcsét és földed gyümölcsét: gabonádat, mustodat és olajadat, teheneid fajzását és juhaid ellését azon a földön, amelyről esküvel ígérte meg atyáidnak, hogy neked adja.||
05125||5.Móz.7.14||Minden népnél áldottabb leszel. Nem lesz közötted magtalan férfi és asszony, sem jószágaid között meddő.||2170
05126||5.Móz.7.15||Távol tart az ÚR tőled minden betegséget és Egyiptomnak minden gonosz nyavalyáját, amelyet megismertél. Nem bocsátja rád, hanem gyűlölőidet sújtja azokkal.||
05127||5.Móz.7.16||És megemészted az összes népet, amelyet neked ad az ÚR, a te Istened. Ne szánd őket, és ne tiszteld isteneiket, mert csapdába ejtenek!||
05128||5.Móz.7.17||Ha így szólnál szívedben: „Többen vannak e népek, mint én, hogy űzhetném ki őket?”,||4106
05129||5.Móz.7.18||ne félj tőlük, hanem emlékezzél csak azokra a dolgokra, amelyeket az ÚR, a te Istened cselekedett a fáraóval és az egész egyiptomi néppel.||
05130||5.Móz.7.19||A nagy próbatételekre, amelyeket saját szemeddel láttál. A jelekre és a csodákra, az erős kézre és a kinyújtott karra, amellyel kihozott téged az ÚR, a te Istened. Így cselekszik az ÚR, a te Istened minden néppel, amelytől félsz.||5038;1910;1989
05131||5.Móz.7.20||Sőt még darazsakat is bocsát rájuk az ÚR, a te Istened egészen addig, amíg el nem vesznek azok is, akik megmaradtak, és akik elrejtőztek előled.||2172;6488
05132||5.Móz.7.21||Ne rettenj meg tőlük, mert közötted van az ÚR, a te Istened, a nagy és félelmetes Isten.||
05133||5.Móz.7.22||És lassan-lassan kiűzi előled az ÚR, a te Istened e népeket. Nem pusztíthatod ki őket hirtelen, mert akkor a mezei vadak elszaporodnának a te károdra.||
05134||5.Móz.7.23||De az ÚR, a te Istened hatalmadba veti őket, és nagy romlással rontja meg őket, amíg csak el nem vesznek.||
05135||5.Móz.7.24||Királyaikat is a kezedbe adja, hogy eltöröljed a nevüket az ég alól. Senki sem állhat ellened, amíg csak el nem veszted őket.||
05136||5.Móz.7.25||Az ő isteneik faragott képeit tűzzel égesd meg. A rajtuk levő ezüstöt és aranyat ne kívánd meg, és ne vedd el magadnak, hogy csapdába ne essél miatta, mert utálatosság az az ÚR előtt, a te Istened előtt.||
05137||5.Móz.7.26||Utálatosságot pedig ne vigyél be a házadba, hogy átokká ne légy, mint az, hanem mélységesen vesd meg és igen utáld meg, mert átkozott az.||
05138||5.Móz.8.1|Isten jósága hűségre kötelez|Tartsátok meg és teljesítsétek mindazt a parancsolatot, amelyet ma parancsolok neked, hogy élhessetek és megsokasodhassatok, bemehessetek és birtokba vehessétek azt a földet, amelyet esküvel ígért meg az ÚR a ti atyáitoknak.||
05139||5.Móz.8.2||Emlékezz meg az egész útról, amelyen hordozott az ÚR, a te Istened immár negyven esztendeig a pusztában, hogy megsanyargasson és megpróbáljon téged, hogy nyilvánvaló legyen, mi van a szívedben: vajon megtartod-e parancsolatait, vagy sem?||4134;-4143;5275
05140||5.Móz.8.3||Sanyargatott téged és éheztetett, de azután mannával táplált, amelyet nem ismertél, sem a te atyáid nem ismertek, hogy tudtodra adja, hogy az ember nemcsak kenyérrel él, hanem mindazzal, ami az ÚR szájából származik.||1951;1962;23280;25134
05141||5.Móz.8.4||Ruházatod nem kopott le rólad, lábad sem dagadt meg immár negyven esztendeje.||5684;12534
05142||5.Móz.8.5||Gondold meg azért szívedben, hogy amint megfenyíti az ember a gyermekét, úgy fenyít meg téged az ÚR, a te Istened.||30285
05143||5.Móz.8.6||Őrizd meg az ÚRnak, a te Istenednek parancsolatait, hogy az ő útján járj, és őt féljed.||
05144||5.Móz.8.7||Mert az ÚR, a te Istened jó földre visz be téged, bővizű patakoknak, forrásoknak és mélyről fakadó vizeknek földjére, amelyek a völgyekben és a hegyeken erednek.||
05145||5.Móz.8.8||Búza-, árpa-, szőlő-, füge- és gránátalmatermő földre, faolaj- és méztermő földre.||
05146||5.Móz.8.9||Olyan földre, amelyen nem nyomorogva eszed kenyeredet, és ahol semmiben sem szűkölködsz, olyan földre, amelynek köveiben vas van, és amelynek hegyeiből rezet vághatsz.||
05147||5.Móz.8.10||Ha majd eszel és megelégszel, dicsérjed az URat, a te Istenedet azért a jó földért, amelyet neked adott.||5097;5098
05148||5.Móz.8.11||De vigyázz magadra, hogy el ne felejtkezzél az ÚRról, a te Istenedről, meg nem tartva az ő parancsolatait, végzéseit, rendelkezéseit, amelyeket én parancsolok neked e mai napon.||5097;5098
05149||5.Móz.8.12||Amikor jóllakásig eszel, és szép házakat építesz, és bennük laksz,||
05150||5.Móz.8.13||és amikor marháid és juhaid megszaporodnak, és ezüstöd és aranyad is felhalmozódik, és mindennek bővében leszel,||
05151||5.Móz.8.14||föl ne fuvalkodjék szíved, és el ne feledkezz az ÚRról, a te Istenedről, aki kihozott téged Egyiptom földjéről, a szolgaság házából.||22339
05152||5.Móz.8.15||Ő vezetett téged a mérges kígyóknak, a skorpióknak és a szomjúságnak nagy és rettenetes pusztájában, ahol nem volt víz. Ő fakasztott vizet a kemény kősziklából.||1989
05153||5.Móz.8.16||Ő táplált a pusztában mannával, amelyet nem ismertek atyáid, hogy megsanyargasson és megpróbáljon téged, és azután jót tegyen veled.||5140;1961;1962
05154||5.Móz.8.17||Nem mondhatod hát azt a szívedben: Az én hatalmam és kezem ereje szerezte nekem e gazdagságot.||
05155||5.Móz.8.18||Hanem emlékezz arra, hogy az ÚR, a te Istened ad neked erőt a gazdagság megszerzésére, hogy megerősítse szövetségét, amelyre esküt tett atyáidnak, ahogy az ma is van.||
05156||5.Móz.8.19||Ha pedig teljesen megfeledkezel az ÚRról, a te Istenedről, és más isteneket követsz, és azoknak szolgálsz, és azok előtt borulsz le, bizonyságot teszek e mai napon ellenetek, hogy végképp elvesztek.||
05157||5.Móz.8.20||Úgy vesztek el, mint azok a nemzetek, amelyeket az ÚR elveszít előletek, ha nem hallgattok az ÚRnak, a ti Isteneteknek szavára.||
05158||5.Móz.9.1|Emlékeztetés Izráel nyakasságára|Halld, Izráel! Ma átkelsz a Jordánon, hogy bemenj, és birtokba végy nálad nagyobb és erősebb népeket, nagy és égig megerősített városokat,||
05159||5.Móz.9.2||nagy és szálas népet, Anákfiakat, akikről magad is tudod, és magad is hallottad: Kicsoda állhat meg Anák fiai előtt?||4107;4108
05160||5.Móz.9.3||Tudd meg azért e mai napon, hogy az ÚR, a te Istened jár előtted mint emésztő tűz, ő törli el és ő alázza meg őket előtted. Kiűzöd, és hamar elveszted őket, ahogy megmondta neked az ÚR.||5028;30308
05161||5.Móz.9.4||Amikor tehát kiűzi őket előled az ÚR, a te Istened, ne szólj így szívedben: „Az én igazságomért hozott be engem az ÚR, hogy birtokba vegyem ezt a földet”, holott e népeket az ő istentelenségükért űzi ki előled az ÚR.||5162;5163;5170;5172;376
05162||5.Móz.9.5||Nem a te igazságodért mész be, hogy birtokba vedd a földjüket, sem a te szívednek igaz voltáért, hanem az ÚR, a te Istened e népeket istentelenségükért űzi ki előled, hogy megerősítse az ígéretet, amelyet esküvel fogadott az ÚR a te atyáidnak, Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak.||333;695;786
05163||5.Móz.9.6||Tudd meg azért, hogy az ÚR, a te Istened nem a te igazságodért adja neked ezt a jó földet birtokul, hiszen igen keménnyakú nép vagy!||2447
05164||5.Móz.9.7||Emlékezzél rájuk, és el ne felejtsd azokat, amikkel haragra indítottad az URat, a te Istenedet a pusztában! Attól a naptól fogva, amelyen kijöttél Egyiptom földjéről, mindaddig, amíg e helyre jutottatok, az ÚR ellen tusakodtatok.||1900;1949;1985;4028
05165||5.Móz.9.8||Már a Hóreben haragra indítottátok az URat, és annyira megharagudott rátok, hogy el akart veszteni titeket.||2439;2445;2446
05166||5.Móz.9.9||Amikor fölmentem a hegyre, hogy átvegyem a kőtáblákat, a szövetség tábláit, amelyet az ÚR kötött veletek, és a hegyen maradtam negyven nap és negyven éjjel, kenyeret nem ettem, és vizet sem ittam,||2195;2524
05167||5.Móz.9.10||akkor átadta nekem az ÚR az Isten ujjával írt két kőtáblát, és rajtuk voltak mindazok az igék, amelyeket az ÚR mondott nektek a hegyen a tűz közepéből a gyülekezés napján.||2438;2052;-2070
05168||5.Móz.9.11||Amikor negyven nap és negyven éj elmúltával átadta nekem az ÚR a két kőtáblát, a szövetség tábláit,||5166;5167
05169||5.Móz.9.12||azt mondta nekem: Kelj föl, gyorsan menj le innen, mert megromlott a néped, amelyet kihoztál Egyiptomból. Hamar letértek arról az útról, amelyet parancsoltam nekik, öntött bálványt készítettek maguknak.||2445;2446
05170||5.Móz.9.13||Majd így szólt hozzám az ÚR: Láttam e népet, és bizony keménnyakú nép ez!||5163;2476
05171||5.Móz.9.14||Hagyj békét nekem, hadd pusztítsam el őket, és hadd töröljem el nevüket az ég alól, téged pedig nála nagyobb és erősebb néppé teszlek!||2448
05172||5.Móz.9.15||Akkor megfordultam, és lejöttem a hegyről, a hegy pedig tűzzel égett, és a szövetség két táblája a két kezemben volt.||
05173||5.Móz.9.16||Amikor láttam, hogy íme, vétkeztetek az ÚR, a ti Istenetek ellen, mert öntött borjút csináltatok magatoknak, és így hamar letértetek arról az útról, amelyet az ÚR parancsolt nektek,||
05174||5.Móz.9.17||megragadtam a két táblát, elhajítottam a kezemből, és összetörtem szemetek láttára.||2457
05175||5.Móz.9.18||Azután leborultam az ÚR előtt úgy, mint azelőtt, negyven nap és negyven éjjel kenyeret sem ettem, és vizet sem ittam minden bűnötök miatt, amelyet elkövettetek, és azt tettétek, ami gonosz az ÚR előtt, hogy haragra ingereljétek őt.||2468;-2470
05176||5.Móz.9.19||Mert féltem attól a haragtól és nekibúsulástól, amellyel úgy megharagudott rátok az ÚR, hogy el akart pusztítani benneteket. De akkor is meghallgatott engem az ÚR.||
05177||5.Móz.9.20||Áronra is igen megneheztelt az ÚR, és őt is el akarta pusztítani. De Áronért is imádkoztam ugyanakkor.||
05178||5.Móz.9.21||A ti bűnötöket pedig, a borjút, amelyet készítettetek, megragadtam, és megégettem tűzzel. Összetörtem, jól megőröltem, hogy porrá morzsolódjék, azután bevetettem a porát a patakba, amely a hegyről folyt alá.||2458
05179||5.Móz.9.22||Azután Tabérában, Masszában és Kibrót-Taavában is haragra indítottátok az URat.||4025;-4027;1990;4028;4058
05180||5.Móz.9.23||Majd mikor az ÚR elküldött titeket Kádés-Barneából e szavakkal: „Menjetek föl, és vegyétek birtokba azt a földet, amelyet nektek adtam”, akkor is tusakodtatok az ÚRnak, a ti Isteneteknek beszéde ellen. Nem hittetek neki, és nem hallgattatok szavára.||4077;4109;4110
05181||5.Móz.9.24||Tusakodtatok az ÚR ellen, amióta csak ismerlek titeket.||
05182||5.Móz.9.25||Leborultam tehát az ÚR előtt, és negyven nap és negyven éjjel maradtam leborulva, mert azt mondta az ÚR, hogy elveszt benneteket.||5175
05183||5.Móz.9.26||Akkor imádkoztam az ÚRhoz, és azt mondtam: Uram, ISTENem! Ne pusztítsd el népedet, örökségedet, amelyet hatalmaddal megszabadítottál, amelyet erős kézzel hoztál ki Egyiptomból.||2449;-2451
05184||5.Móz.9.27||Emlékezzél meg szolgáidról: Ábrahámról, Izsákról és Jákóbról, ne nézd e nép keménységét, istentelenségét és bűnét!||
05185||5.Móz.9.28||Hogy ne mondhassa annak a földnek a népe, ahonnan kihoztál minket: „Nem tudta bevinni őket az ÚR arra a földre, amelyet ígért nekik. Meggyűlölte őket, és azért vitte ki innen, hogy megölje őket a pusztában.”||4124
05186||5.Móz.9.29||Pedig a te néped ők és a te örökséged, amelyet nagy erőddel és kinyújtott karoddal hoztál ki!||
05187||5.Móz.10.1|Új törvénytáblák. Áron halála|Abban az időben azt mondta nekem az ÚR: Faragj magadnak két, az előbbiekhez hasonló kőtáblát, jöjj föl hozzám a hegyre, és csinálj faládát is.||2497;2205
05188||5.Móz.10.2||Fölírom rájuk az előző táblák igéit, amelyeket összetörtél, és tedd azokat a ládába.||
05189||5.Móz.10.3||Készítettem tehát egy akácfa ládát, és faragtam két, az előbbiekhez hasonló kőtáblát, és fölmentem a hegyre a két kőtáblával a kezemben.||
05190||5.Móz.10.4||Ő pedig fölírta a táblákra az előbbi írás szerint a tíz igét, amelyet a hegyen mondott nektek az ÚR a tűz közepéből a gyülekezés napján, és átadta nekem azokat az ÚR.||2042;-2046
05191||5.Móz.10.5||Én megfordultam, lejöttem a hegyről, a táblákat pedig beletettem a ládába, amelyet készítettem, hogy ott legyenek, amint az ÚR parancsolta nekem.||2211;8995
05192||5.Móz.10.6||Izráel fiai ezután elindultak Bené-Jaakán forrásaitól Mószérába. Ott halt meg Áron, és ott is temették el. Eleázár, a fia lett pappá helyette.||4790;4798
05193||5.Móz.10.7||Innen Gudgódba indultak, Gudgódból pedig Jotbátába, a bővizű patakok földjére.||4792;4793
05194||5.Móz.10.8||Abban az időben választotta ki az ÚR Lévi törzsét, hogy hordozza az ÚR szövetségládáját, és hogy az ÚR színe előtt álljanak az ő szolgálatára, és hogy áldást mondjanak az ő nevével, ahogy ezt máig is teszik.||3846;-3850
05195||5.Móz.10.9||Ezért nem kapott örökséget Lévi a testvéreivel. Az ÚR az ő öröksége, ahogyan megmondta neki az ÚR, a te Istened.||4277;5385;21694
05196||5.Móz.10.10||Én pedig ott álltam a hegyen úgy, mint annak előtte negyven nap és negyven éjjel. És meghallgatott engem az ÚR akkor is, és nem akart elveszteni téged.||5175;5176
05197||5.Móz.10.11||Ezután azt mondta nekem az ÚR: Menj, és indulj útnak a nép élén, hadd menjenek be, és hadd vegyék birtokba a földet, amelyet esküvel ígértem meg atyáiknak, hogy nekik adom.||2472
05198||5.Móz.10.12|Intés hálás engedelmességre|Most pedig, ó, Izráel, mit kíván az ÚR, a te Istened tőled? Csak azt, hogy féljed az URat, a te Istenedet, hogy mindenben az ő útjain járj, és szeresd őt, és tiszteld az URat, a te Istenedet teljes szívedből és teljes lelkedből.||5091
05199||5.Móz.10.13||Tartsd meg az ÚR parancsolatait és rendelkezéseit, amelyeket ma parancsolok neked, hogy jó dolgod legyen!||
05200||5.Móz.10.14||Íme, az ÚRéi, a te Istenedéi az egek és az egeknek egei, a föld és minden, ami azon van.||
05201||5.Móz.10.15||De egyedül a ti atyáitokat kedvelte meg az ÚR, hogy szeresse őket és utódaikat. Titeket választott ki valamennyi nép közül, ahogy ezt mindmáig láthatjátok.||
05202||5.Móz.10.16||Metéljétek azért körül a szíveteket, és ne legyetek ezután keménnyakúak.||19098;2445;-2447
05203||5.Móz.10.17||Mert az ÚR, a ti Istenetek isteneknek Istene, és uraknak Ura. Nagy, hatalmas és félelmes Isten, aki nem személyválogató, és akit nem lehet megvesztegetni.||11585
05204||5.Móz.10.18||Igazságot szolgáltat az árvának és az özvegynek, szereti a jövevényt, kenyeret és ruhát ad neki.||
05205||5.Móz.10.19||Szeressétek tehát a jövevényt, mert ti is jövevények voltatok Egyiptom földjén.||
05206||5.Móz.10.20||Az URat, a te Istenedet féld, őt tiszteld, őhozzá ragaszkodjál, és az ő nevére esküdj.||5099;23286
05207||5.Móz.10.21||Őt dicsérjed, mert ő a te Istened, aki azokat a nagy és félelmes dolgokat tette veled, amelyeket saját szemeddel láttál.||
05208||5.Móz.10.22||Atyáid hetvenen mentek le Egyiptomba, most pedig az ÚR, a te Istened úgy megsokasított téged, mint az ég csillagait.||1403
05209||5.Móz.11.1|Emlékeztetés az Úr csodáira|Szeresd azért az URat, a te Istenedet, tartsd meg az ő törvényét, rendelkezéseit, végzéseit és parancsolatait minden időben.||2072;-2074
05210||5.Móz.11.2||Gondoljátok meg ma, mert nem fiaitokkal beszélek, akik nem ismerik és nem látták az ÚRnak, a ti Isteneteknek fenyítését, nagyságát, erős kezét és kinyújtott karját,||
05211||5.Móz.11.3||jeleit és tetteit, amelyeket Egyiptomban vitt véghez a fáraón, az egyiptomiak királyán és egész földjén;||
05212||5.Móz.11.4||amiket tett az egyiptomiak seregével, lovaival és szekereivel, hogyan árasztotta rájuk a Vörös-tenger vizét, amikor üldöztek titeket, és elveszejtette őket az ÚR mindmáig;||
05213||5.Móz.11.5||amit a pusztában tett veletek, amíg e helyre nem érkeztetek;||
05214||5.Móz.11.6||és amit Dátánnal és Abirámmal, Eliábnak, Rúben fiának fiaival cselekedett, amikor a föld megnyitotta a száját, és elnyelte őket házuk népével, sátraikkal és minden jószágukkal együtt, amely az övék volt egész Izráelben.||4225
05215||5.Móz.11.7||Saját szemetekkel láttátok az ÚR minden nagy tettét, amelyet véghezvitt.||
05216||5.Móz.11.8|Az engedelmesség áldása és az engedetlenség átka|Tartsátok meg tehát mindazt a parancsolatot, amit ma parancsolok nektek, hogy megerősödjetek, bemehessetek, és birtokba vehessétek azt a földet, ahova most átkeltek, hogy a tietek legyen.||
05217||5.Móz.11.9||És hogy hosszú ideig élhessetek azon a földön, amelyről megesküdött az ÚR atyáitoknak, hogy nekik és utódaiknak adja azt a tejjel és mézzel folyó földet.||
05218||5.Móz.11.10||Mert az a föld, ahová most bemész, hogy birtokba vedd, nem olyan, mint Egyiptom földje, ahonnan kijöttetek. Ahol elvetetted a magot és a lábaddal kellett öntöznöd, mint a veteményeskertet.||
05219||5.Móz.11.11||Hanem az a föld, ahová átkeltek, hogy birtokba vegyétek, hegyes-völgyes föld, az égi eső itatja.||5144
05220||5.Móz.11.12||Annak a földnek az ÚR, a te Istened viseli gondját, mindenkor szemmel tartja az ÚR, a te Istened az esztendő kezdetétől az esztendő végéig.||
05221||5.Móz.11.13||Ezért ha valóban engedelmeskedtek parancsolataimnak, amelyeket ma parancsolok nektek, és ha az URat, a ti Isteneteket szeretitek, és neki szolgáltok teljes szívetekből és teljes lelketekből,||
05222||5.Móz.11.14||akkor esőt adok földetekre alkalmas időben: korai és kései esőt, hogy betakaríthasd gabonádat, borodat és olajodat.||22401;22402
05223||5.Móz.11.15||Füvet is adok a meződre állataidnak, és te is ehetsz és megelégedhetsz.||
05224||5.Móz.11.16||Ezért vigyázzatok, hogy szíveteket meg ne csalja valami, és el ne tévelyedjetek, ne tiszteljetek más isteneket, és ne boruljatok le azok előtt.||5156;5157
05225||5.Móz.11.17||Különben az ÚR haragja föllángol ellenetek, bezárja az eget, hogy ne legyen eső, és a föld ne teremje meg gyümölcsét. És hamar kivesztek arról a jó földről, amelyet az ÚR ad nektek.||
05226||5.Móz.11.18||Vegyétek tehát szívetekre és lelketekre e szavaimat, és kössétek jelül a kezetekre, és legyen homlokkötőül a szemetek fölött.||5092;5095
05227||5.Móz.11.19||Tanítsátok meg rájuk fiaitokat, beszélj róluk, amikor otthon ülsz, amikor úton jársz, amikor fekszel, és amikor fölkelsz.||5013
05228||5.Móz.11.20||Írd föl őket házad ajtófélfáira és kapuidra,||
05229||5.Móz.11.21||hogy hosszú ideig éljetek ti és fiaitok azon a földön, amelyről megesküdött az ÚR atyáitoknak, hogy nekik adja, amíg csak ég lesz a föld fölött.||15418
05230||5.Móz.11.22||Ha híven megtartjátok mindezeket a parancsolatokat, amelyeket ma parancsolok nektek, és ezek szerint éltek, ha szeretitek az URat, a ti Isteneteket, ha mindig az ő útján jártok, és őhozzá ragaszkodtok,||
05231||5.Móz.11.23||akkor kiűzi az ÚR a nemzeteket előletek, és úrrá lesztek nálatok nagyobb és erősebb nemzeteken.||
05232||5.Móz.11.24||Minden hely, amelyet talpatok érint, tietek lesz a pusztától a Libánonig, és a folyótól, az Eufrátesz vizétől a nyugati tengerig terjed határotok.||5854;6196
05233||5.Móz.11.25||Senki nem állhat meg veletek szemben. Mert az ÚR, a ti Istenetek félelmet és rettegést támaszt előttetek az egész föld színén, ahová léptek, ahogyan megmondta nektek.||2171
05234||5.Móz.11.26||Lásd, áldást és átkot adok ma elétek!||
05235||5.Móz.11.27||Áldást, ha engedelmeskedtek az ÚR, a ti Istenetek parancsolatainak, amelyeket ma parancsolok nektek,||
05236||5.Móz.11.28||átkot pedig, ha nem engedelmeskedtek az ÚR, a ti Istenetek parancsolatainak, és letértek arról az útról, amelyet ma parancsolok nektek, és más isteneket követtek, akiket nem ismertek.||
05237||5.Móz.11.29||Amikor bevisz téged az ÚR, a te Istened arra a földre, amelyre bemész, hogy birtokba vedd, akkor mondd el az áldást a Garizim hegyén, az átkot pedig az Ébál hegyén.||5597
05238||5.Móz.11.30||Ott vannak ezek a Jordánon túl, a nyugati út mögött, a kánaániak földjén, akik a síkságon laknak Gilgállal szemben, Móre tölgyei mellett.||
05239||5.Móz.11.31||Ti most átkeltek a Jordánon, bementek, és birtokba fogjátok venni azt a földet, amelyet az ÚR, a ti Istenetek ad nektek. Tietek lesz, és lakni fogtok rajta,||
05240||5.Móz.11.32||de vigyázzatok, hogy mind e rendelkezéseket és végzéseket teljesítsétek, amelyeket ma elétek adok.||
05241||5.Móz.12.1|Csak egy helyen szabad áldozni|Ezek azok a rendelkezések és végzések, amelyeket amíg csak éltek e földön, meg kell tartanotok és teljesítenetek kell azon a földön, amelyet az ÚR, atyáidnak Istene ad nektek birtokul.||
05242||5.Móz.12.2||Teljesen pusztítsátok el mindazokat a helyeket, ahol a maguk isteneit szolgálják a magas hegyeken, a halmokon és minden zöldellő fa alatt azok a nemzetek, amelyeknek urai lesztek.||2508;-2510
05243||5.Móz.12.3||Rontsátok le oltáraikat, törjétek össze oszlopaikat, égessétek meg berkeiket, és vagdaljátok szét isteneik faragott képeit, a nevüket is pusztítsátok ki arról a helyről.||6547
05244||5.Móz.12.4||De ne így tegyetek az ÚRral, a ti Istenetekkel.||
05245||5.Móz.12.5||Hanem azt a helyet keressétek föl, és oda járjatok, amelyet kiválaszt az ÚR, a ti Istenetek minden törzsetek közül, hogy nevét oda helyezze, és ott lakozzék.||11338
05246||5.Móz.12.6||Oda vigyétek egészen elégő áldozataitokat, véresáldozataitokat, tizedeiteket, fölajánlásaitokat, mind fogadalomból, mind szabad akaratból való adományaitokat és marháitok és juhaitok első fajzását.||3238;3239
05247||5.Móz.12.7||Ott egyetek az ÚRnak, Isteneteknek színe előtt, és örvendezzetek ti és házatok népe kezetek minden keresményének, amelylyel megáld Istenetek, az ÚR.||7215;7221
05248||5.Móz.12.8||Ne tegyetek úgy ott, ahogy most mi teszünk itt: mindenki úgy, ahogy neki jónak tetszik.||
05249||5.Móz.12.9||Mert most még nem mentetek be a nyugalom helyére és az örökségbe, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked.||1587
05250||5.Móz.12.10||Mikor pedig átkeltek a Jordánon, és azon a földön fogtok lakni, amelyet az ÚR, a ti Istenetek ad nektek örökségül, és nyugodalmat ad minden ellenségetektől, amely körülöttetek van, és biztonságban fogtok lakni,||
05251||5.Móz.12.11||akkor arra a helyre, amelyet kiválaszt az ÚR, a ti Istenetek, hogy ott lakozzék az ő neve, oda vigyetek mindent, amit parancsolok nektek: egészen elégő áldozataitokat, véresáldozataitokat, tizedeteket és fölajánlásaitokat és fogadalmi áldozataitokat, amelyeket az ÚRnak fogadtok.||9054;9055
05252||5.Móz.12.12||Örvendezzetek az ÚRnak, a ti Isteneteknek színe előtt mind ti, mind fiaitok és leányaitok, mind szolgáitok és szolgálóleányaitok, mind a lévita, aki kapuitokon belül van, mert neki nincs része vagy öröksége, mint nektek.||5353;5356;5194;5195
05253||5.Móz.12.13||Vigyázz, hogy egészen elégő áldozataidat ne mutasd be bármely helyen, amelyet meglátsz,||3239
05254||5.Móz.12.14||hanem csak azon a helyen mutasd be egészen elégő áldozataidat, és azon a helyen cselekedjél mindent, amit parancsolok neked, amelyet az ÚR választott ki egyik törzsedben.||
05255||5.Móz.12.15||De minden kapudon belül vághatsz állatot, és ehetsz húst, ahogy lelked kívánja, abból, amivel az ÚR, a te Istened megáld téged, és amit ad neked. Tisztátalan és tiszta ember éppúgy eheti azt, mint az őzet és a szarvast.||5341
05256||5.Móz.12.16||Csak a vérét ne egyétek meg. A földre öntsd azt, mint a vizet.||209;2905;2906
05257||5.Móz.12.17||Nem eheted meg kapuidon belül sem gabonádnak, sem mustodnak, sem olajodnak a tizedét, sem marhádnak és juhodnak az első fajzását, sem semmiféle fogadalmi áldozatodat, amelyet fogadsz, sem önkéntes adományaidat, sem fölemelt áldozatodat.||5312
05258||5.Móz.12.18||Hanem csak az ÚRnak, a te Istenednek színe előtt egyed fiaddal, leányoddal, szolgáddal, szolgálóleányoddal és a kapuidon belül levő lévitával együtt azon a helyen, amelyet kiválaszt az ÚR, a te Istened. Örvendezzél az ÚRnak, a te Istenednek színe előtt minden szerzeményednek.||5316
05259||5.Móz.12.19||Vigyázz, hogy ne hagyd magára a lévitát, amíg csak földeden élsz.||5317;-5319
05260||5.Móz.12.20|A vért nem szabad megenni|Ha majd az ÚR, a te Istened kiterjeszti határodat, ahogyan megígérte neked, és arra gondolsz: jó volna húst enni, akkor mivelhogy a lelked húst kíván enni, egyél húst, amennyit csak kívánsz.||786;787;2175
05261||5.Móz.12.21||Ha pedig messze van tőled az a hely, amelyet az ÚR, a te Istened kiválaszt, hogy oda helyezze nevét, és parancsom szerint levágsz marháidból és juhaidból, amelyeket az ÚR ad majd neked, akkor, ahogy a lelked kívánja, ehetsz belőlük lakóhelyeden.||
05262||5.Móz.12.22||Úgy eheted, ahogy az őzet és a szarvast szokták enni; a tisztátalan és a tiszta ember egyaránt ehet belőle.||5255
05263||5.Móz.12.23||Csakhogy abban állhatatos légy, hogy a vért ne edd meg, mert a vér az élet. Tehát ne edd meg az életet a hússal együtt!||3246;3307
05264||5.Móz.12.24||Ne edd meg, öntsd a földre, mint a vizet.||5256
05265||5.Móz.12.25||Ne edd meg, hogy jó dolgod legyen neked és gyermekeidnek is utánad, mivel azt cselekszed, ami helyes az ÚR szemében.||
05266||5.Móz.12.26||De ha valamit megszentelsz a sajátodból, vagy fogadalmat teszel, fogd és vidd arra a helyre, amelyet kiválaszt az ÚR.||2747;2748;3238;3239
05267||5.Móz.12.27||Az ÚRnak, a te Istenednek oltárán áldozd fel a te egészen elégő áldozataidat húsukkal és vérükkel együtt. Véresáldozataid vérét öntsd az ÚRnak, a te Istenednek oltárára, a húsát pedig megeheted.||
05268||5.Móz.12.28||Vigyázz, és hallgasd meg mindazt az igét, amelyet parancsolok neked, hogy jó dolgod legyen neked és gyermekeidnek mindenkor, mert azt cselekszed, ami jó és igaz az ÚRnak, a te Istenednek szemében.||
05269||5.Móz.12.29||Mikor kiirtja előled az ÚR, a te Istened azokat a nemzeteket onnan, ahová bemész, s ha birtokba veszed, és majd az ő földjükön laksz,||1587
05270||5.Móz.12.30||vigyázz, hogy tőrbe ne ess azokat követve, akik kivesztek előled. Ne érdeklődj isteneik felől, hogy miképpen tisztelik e nemzetek az ő isteneiket, mondván: „Én is úgy akarok tenni.”||5393;-5397;6467;6468
05271||5.Móz.12.31||Ne tégy így az ÚRral, a te Isteneddel, mert mindenféle utálatosságot tettek isteneikkel, amit gyűlöl az ÚR. Még fiaikat és leányaikat is elégették isteneiknek.||9968;15753
05272||5.Móz.12.32|A bálványimádásra csábítók büntetése|Mindazt, amit parancsolok nektek, tartsátok meg, és aszerint cselekedjetek. Semmit se tégy hozzá, és el se végy belőle!||5006;17324;17325;31167;31168
05273||5.Móz.13.1||Ha jövendőmondó vagy álomlátó támad közötted, és jelt vagy csodát mutat neked,||
05274||5.Móz.13.2||és be is következik az a jel vagy csoda, amelyről szólt neked, és azt mondja: „Kövessünk más isteneket (akiket nem ismertél), és tiszteljük azokat”,||
05275||5.Móz.13.3||ne hallgass az efféle jövendőmondók beszédeire vagy az efféle álomlátókra. Mert az ÚR, a ti Istenetek próbál csak ezzel benneteket, hogy megtudja, hogy teljes szívetekből és teljes lelketekből szeretitek-e Isteneteket, az URat.||5139;5140;28648
05276||5.Móz.13.4||Az URat, a ti Isteneteket kövessétek, őt féljétek, az ő parancsolatait tartsátok meg, az ő szavára hallgassatok, őt tiszteljétek, és őhozzá ragaszkodjatok.||
05277||5.Móz.13.5||Az ilyen jövendőmondónak vagy álomlátónak meg kell halnia, mert pártütést hirdetett az ÚR, a ti Istenetek ellen, aki kihozott titeket Egyiptom földjéről, és megszabadított téged a szolgaság házából, mert megpróbált eltántorítani téged arról az útról, amelyet az ÚR, a te Istened parancsolt neked, hogy azon járj. Ezért gyomláld ki a gonoszt magad közül.||5404;23129
05278||5.Móz.13.6||Ha testvéred, anyád fia vagy fiad vagy leányod vagy a kedvelt feleséged, vagy testilelki jó barátod titkon így csábítgat: „Gyere, menjünk, és tiszteljünk más isteneket (akiket nem ismertetek sem te, sem atyáid||
05279||5.Móz.13.7||ama népek istenei közül, akik körülöttetek vannak, közel hozzád vagy távol tőled, a föld egyik végétől a másik végéig),||
05280||5.Móz.13.8||ne engedj neki, ne hallgass rá, ne szánd meg, ne kíméld és ne rejtegesd őt.||
05281||5.Móz.13.9||Mindenképpen öld meg. Te emelj rá elsőként kezet, amikor kivégzik, azután pedig az egész nép.||5284;-5289;5366;-5371
05282||5.Móz.13.10||Kövezd halálra, mert azon igyekezett, hogy eltántorítson téged az ÚRtól, a te Istenedtől, aki kihozott téged Egyiptom földjéről, a szolgaság házából.||
05283||5.Móz.13.11||Hallja meg ezt az egész Izráel, és féljenek, és senki se cselekedjék többé köztetek ehhez hasonló gonosz dolgokat.||5377
05284||5.Móz.13.12||Ha valamelyik városodról, amelyet az ÚR, a te Istened lakhelyül ad neked, azt hallod, hogy||
05285||5.Móz.13.13||istentelen emberek támadtak benne, és kényszerítik városuk lakosait, és azt mondják: „Nosza, menjünk, és tiszteljünk más isteneket (akiket nem ismertetek),||5273;5274;5278
05286||5.Móz.13.14||akkor keress, kutass, és szorgalmasan tudakozódjál, és ha igaz és bizonyos a dolog, és megtörtént ez az utálatosság közöttetek,||
05287||5.Móz.13.15||hányd kardélre annak a városnak lakosait, pusztítsd ki mindenestül azt, ami benne van. Jószágát is hányd kardélre.||
05288||5.Móz.13.16||A benne lévő prédát hordd mind együvé a piac közepére, és égesd meg a várost és annak prédáját teljes áldozatul az ÚRnak, a te Istenednek. Legyen romhalmaz mindörökké, és soha többé föl ne építsék.||
05289||5.Móz.13.17||Ne ragadjon semmi a kezedhez abból az átokra valóból, hogy megszűnjön az ÚR haragjának búsulása, irgalmas legyen hozzád, és könyörüljön rajtad, és megszaporítson téged, ahogyan esküvel ígérte atyáidnak,||5136;5137
05290||5.Móz.13.18||ha hallgatsz az ÚRnak, a te Istenednek szavára, és megtartod minden parancsolatát, amelyeket ma parancsolok neked, hogy azt cselekedd, ami igaz az ÚRnak, a te Istenednek szemében.||
05291||5.Móz.14.1|A pogányos gyász tilalma|Ti az ÚRnak, Isteneteknek a fiai vagytok. Ne vagdaljátok össze magatokat, se homlokotok fölött ne nyírjátok kopaszra a fejeteket a halottakért,||1623;3308;3309
05292||5.Móz.14.2||mert az ÚRnak, Istenednek szent népe vagy, és az ÚR választott téged, hogy tulajdon népe légy neki minden nép közül, amely a föld színén van.||5024;5117
05293||5.Móz.14.3|A tiszta és tisztátalan állatok|Ne egyetek meg semmi utálatosságot.||
05294||5.Móz.14.4||Ezek azok az állatok, amelyeket megehettek: szarvasmarha, juh, kecske,||2999;3000
05295||5.Móz.14.5||szarvas, őz, bivaly, vadkecske, zerge, bölény és jávorszarvas.||
05296||5.Móz.14.6||A hasított körmű állatokat mind megehetitek, amelyeknek egészen kettéhasadt körmük van, és kérődzők.||
05297||5.Móz.14.7||De a kérődzők, valamint a hasított körműek közül ne egyétek meg a tevét, a nyulat és a hörcsögöt, mert kérődznek ugyan, de a körmük nem hasadt. Tartsátok ezeket tisztátalanoknak!||3001
05298||5.Móz.14.8||A disznót is, mert hasadt ugyan a körme, de nem kérődzik. Tartsátok ezt is tisztátalannak! Ezeknek a húsából ne egyetek, a testüket se érintsétek.||
05299||5.Móz.14.9||Mindazokból, amelyek vízben élnek, ezeket ehetitek meg: amelyeknek uszonyuk és pikkelyük van, azokat mind megehetitek,||3006
05300||5.Móz.14.10||amelyeknek pedig nincsen uszonyuk és pikkelyük, azokat ne egyétek meg. Azokat tartsátok tisztátalannak!||
05301||5.Móz.14.11||Minden tiszta madarat megehettek.||
05302||5.Móz.14.12||Ezek pedig azok, amiket ne egyetek meg közülük: a sas, a keselyű és a halászsas,||
05303||5.Móz.14.13||a héja és a sólyom minden fajtája és a kányafélék,||
05304||5.Móz.14.14||mind az összes hollóféle,||
05305||5.Móz.14.15||a strucc, a bagoly, a sirály és a karvaly minden fajtája,||
05306||5.Móz.14.16||a kuvik, a fülesbagoly és a bölömbika,||
05307||5.Móz.14.17||a pelikán, a dögkeselyű és a vöcsök,||
05308||5.Móz.14.18||a gólya és a szarkafélék, a búbos banka és a denevér.||
05309||5.Móz.14.19||Minden szárnyas rovart is tisztátalannak tartsatok, ne egyétek meg őket.||
05310||5.Móz.14.20||Minden tiszta szárnyast megehettek.||
05311||5.Móz.14.21||Semmiféle döglött állatot ne egyetek meg. A kapuidon belül levő jövevénynek adhatod, hogy megegye, vagy add el az idegennek, mert te az ÚRnak, a te Istenednek szent népe vagy! Ne főzz gödölyét az anyja tejében!||5292;2163;2522;4403
05312||5.Móz.14.22|A tized|Termésedből, mindabból, ami meződön terem, évről évre vedd ki a tizedet!||3600
05313||5.Móz.14.23||Az ÚRnak, Istenednek színe előtt edd meg gabonád, mustod, olajad tizedét, marháid és juhaid elsőszülöttjét azon a helyen, amelyet kiválaszt, hogy ott lakjék az ő neve. Így tanuld meg félni az URat, a te Istenedet minden időben.||5257;5258
05314||5.Móz.14.24||Ha pedig hosszabb számodra az út, és nem tudod odavinni azokat, mert távol esik tőled az a hely, amelyet az ÚR, a te Istened választ, hogy oda helyezze nevét, téged pedig megáldott az ÚR, a te Istened,||
05315||5.Móz.14.25||akkor add el pénzen a termést, vedd a kezedbe a pénzt, és menj el arra a helyre, amelyet kiválasztott az ÚR, a te Istened.||
05316||5.Móz.14.26||Vásárolj a pénzen mindent, amit megkívánsz: ökröt, juhot, bort, vidámító italt és mindenfélét, amit megkíván a lelked, és egyél ott az ÚRnak, a te Istenednek színe előtt, és örvendezzél te és házadnak népe.||23905;5257;5258
05317||5.Móz.14.27||A lakóhelyeden lakó lévitáról sose feledkezz meg, ne hagyd el, mert nem részesedik, és nem örököl veled együtt.||4277;4281
05318||5.Móz.14.28||Minden harmadik esztendő végén vedd ki annak az évnek a terméséből az egész tizedet és raktározd el lakóhelyeden,||
05319||5.Móz.14.29||hogy ha majd eljön a lévita, akinek nincs birtoka, mint neked, meg a jövevény, az árva és az özvegy, akik lakóhelyeden élnek, ők is ehessenek és jóllakhassanak, és akkor megáldja az ÚR, a te Istened kezed minden munkáját, amit végzel.||5612;16766;16780;-16782;23197
05320||5.Móz.15.1|Az elengedés esztendeje|Minden hetedik esztendő végén el kell engedni az adósságot.||2154;2155;3472;-3474
05321||5.Móz.15.2||Az elengedés módja pedig ez: minden kölcsönadó ember engedje el, amit kölcsönadott felebarátjának. Ne hajtsa be felebarátján és testvérén, mert elengedés hirdettetett az ÚRért.||
05322||5.Móz.15.3||Az idegentől behajthatod. De amivel a testvéred tartozik, azt engedd el neki.||
05323||5.Móz.15.4||De nem is lesz közötted szegény, mert igen megáld téged az ÚR azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened örökségül ad neked, hogy birtokba vedd.||5612;5613;5620
05324||5.Móz.15.5||De csak akkor, ha hallgatsz az ÚRnak, a te Istenednek szavára, megtartod és teljesíted mindazt a parancsolatot, amelyet parancsolok neked.||
05325||5.Móz.15.6||Bizony megáld téged Istened, az ÚR, amint megmondta neked. Sok népnek adsz zálogkölcsönt, te pedig nem szorulsz kölcsönre, és sok népen fogsz uralkodni, de terajtad nem uralkodnak.||5623;5624
05326||5.Móz.15.7||Ha mégis szegénnyé lesz valaki a testvéreid közül valamelyik lakóhelyeteken, azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, ne keményítsd meg a szívedet, és ne zárd be kezedet a te szegény testvéred előtt,||3504;3505;25247;25248
05327||5.Móz.15.8||hanem örömest nyisd meg neki kezedet, és örömest adj neki annyit kölcsön, amennyire szüksége van, amikor szükséget szenved.||
05328||5.Móz.15.9||Vigyázz magadra, hogy ne legyen a szívedben ilyen istentelen gondolat: közeleg a hetedik esztendő, az elengedés esztendeje, és nehogy elfordítsd szemedet a te szegény testvéredtől, és ne adj neki. Mert ő ellened kiált az ÚRhoz, és bűn fog terhelni téged.||5320;5321
05329||5.Móz.15.10||Szívesen adj neki, és ne essen rosszul a szívednek az, hogy adsz neki, mert az ilyen dologért áld meg téged az ÚR, a te Istened minden munkádban és mindenben, amire kezedet teszed.||23343;25247;25248
05330||5.Móz.15.11||Mivel a szegény nem fogy ki a földről, azért azt parancsolom neked: örömest nyisd meg kezedet szűkölködő és szegény testvérednek a te földeden.||24132;5327;5333
05331||5.Móz.15.12|A héber rabszolgák szabadon bocsátása|Ha eladja magát neked testvéred, egy héber férfi vagy asszony, és hat esztendeig szolgál téged, a hetedik esztendőben bocsásd szabadon.||2079;19882
05332||5.Móz.15.13||És mikor szabadon bocsátod, ne küldd el üres kézzel,||
05333||5.Móz.15.14||hanem lásd el bőven juhaidból, szérűdről, és sajtódból. Adj neki abból, amivel megáldott téged az ÚR, a te Istened.||
05334||5.Móz.15.15||Emlékezz arra, hogy te is szolga voltál Egyiptom földjén, és megszabadított téged az ÚR, a te Istened. Ezért parancsolom ezt ma neked.||5068
05335||5.Móz.15.16||Ha pedig azt mondja neked: „Nem megyek el tőled, mert megszerettelek téged és a házad népét”, mivel jó dolga volt nálad,||
05336||5.Móz.15.17||akkor fogj egy árt, szúrd a fülén át az ajtófélfába, és maradjon szolgád örökre. Így cselekedjél szolgálóleányoddal is.||2082;2083
05337||5.Móz.15.18||Ne essék nehezedre, hogy szabadon bocsásd őt, hiszen kétszer annyi bérre valót szolgált neked hat éven át, mint amennyi egy napszámos bére. Így megáld téged az ÚR, a te Istened mindenben, amit cselekszel.||
05338||5.Móz.15.19|Az állatok elsőszülöttjét fel kell áldozni|Marhád és juhaid első ellésének minden hímjét az ÚRnak, a te Istenednek szenteld. Ne fogd munkára tehened első borját, és ne nyírd meg juhaid első bárányát.||1869
05339||5.Móz.15.20||Az ÚRnak, a te Istenednek színe előtt edd meg azt minden évben te és házad népe azon a helyen, amelyet kiválaszt az ÚR.||
05340||5.Móz.15.21||Ha pedig valami hibája van: sánta vagy vak, vagy valamilyen fogyatkozásban szenved, akkor ne áldozd fel azt az ÚRnak, a te Istenednek.||3389;-3391
05341||5.Móz.15.22||Megeheted a lakóhelyeden, a tisztátalan és a tiszta ember egyaránt, mintha őz vagy szarvas volna.||5255
05342||5.Móz.15.23||Csak a vérét ne edd meg, öntsd azt a földre, mint a vizet.||5263;3245
05343||5.Móz.16.1|A három főünnep|Ügyelj az Ábíb hónapra, és készíts páskát az ÚRnak, a te Istenednek, mert az Ábíb hónapban hozott ki téged az ÚR, a te Istened Egyiptomból éjjel.||1818
05344||5.Móz.16.2||Páska gyanánt pedig ölj az ÚRnak, a te Istenednek juhot és ökröt azon a helyen, amelyet kiválaszt az ÚR, a te Istened, hogy ott lakjék az ő neve.||
05345||5.Móz.16.3||Ne egyél hozzá semmi kovászos ételt, hanem hét napon át kovásztalan kenyeret egyél, a nyomorúság kenyerét – mert sebtében jöttél ki Egyiptomból –, hogy életed minden napján megemlékezzél arról a napról, amelyen kijöttél Egyiptom földjéről.||1835
05346||5.Móz.16.4||Ne lehessen látni kovászt hét napon át sehol a határodban. Az áldozati húsból pedig, amelyet az első napon este levágsz, semmi se maradjon reggelig.||1826
05347||5.Móz.16.5||Nem vághatod le a páskát akármelyik lakóhelyeden, amelyet ad neked az ÚR, a te Istened,||11830
05348||5.Móz.16.6||hanem ugyanazon a helyen öld le a páskát este, napnyugtakor, abban az időben, amikor kijöttél Egyiptomból, amelyet kiválaszt az ÚR, a te Istened, hogy a nevét odahelyezze.||1822;1858
05349||5.Móz.16.7||Azon a helyen süsd és edd is meg, amelyet kiválaszt az ÚR, a te Istened. Reggel aztán indulj, és menj haza!||
05350||5.Móz.16.8||Hat napon át kovásztalan kenyeret egyél, a hetedik napon pedig az ÚRnak, a te Istenednek ünnepnapján ne dolgozz semmit.||1831;-1836;3438
05351||5.Móz.16.9||Számlálj azután magadnak hét hetet; attól fogva kezdjed számlálni a hét hetet, hogy sarlóddal aratni kezdtél.||3417;3418
05352||5.Móz.16.10||Tarts hét napig sátoros ünnepet az ÚRnak, a te Istenednek a te kezed önkéntes adományával annak mértéke szerint, ahogy megáldott téged az ÚR, a te Istened.||5358;2159;-2165
05353||5.Móz.16.11||Örvendezz az ÚRnak, a te Istenednek színe előtt fiaddal, leányoddal, szolgáddal, szolgálóleányoddal és a lévitával, aki a lakóhelyeden van, és a jövevénnyel, árvával és özveggyel, akik közötted vannak, azon a helyen, amelyet kiválasztott az ÚR, a te Istened, hogy ott lakjék az ő neve.||
05354||5.Móz.16.12||Emlékezzél rá, hogy te is szolga voltál Egyiptomban, és tartsd meg és teljesítsd e rendelkezéseket.||5068
05355||5.Móz.16.13||Azután tartsd meg a hetek ünnepét, amikor begyűjtöd a termést a szérűdről és borsajtódról.||
05356||5.Móz.16.14||Örvendezz ezen az ünnepen, te és a fiad, leányod, szolgád és szolgálóleányod, a lévita, a jövevény, az árva és az özvegy, akik a lakóhelyeden élnek.||
05357||5.Móz.16.15||Hét napig ünnepelj az ÚR, a te Istened előtt azon a helyen, amelyet kiválaszt az ÚR. Mert megáld téged az ÚR, a te Istened, és minden termésedet és kezed minden munkáját; azért nagyon örülj!||2160;12505
05358||5.Móz.16.16||Minden esztendőben háromszor jelenjen meg közületek minden férfi az ÚRnak, Istenednek színe előtt azon a helyen, amelyet kiválaszt: a kovásztalan kenyerek ünnepén, a hetek ünnepén és a sátrak ünnepén. De üres kézzel senki se jelenjék meg az ÚR előtt!||2158;2519;2516
05359||5.Móz.16.17||Mindenki aszerint adjon, annak az áldásnak a mértéke szerint, amelyben az ÚR, a te Istened őt részesítette.||
05360||5.Móz.16.18|Igazságos ítélkezés|Állíts törzsenként bírákat és felügyelőket minden lakóhelyeden, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, hogy igaz ítélettel ítélkezzenek a nép közt.||
05361||5.Móz.16.19||Ne fordítsd el az ítéletet, ne légy személyválogató, ne fogadj el ajándékot, mert az ajándék megvakítja a bölcsek szemét, és elfordítja az igazak beszédét.||3296;2152
05362||5.Móz.16.20||Igazságot és csakis igazságot kövess, hogy élhess, és örökségül bírhasd azt a földet, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked.||
05363||5.Móz.16.21|Pogány szokások tiltása és büntetése|Ne ültess magadnak szent ligetet semmiféle fából az ÚRnak, a te Istenednek oltára mellé, amelyet készítesz.||
05364||5.Móz.16.22||Oszlopot se állíts, mert gyűlöli azt az ÚR, a te Istened.||
05365||5.Móz.17.1||Ne áldozzál az ÚRnak, a te Istenednek olyan bikát vagy juhot, amelyben valami fogyatkozás vagy bármi hiba van, mert utálatos az a te Istened, az ÚR előtt.||3389
05366||5.Móz.17.2||Ha bármelyik városodban, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, olyan férfi vagy asszony található köztetek, aki olyasmit cselekszik, ami gonoszság az ÚRnak, a te Istenednek szeme előtt, mert megszegi az ő szövetségét,||5278;-5289
05367||5.Móz.17.3||elmegy, és más isteneknek szolgál, és imádja azokat, akár a napot, akár a holdat vagy akármelyiket az ég seregei közül, amelyet nem parancsoltam,||
05368||5.Móz.17.4||és híre megy, és te meghallod, jól tudakozódj utána. Ha igaz és bizonyos a dolog, és megtörtént ez az utálatosság Izráelben,||
05369||5.Móz.17.5||akkor vezesd a kapuba azt a férfit vagy asszonyt, aki azt a gonoszságot művelte, és kövezd halálra, hogy meghaljon.||
05370||5.Móz.17.6||Csak két vagy három tanú szavára szabad halállal sújtani valakit, de egyetlen tanú szavára nem.||5421
05371||5.Móz.17.7||A tanúk keze legyen az első, amikor kivégzik, és azután az egész nép. Ily módon gyomláld ki magad közül a gonoszt.||5281;27243
05372||5.Móz.17.8|A legfőbb törvényszék|Ha valami kétséges előtted, amikor ítélned kell vér és vér között, ügy és ügy között, testi sértések dolgában vagy pörös ügyekben, akkor menj el arra a helyre, amelyet kiválasztott az ÚR, a te Istened.||
05373||5.Móz.17.9||Menj be a lévita papokhoz és az akkor hivatalban levő bíróhoz, és kérdezd meg őket, ők majd tudomásodra hozzák az ítéletet.||
05374||5.Móz.17.10||Te pedig aszerint cselekedjél, amint ők mondják neked azon a helyen, amelyet kiválaszt az ÚR. Vigyázz, hogy mindent úgy cselekedjél, ahogy ők tanácsolják!||23177;11586;-11589
05375||5.Móz.17.11||A törvény szerint cselekedjél, amelyre hivatkoznak, és az ítélet szerint, amelyet mondanak neked. Se jobbra, se balra ne hajolj el attól, amit közölnek veled.||
05376||5.Móz.17.12||Ha pedig valaki elbizakodottságból nem hallgat az URat, a te Istenedet szolgáló papra vagy bíróra, haljon meg az ilyen ember. Így tisztítsd ki a gonoszt Izráelből.||
05377||5.Móz.17.13||Hallja az egész nép, és féljen, hogy senki se cselekedjék többé elbizakodottan.||5283
05378||5.Móz.17.14|A királytörvény|Mikor bemész arra a földre, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, és tied lesz, és ott laksz, és azt mondod: „Királyt emelek magam fölé, ahogy a többi körülöttem levő népnél is van”,||7374;7375;7391
05379||5.Móz.17.15||azt emeld magad fölé királyul, akit az ÚR, a te Istened választ. Testvéreid közül emelj magad fölé királyt. Nem tehetsz magad fölé idegent, aki nem testvéred.||
05380||5.Móz.17.16||Csak sok lovat ne tartson, és a népet ne vigye vissza Egyiptomba, hogy sok lovat szerezzen, mert az ÚR megmondta nektek: Ne térjetek többé vissza azon az úton!||
05381||5.Móz.17.17||Sok feleséget se tartson, hogy a szíve el ne hajoljon, nagyon sok ezüstöt és aranyat se gyűjtsön.||9110;-9113
05382||5.Móz.17.18||Mikor országának királyi trónjára ül, készítsen magának egy másolatot a lévita papok törvénykönyvéből.||
05383||5.Móz.17.19||Legyen az nála, és olvassa életének minden idejében, hogy tanulja félni az URat, a te Istenedet, hogy megtartsa e törvény minden igéjét és e rendelkezéseket, és aszerint cselekedjék.||
05384||5.Móz.17.20||Föl ne fuvalkodjék a szíve testvérei ellen, se el ne térjen jobbra vagy balra a parancsolattól, hogy hosszú ideig éljen országában, Izráelben ő és fiai.||5085;5086
05385||5.Móz.18.1|A lévita-papok javadalma|A lévita papoknak, Lévi egész nemzetségének ne legyen se birtoka, se öröksége Izráelben, hanem éljenek az ÚR tűzáldozataiból, az ő örökségéből.||5317;5319;4277
05386||5.Móz.18.2||Ne legyen öröksége a testvérei között, mert az ÚR az ő öröksége, amint megmondta neki.||
05387||5.Móz.18.3||Ez legyen a papok törvényes járandósága a néptől, azoktól, akik marhát vagy juhot áldoznak: adják a papnak a lapockát, a két állkapcsot és a gyomrot.||2363;2364;2910;-2913
05388||5.Móz.18.4||Add neki gabonád, mustod és olajod zsengéjét és juhaid gyapjának első nyírását.||4269
05389||5.Móz.18.5||Mert őt választotta ki az ÚR, a te Istened valamennyi törzsed közül, hogy ő és fiai mindig ott álljanak és szolgáljanak az ÚR nevében.||2294;-2296
05390||5.Móz.18.6||Ha eljön egy lévita egész Izráel bármelyik városából, ahol lakik, és bemegy lelkének teljes kívánsága szerint arra a helyre, amelyet kiválaszt az ÚR,||
05391||5.Móz.18.7||hadd szolgáljon az ÚRnak, az ő Istenének nevében úgy, mint a többi testvére, azok a léviták, akik az ÚR színe előtt állnak.||
05392||5.Móz.18.8||Egyenlőképpen részesedjenek azon kívül, amijük van atyai örökségük eladásából.||
05393||5.Móz.18.9|A varázslás tiltása|Mikor bemész arra a földre, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, ne tanuld el azokat az utálatosságokat, amelyeket azok a népek művelnek.||5270
05394||5.Móz.18.10||Ne legyen közöttetek olyan, aki fiát vagy leányát áldozatul elégeti, se jövendőmondó, se kuruzsló, se jelmagyarázó, se varázsló,||3272;3345;7950;-7952;3307
05395||5.Móz.18.11||se bűbájos, se szellemidéző, se titokfejtő, se halottidéző!||7951;7954;17894
05396||5.Móz.18.12||Mert mindazt utálja az ÚR, aki ezeket műveli, és az ilyen utálatosságokért űzi ki őket az ÚR, a te Istened előled.||5270;5271
05397||5.Móz.18.13||Légy feddhetetlen az ÚR, a te Istened előtt.||
05398||5.Móz.18.14||Mert azok a nemzetek, akiket elűzöl, kuruzslókra és jövendőmondókra hallgatnak. De neked nem engedett ilyet az ÚR, a te Istened.||
05399||5.Móz.18.15|Igaz próféta ígérete|Prófétát támaszt neked az ÚR, a te Istened közületek, atyádfiai közül, olyat, mint én. Őt hallgassátok!||26158;27087;27222
05400||5.Móz.18.16||Aszerint, ahogy kérted az ÚRtól, a te Istenedtől a Hóreben az összegyülekezés napján e szavakkal: Ne kelljen hallanom tovább az ÚRnak, az én Istenemnek szavát, és ne kelljen néznem tovább azt a nagy tüzet, mert meghalok!||2069;2070
05401||5.Móz.18.17||Az ÚR pedig azt mondta nekem: Jól mondták.||5081;5082
05402||5.Móz.18.18||Prófétát támasztok nekik atyjukfiai közül, olyat, mint te, és szájába adom igéimet, és megmond nekik mindent, amit parancsolok neki.||26158;26699;26698;26790;26854
05403||5.Móz.18.19||És ha valaki nem hallgat igéimre, amelyeket a nevemben szól, én számon kérem rajta!||26697;-26699
05404||5.Móz.18.20||De az a próféta, aki olyat mer mondani a nevemben, amit nem parancsoltam neki, és aki más istenek nevében szól, az a próféta haljon meg!||5277;19374;19375
05405||5.Móz.18.21||De gondolhatod a szívedben: hogyan ismerhetjük föl azt a szót, amelyet nem az ÚR mondott?||
05406||5.Móz.18.22||Ha a próféta az ÚR nevében szól, és nem lesz meg, és nem teljesedik be az a dolog, azt az igét nem az ÚR mondta. Elbizakodottságból mondta azt a próféta, ne félj tőle!||
05407||5.Móz.19.1|Menedékvárosok|Amikor az ÚR, a te Istened kipusztítja a nemzeteket, akiknek földjét neked adja az ÚR, a te Istened, és te birtokba veszed, és az ő városaikban és házaikban laksz,||1587
05408||5.Móz.19.2||jelölj ki magadnak három várost a te földeden, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked birtokul.||2090;2091;4855;4856
05409||5.Móz.19.3||Készítsd el azokhoz az utat, és oszd három részre országod határát, amelyet az ÚR, a te Istened örökségül ad neked. Arra valók legyenek azok, hogy odamenekülhessen minden gyilkos.||2090;2091
05410||5.Móz.19.4||Ez a gyilkos törvénye, aki odamenekül: aki nem szándékosan ölte meg felebarátját, és nem gyűlölte őt azelőtt, életben maradhat.||2090
05411||5.Móz.19.5||Aki például elmegy a felebarátjával az erdőre fát vágni, és úgy meglódul a keze a fejszével, hogy amikor lesújt a fára, leesik a vas a nyeléről, és eltalálja vele a felebarátját, hogy az meghal, az ilyen meneküljön e városok egyikébe, hogy életben maradjon.||
05412||5.Móz.19.6||Különben a vérbosszuló rokon űzőbe veszi szívének fölindulásában, és utoléri, ha hosszú az út, és agyonüti őt, holott nem méltó a halálra, és nem gyűlölte felebarátját azelőtt.||4857
05413||5.Móz.19.7||Azért azt parancsolom neked: válassz magadnak három várost.||
05414||5.Móz.19.8||Ha pedig az ÚR, a te Istened kiterjeszti határodat, amint megesküdött atyáidnak, és neked adja mind az egész földet, amelynek megadását megígérte atyáidnak||786;787
05415||5.Móz.19.9||– ha megtartod mindazokat a parancsolatokat, és megteszed mindazt, amit ma parancsolok neked, ha szereted az URat, a te Istenedet, és mindig az ő útján jársz –, akkor e három mellé jelölj ki még három várost,||6379;6380
05416||5.Móz.19.10||hogy ártatlan vér ne omoljon ki földeden, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked örökségül, és hogy ne terheljen vérontás.||
05417||5.Móz.19.11||De ha valaki gyűlöli felebarátját, és lesbe áll és rátámad, és úgy megüti, hogy az belehal, és azután bemenekül e városok egyikébe,||2091;4861;4865;4866
05418||5.Móz.19.12||akkor küldjenek érte a város vénei, hozassák ki onnan, és adják a vérbosszuló rokon kezébe, hogy meghaljon.||
05419||5.Móz.19.13||Ne nézz rá szánakozva, hanem távolítsd el az ártatlanul kiontott vért Izráelből, hogy jó dolgod legyen.||5324
05420||5.Móz.19.14|A hamis tanúzás büntetése|Felebarátod határkövét ne mozdítsd el, azt a határt, amelyet az ősök vontak meg az örökségedben, amikor örökölni fogsz azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked birtokul.||5602;17111
05421||5.Móz.19.15||Nem állhat elő egy tanú senki ellen, semmiféle hamisság és semmiféle bűn dolgában. Bármilyen bűnnel vétkezett valaki, csak két vagy három tanú szaván múlhat a döntés.||4875;23810
05422||5.Móz.19.16||Ha valaki ellen hamis tanú áll elő, hogy hamissággal vádolja,||
05423||5.Móz.19.17||akkor álljon az a két pereskedő az ÚR színe elé, a papok és a bírák elé, akik abban az időben hivatalban lesznek.||5373
05424||5.Móz.19.18||A bírák vizsgálják meg jól a dolgot, és ha hazudott a tanú felebarátja ellen,||
05425||5.Móz.19.19||azt tegyétek vele, amit ő szándékozott tenni felebarátjával. Így tisztítsd ki a gonoszt magad közül,||16998;17002
05426||5.Móz.19.20||hogy akik megmaradnak, hallják meg, és féljenek, és többször ne kövessenek el közöttetek ilyen gonosz dolgot.||5283
05427||5.Móz.19.21||Ne nézz rá szánakozva. Életet életért, szemet szemért, fogat fogért, kezet kézért, lábat lábért.||3466;3467
05428||5.Móz.20.1|A hadviselés szabályai|Ha háborúba vonulsz ellenséged ellen, és lovakat, szekereket és nálad nagyobb számú sereget látsz, ne félj tőlük, mert veled van az ÚR, a te Istened, aki kihozott Egyiptom földjéről.||
05429||5.Móz.20.2||Amikor az ütközethez készültök, álljon elő a pap, és szóljon a néphez.||
05430||5.Móz.20.3||Ezt mondja nekik: „Halld meg, Izráel! Ma megütközni készültök ellenségeitekkel. Szívetek ne lágyuljon meg, ne féljetek, ne rettenjetek meg, és ne rémüljetek meg tőlük,||
05431||5.Móz.20.4||mert az ÚR, a ti Istenetek veletek megy, hogy harcoljon értetek ellenségeitekkel, és megtartson titeket.”||
05432||5.Móz.20.5||Az elöljárók pedig így szóljanak a néphez: „Van-e olyan ember, aki új házat épített, de még nem avatta föl? Menjen vissza a házába, hogy meg ne haljon a harcban, és másvalaki avassa föl azt.||
05433||5.Móz.20.6||Van-e olyan ember, aki szőlőt ültetett, és még nem szüretelt róla? Menjen el, térjen vissza házába, nehogy másvalaki szedjen róla először, hogyha meghalna a harcban.||
05434||5.Móz.20.7||Van-e olyan ember, aki eljegyzett magának egy leányt, de még nem vette el? Menjen vissza az a házába, nehogy másvalaki vegye el azt, hogyha meghalna a harcban.”||5530
05435||5.Móz.20.8||Azután még ezt is kérdezzék meg az elöljárók a néptől: „Van-e itt olyan férfi, aki félénk és lágyszívű? Az menjen haza a házába, hogy testvérei szíve úgy meg ne olvadjon, mint az övé.”||6697
05436||5.Móz.20.9||Amikor befejezik az elöljárók a néphez intézett beszédüket, állítsanak csapatvezéreket a nép élére.||
05437||5.Móz.20.10||Ha egy város megostromlására vonulsz fel, először ajánlj neki békét.||
05438||5.Móz.20.11||Ha békességgel felel neked, és kaput nyit, akkor az egész ott lakó nép adófizetőd legyen, és szolgáljon neked.||
05439||5.Móz.20.12||Ha pedig nem köt békét, hanem harcra kel veled, akkor zárd körül,||
05440||5.Móz.20.13||és ha az ÚR, a te Istened kezedbe adja, minden férfit hányj kardélre.||4671
05441||5.Móz.20.14||De az asszonyokat, a kisgyermekeket, az állatokat és mindazt, ami a városban van, az egész zsákmányolnivalót magadnak vedd birtokba, és élvezd az ellenségeidtől szerzett zsákmányt, amelyet kezedbe ad az ÚR, a te Istened.||4671;4673
05442||5.Móz.20.15||Így cselekedjél mindazokkal a városokkal, amelyek igen messze esnek tőled, amelyek nem e népek városai közül valók.||1587;4811;-4813
05443||5.Móz.20.16||De e népek városaiban, amelyeket örökségül ad neked az ÚR, a te Istened, ne hagyj életben egy lelket sem.||1587;6104;6118;6121
05444||5.Móz.20.17||Mindenestül veszítsd el őket: a hettitákat, az emóriakat, a kánaániakat, a perizzieket, a hivvieket és a jebúsziakat, ahogy megparancsolta neked az ÚR, a te Istened.||
05445||5.Móz.20.18||Azért, hogy meg ne tanítsanak titeket mindannak az utálatosságnak az elkövetésére, amelyet ők isteneik tiszteletére cselekszenek, hogy ne vétkezzetek Istenetek, az ÚR ellen.||5394;5396;-5398;6467;6472;6473
05446||5.Móz.20.19||Amikor egy várost hosszabb ideig tartasz körülzárva, és így harcolsz ellene, hogy bevedd, ne pusztítsd ki fejszével egy fáját sem. Egyél róla, de azt magát ne irtsd ki, mert ember-e a mező fája, hogy ostrom alá jusson miattad?||
05447||5.Móz.20.20||Csak amelyik fáról tudod, hogy nem gyümölcstermő, azt vágd ki, és abból építs ostromló szerkezetet a veled hadakozó város ellen mindaddig, amíg csak el nem esik.||
05448||5.Móz.21.1|Engesztelés ismeretlen tettes által meggyilkoltakért|Hogyha meggyilkolt embert találnak azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked birtokul, és az a mezőn fekszik, és nem tudható, ki ölte meg,||
05449||5.Móz.21.2||akkor véneid és bíráid menjenek ki, és mérjék meg a távolságot a holttesttől a környező városokig.||
05450||5.Móz.21.3||Amely város legközelebb esik a meggyilkolthoz, annak vénei vegyenek egy üszőt, amellyel még nem dolgoztattak, és amely még nem húzott jármot.||
05451||5.Móz.21.4||Vigyék az üszőt egy folyóvíz völgyébe, ahol nem szántanak, és nem vetnek, és szegjék nyakát az üszőnek ott, a völgyben.||
05452||5.Móz.21.5||Azután járuljanak oda a papok, Lévi fiai, mert őket választotta az ÚR, a te Istened, hogy szolgáljanak neki, és hogy áldást osszanak az ÚR nevében, és az ő ítéletük szerint dőljön el minden per és minden sérelem.||2294;5194;5373;5375
05453||5.Móz.21.6||A meggyilkolthoz legközelebbi város vénei mossák meg a kezüket a nyakaszegett üsző fölött a völgyben,||
05454||5.Móz.21.7||és így szóljanak: Nem a mi kezünk ontotta ki ezt a vért, és szemünkkel sem láttuk.||
05455||5.Móz.21.8||Bocsáss meg népednek, Izráelnek, amelyet megváltottál, URam, és ne tulajdonítsd az ártatlan vér kiontását népednek, Izráelnek! És bocsánatot nyernek a vérért.||
05456||5.Móz.21.9||Te azért mentes leszel az ártatlan vér kiontásától, ha úgy cselekszel, amint az igaz az ÚR előtt.||
05457||5.Móz.21.10|Foglyul ejtett nővel kötött házasság|Mikor harcba mész ellenségeid ellen, és kezedbe adja őket az ÚR, a te Istened, és azok közül foglyokat ejtesz,||
05458||5.Móz.21.11||és meglátsz a foglyok között egy szép ábrázatú asszonyt, megszereted, és elvennéd feleségül,||
05459||5.Móz.21.12||vidd be a házadba, hogy nyírja le a haját, és vágja le a körmeit,||
05460||5.Móz.21.13||vesse le magáról a fogsága ruháját, és maradjon a házadban, hogy sirassa apját és anyját egy egész hónapig. Csak ezután menj be hozzá, és légy a férje, és legyen ő a feleséged.||
05461||5.Móz.21.14||Ha pedig később nem tetszik neked, bocsásd el őt kívánsága szerint. De semmiképpen se add el őt pénzért. Ne hatalmaskodjál rajta, miután már magadévá tetted.||
05462||5.Móz.21.15|Az elsőszülöttségi jog|Ha valakinek két felesége van, és az egyiket szereti, a másikat pedig gyűlöli, és mind a szeretett, mind a gyűlölt nő fiút szül neki, és a gyűlöltnek a fia lesz az elsőszülött,||825
05463||5.Móz.21.16||akkor majd azon a napon, amikor fiait örökösökké teszi a maga tulajdonán, nem teheti elsőszülötté a szeretett feleség fiát a gyűlöltnek fiával szemben, ha az az elsőszülött.||
05464||5.Móz.21.17||Hanem a gyűlöltnek a fiát kell elsőszülöttnek elismerni, és két részt kell adni neki mindenből, amije van, mert férfierejének első termése az, övé az elsőszülöttség joga.||10431;1476
05465||5.Móz.21.18|Az engedetlen fiú büntetése|Ha valakinek engedetlen és konok fia van, aki nem hallgat apja és anyja szavára, és akkor sem engedelmeskedik nekik, ha megfenyítik,||
05466||5.Móz.21.19||az ilyet fogja az apja és az anyja, vigye a város véneihez lakóhelye kapujába,||
05467||5.Móz.21.20||és azt mondják a város véneinek: Ez a mi fiunk engedetlen és konok, nem hallgat a szavunkra, dorbézoló és részeges.||
05468||5.Móz.21.21||Akkor a város férfiai valamennyien kövezzék őt halálra. Így tisztítsd ki a gonoszt a magad köréből, hogy egész Izráel hallja meg ezt, és féljen!||
05469||5.Móz.21.22|Az akasztott ember eltemetése|Ha valaki halálos bűnt követ el, és úgy ölik meg, hogy fára akasztják,||
05470||5.Móz.21.23||holtteste ne maradjon éjjel a fán, hanem temesd el még aznap, mert átkozott Isten előtt, aki fán függ. Ne fertőztesd meg azt a földet, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked örökségül.||6091;29161
05471||5.Móz.22.1|Az elveszett jószág megőrzése|Ne nézd el, ha felebarátod ökre vagy juha kóborol, és ne fordulj el azoktól, hanem bizony tereld vissza azokat felebarátodhoz.||2148;2149;23344;-23349
05472||5.Móz.22.2||Ha pedig nincs közel hozzád a felebarátod, vagy nem is ismered őt, hajtsd az állatot a saját házadhoz, és legyen nálad, míg nem keresi azt a te felebarátod. Akkor add neki vissza.||
05473||5.Móz.22.3||Így tégy a szamarával, így tégy a ruhájával, és így tégy atyádfiának minden elveszett holmijával, amit elvesztett, és te megtaláltad. Ne menj el mellette közömbösen.||
05474||5.Móz.22.4||Ha látod, hogy testvéred szamara vagy ökre az úton kidőlve fekszik, ne fordulj el tőlük, hanem segíts neki lábra állni.||2149
05475||5.Móz.22.5|Különböző intelmek|Asszony ne viseljen férfiruhát, se férfi ne öltözzék asszonyruhába, mert utálatos az ÚR, a te Istened előtt, aki ezt teszi.||
05476||5.Móz.22.6||Ha madárfészekre akadsz az úton egy fán vagy a földön fiókákkal vagy tojásokkal, és az anya rajta ül a fiókákon vagy a tojásokon, ne fogd meg az anyát is a fiókákkal együtt.||5311;3397
05477||5.Móz.22.7||Hanem bizony bocsásd el az anyát, és csak a fiókákat fogd meg magadnak, hogy jó dolgod legyen, és hosszú ideig élj.||
05478||5.Móz.22.8||Ha új házat építesz, házad tetejére csinálj korlátot, hogy ne terheld vérrel a házadat, ha valaki leesik onnan.||
05479||5.Móz.22.9||Ne vess a szőlődbe kétféle magot, hogy fertőzötté ne legyen az egész: az elvetett mag és a szőlő termése is.||3300
05480||5.Móz.22.10||Ne szánts együtt ökörrel és szamárral.||
05481||5.Móz.22.11||Ne öltözzél vegyes szövésű, azaz gyapjúból és lenből szőtt ruhába.||3300
05482||5.Móz.22.12||Felsőruhádnak, amellyel befeded magad, a négy csücskére csinálj bojtokat.||4191;23990
05483||5.Móz.22.13|A házasság tisztaságára vonatkozó törvények|Ha valaki feleséget vesz, és bemegy hozzá, de azután meggyűlöli,||
05484||5.Móz.22.14||és szégyenletes dolgokkal vádolja, és rossz hírbe keveri, mert azt mondja: „Feleségül vettem magamnak, és amikor bementem hozzá, nem találtam szűznek”,||
05485||5.Móz.22.15||akkor vegye őt a leány apja és anyja, és vigyék a leány szüzességének jeleit a város vénei elé a városkapuhoz.||
05486||5.Móz.22.16||Mondja ezt a leány apja a véneknek: Leányomat feleségül adtam e férfinak, de meggyűlölte őt.||
05487||5.Móz.22.17||Íme, szégyenletes dolgokkal vádolja, és azt mondja, hogy „nem találtam szűznek leányodat”, pedig íme, itt vannak leányom szüzességének jelei! És terítsék ki a ruhát a város vénei elé.||
05488||5.Móz.22.18||Akkor a város vénei fogják meg azt a férfit és ostorozzák meg.||
05489||5.Móz.22.19||Bírságolják meg száz ezüstsékelre, és adják azt a leány apjának, mert rossz hírbe kevert egy izráeli szüzet. És legyen neki felesége, és el ne bocsássa őt egész életében.||
05490||5.Móz.22.20||Ha pedig igaz lesz a vád, és a lány nem volt szűz,||
05491||5.Móz.22.21||akkor vigyék ki a leányt apja házának bejáratához, és a város férfiai kövezzék agyon, mert gyalázatosságot cselekedett Izráelben, mert paráználkodott apja házánál. Így tisztítsd ki magad köréből a gonoszt.||5493;5494
05492||5.Móz.22.22||Ha pedig rajtakapnak egy férfit, hogy férjes asszonnyal hál, mindketten haljanak meg. A férfi, aki az asszonnyal hált, és az asszony is. Így tisztítsd ki a gonoszt Izráelből.||3328;5494
05493||5.Móz.22.23||Ha valaki találkozik a városban egy jegyben járó szűz leánnyal, és vele hál,||
05494||5.Móz.22.24||vigyétek ki mindkettőjüket annak a városnak a kapujába, és kövezzétek őket halálra! A leányt azért, hogy nem kiáltott a városban, a férfit pedig azért, hogy meggyalázta felebarátjának feleségét. Így tisztítsd ki a gonoszt Izráelből.||5490;5491;5492
05495||5.Móz.22.25||De ha mezőn találkozik egy férfi egy jegyben járó leánnyal, és erőszakoskodik vele a férfi, és vele hál, csak maga a férfi haljon meg, aki vele hált.||
05496||5.Móz.22.26||A leányt pedig ne bántsd, mert neki nincs halálos bűne, mivel olyan ez a dolog, mint amikor valaki a felebarátjára támad, és agyonüti.||
05497||5.Móz.22.27||Mivel a mezőn talált rá, kiálthatott ugyan a jegyben járó leány, de nem volt, aki megoltalmazza.||
05498||5.Móz.22.28||Ha valaki el nem jegyzett szűz leánnyal találkozik, és megragadja, vele hál, és rajtakapják őket,||
05499||5.Móz.22.29||akkor a férfi, aki vele hált, adjon a leány apjának ötven ezüstsékelt, a leány pedig legyen a felesége. Mivel meggyalázta őt, nem is bocsáthatja el egész életében.||2129;2130
05500||5.Móz.22.30||Ne vegye el senki apja feleségét; apja takaróját ne hajtsa föl!||3259
05501||5.Móz.23.1|Kik tartozhatnak az Úr gyülekezetéhez?|Akinek szeméremteste zúzott vagy megcsonkított, nem mehet be az ÚR közösségébe.||
05502||5.Móz.23.2||A fattyú nem mehet be az ÚR közösségébe. Még tizedízig sem mehet be az ÚR közösségébe.||
05503||5.Móz.23.3||Az ammóniak és móábiak sem mehetnek be az ÚR közösségébe. Még tizedízig való leszármazottjuk sem mehet be az ÚR közösségébe sohasem.||493;495;12674;12675
05504||5.Móz.23.4||Azért, mert nem jöttek elétek kenyérrel és vízzel az úton, amikor kijöttetek Egyiptomból, és mert fölbérelték ellened Bálámot, Beór fiát a mezopotámiai Petórból, hogy átkozzon meg téged.||4380;-4382
05505||5.Móz.23.5||De az ÚR, a te Istened nem akarta meghallgatni Bálámot, hanem az ÚR, a te Istened az átkot áldásodra fordította, mivel szeret téged az ÚR, a te Istened.||4387;4407;4424;4426;4438;-4440
05506||5.Móz.23.6||Ne keresd békességüket és előmenetelüket soha, egész életedben.||
05507||5.Móz.23.7||Ne utáld az edómiakat, mert testvéreid ők. Ne utáld az egyiptomiakat, mert jövevény voltál földjükön.||683;684
05508||5.Móz.23.8||Ezeknek a harmadik nemzedékben született fiai hozzátartozhatnak az ÚR közösségéhez.||
05509||5.Móz.23.9|A tábor tisztasága|Ha táborba szállsz ellenséged ellen, őrizkedj minden gonosztól.||25106
05510||5.Móz.23.10||Ha volna valaki közötted, aki nem tiszta valami éjszakai véletlenség miatt, menjen ki a táborból, és ne menjen vissza a táborba.||3169;-3178
05511||5.Móz.23.11||Amikor eljön az este, mosakodjék meg, és naplementekor már visszamehet a táborba.||
05512||5.Móz.23.12||Legyen a táboron kívül egy helyed, ahova félremész.||
05513||5.Móz.23.13||Legyen egy kis ásód a fegyvered mellett, hogy amikor leülsz kívül, gödröt áshass vele, és ha fölkelsz, betakarhasd azt, ami elment tőled.||
05514||5.Móz.23.14||Mivel az ÚR, a te Istened a táborodban jár, hogy megszabadítson téged, és lábad elé vesse ellenségeidet, azért a táborod szent legyen, hogy ne lásson köztetek semmi rútságot, és el ne forduljon tőled.||5428;3536
05515||5.Móz.23.15|Különböző tilalmak|Ne küldd vissza urának a rabszolgát, aki urától hozzád menekült.||
05516||5.Móz.23.16||Veled lakjék, a tieid között, azon a helyen, amelyet választ magának városaid közül, ott, ahol tetszik neki. Ne nyomorgasd őt.||2134
05517||5.Móz.23.17||Ne legyen felavatott parázna nő Izráel leányai között. Felavatott parázna férfi se legyen Izráel fiai között.||1140;22213;22214
05518||5.Móz.23.18||Ne vidd be a parázna nő bérét, se a parázna férfi bérét az ÚRnak, a te Istenednek házába semmiféle fogadalom címén, mert mindkettőt utálja az ÚR, a te Istened.||
05519||5.Móz.23.19||Felebarátodtól ne végy kamatot. Se pénznek, se eleségnek, se semmi egyébnek kamatját, amit kamatra szokás adni.||2138;3504;-3506;12394;14098;14102
05520||5.Móz.23.20||Az idegentől vehetsz kamatot, de atyádfiától ne végy, hogy megáldja az ÚR, a te Istened kezed minden munkáját azon a földön, amelyre bemész, hogy birtokba vedd.||
05521||5.Móz.23.21||Ha fogadalommal ígérsz valamit az ÚRnak, a te Istenednek, ne halogasd a megadását, mert bizony számon kéri tőled az ÚR, a te Istened, és bűnül tulajdonítja neked.||4650;-4663;14712
05522||5.Móz.23.22||Ha pedig nem teszel fogadalmat, bűn sem tulajdoníttatik neked.||
05523||5.Móz.23.23||Ügyelj arra, ami kijön az ajkadon, hogy ugyanúgy teljesítsd, amit a száddal ígérsz, mint amikor önkéntes fogadalmat teszel az ÚRnak, a te Istenednek.||17469;-17471
05524||5.Móz.23.24||Ha bemész felebarátod szőlőjébe, ehetsz szőlőt kívánságod szerint jóllakásig, de edényedbe ne rakj!||
05525||5.Móz.23.25||Ha bemész felebarátod vetésébe, kezeddel szaggathatsz kalászokat, de sarlóval ne vágj bele felebarátod vetésébe!||23557
05526||5.Móz.24.1|A házassági elválás|Ha valaki asszonyt vesz magának és feleségévé teszi, de később nem találja őt kedvére valónak, mivel valami visszatetszőt talál benne, és válólevelet ír neki, a kezébe adja, és elküldi őt házától;||23332
05527||5.Móz.24.2||és az kimegy az ő házából, és elmegy, és más férfié lesz,||
05528||5.Móz.24.3||és a második férfi is meggyűlöli, és válólevelet ír neki, kezébe adja azt, és elküldi őt házától; vagy ha meghal az a második férfi, aki feleségül vette,||
05529||5.Móz.24.4||az első férje, aki elküldte őt, nem veheti őt másodszor is feleségül, mert számára tisztátalanná lett: utálatos dolog az ilyen az ÚR előtt. Te pedig ne kövess el ilyen vétket azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked örökségül.||
05530||5.Móz.24.5||Ha valaki frissen nősült, ne menjen hadba, és ne vessenek rá semmiféle terhet. Egy esztendeig szabad legyen házában, és vidámítsa feleségét, akit elvett.||5434
05531||5.Móz.24.6|Az emberszeretet különböző törvényei|Senki se vegyen zálogba kézimalmot vagy malomkövet, mert életet venne zálogba.||
05532||5.Móz.24.7||Ha rajtakapnak valakit, hogy elrabol valakit atyjafiai, Izráel fiai közül, és hatalmaskodik rajta, vagy eladja azt, haljon meg az ilyen rabló! Így tisztítsd ki a gonoszt magad közül.||2093
05533||5.Móz.24.8||A lepraság csapásában vigyázz, hogy szorgalmasan megtartsd és megcselekedd mindazt, amire a lévita papok tanítanak titeket. Vigyázzatok, hogy úgy cselekedjetek, ahogy parancsoltam nekik.||3054;-3111
05534||5.Móz.24.9||Emlékezzél meg arról, hogy mit tett az ÚR, a te Istened Mirjámmal az úton, amikor kijöttetek Egyiptomból!||4069
05535||5.Móz.24.10||Ha kölcsönadsz valamit felebarátodnak, ne menj be a házába, hogy magad végy zálogot tőle!||
05536||5.Móz.24.11||Kívül állj meg, és az az ember, akinek kölcsönadsz, maga vigye ki hozzád a zálogát.||
05537||5.Móz.24.12||Ha szegény ember, ne feküdj le a tőle zálogba vett ruhában:||
05538||5.Móz.24.13||bizony, add vissza neki azt a zálogot napnyugtakor, hogy saját ruhájában fekhessen le, és áldjon téged. Igazságul lesz ez neked az ÚR, a te Istened előtt.||2139;2140;17110
05539||5.Móz.24.14||A szegény és nyomorult napszámost ne használd ki, akár atyádfia, akár jövevény azok közül, akik földeden vagy városod ban vannak.||
05540||5.Móz.24.15||Még aznap add meg a bérét, mielőtt lemegy a nap – mert szegény ő, és kívánkozik az után a lelke –, hogy ne kiáltson ellened az ÚRhoz, és ne találtass bűnösnek ezért.||3294;30425
05541||5.Móz.24.16||Az apák ne lakoljanak halállal a fiakért, se a fiak ne lakoljanak halállal az apákért. Mindenkinek a maga bűnéért kell meghalnia.||9904;11710;19788;20936
05542||5.Móz.24.17||A jövevény és árva igazságát ne forgasd ki, és az özvegy ruháját ne vedd zálogba.||2134;2135;17105;17106;19153;19524;21072;21073
05543||5.Móz.24.18||Hanem emlékezzél vissza, hogy szolga voltál Egyiptomban, de kiváltott téged onnan az ÚR, a te Istened. Ezért parancsolom neked azt, hogy így cselekedjél.||
05544||5.Móz.24.19||Mikor learatod aratnivalódat a meződön, és ott felejtesz egy kévét a mezőn, ne menj vissza, hogy fölszedd. A jövevényé, árváé és özvegyé legyen az, hogy megáldjon téged az ÚR, a te Istened kezed minden munkájában.||3290;3291
05545||5.Móz.24.20||Ha olajfád termését lerázod, ne szedd le, ami még utánad maradt. A jövevényé, árváé és özvegyé legyen az.||
05546||5.Móz.24.21||Ha szőlődet megszeded, ne böngészd le, ami utánad marad. A jövevényé, árváé és özvegyé legyen az.||
05547||5.Móz.24.22||Emlékezz vissza arra, hogy szolga voltál Egyiptom földjén. Ezért parancsolom neked azt, hogy így cselekedj.||
05548||5.Móz.25.1|A botbüntetés|Ha viszály támad férfiak között, és törvény elé mennek, hogy ítélkezzenek fölöttük, és igazat adnak az igaznak, és bűnösnek mondják a bűnöst,||16956
05549||5.Móz.25.2||akkor ha a bűnös verést érdemel, fektesse le azt a bíró, és üttessen arra a maga jelenlétében annyit, amennyi bűne miatt jár neki.||
05550||5.Móz.25.3||Negyvenet üttessen rá, ne többet, mert ha ennél több ütést méret rá, szemed előtt alázzák meg atyádfiát.||29081
05551||5.Móz.25.4||A nyomtató ökörnek ne kösd be a száját!||28617;29848
05552||5.Móz.25.5|A sógorházasság|Ha testvérek laknak együtt, és meghal az egyikük, és nincs fia, akkor az elhunyt felesége ne menjen el a háztól idegen férfihoz, hanem a sógora menjen be hozzá, és vegye el feleségül, és éljen vele sógorsági házasságban.||7195;23963
05553||5.Móz.25.6||És majd az elsőszülött, akit szülni fog, viselje az elhunyt testvér nevét, hogy ne töröljék ki annak nevét Izráelből.||
05554||5.Móz.25.7||Ha a férfinak nincs kedve elvenni a sógornőjét, menjen el sógornője a kapuba a vénekhez, és mondja ezt: Sógorom vonakodik fenntartani testvére nevét Izráelben, nem akar velem sógorsági házasságban élni.||
05555||5.Móz.25.8||Akkor hívják a férfit a város vénei, és beszéljenek vele. Ha odaáll, és azt mondja: „Nincs kedvem elvenni”,||
05556||5.Móz.25.9||akkor menjen oda hozzá a sógornője a vének szeme láttára, húzza le annak saruját, köpje szembe, és mondja ezt: Így kell tenni azzal a férfival, aki nem akarja építeni testvére házát.||
05557||5.Móz.25.10||És nevezzék annak háza népét sarutlannak Izráelben.||
05558||5.Móz.25.11||Ha két férfi összevész egymással, és az egyiknek felesége odamegy, hogy megszabadítsa férjét annak a kezéből, aki veri, és kinyújtja kezét, hogy megragadja annak szeméremtestét,||
05559||5.Móz.25.12||le kell vágni a kezét, szemed ne szánja meg.||
05560||5.Móz.25.13|Hamis mértékek használatának tilalma|Ne legyen a tarisznyádban kétféle súlymérték: nagyobb és kisebb.||3316;3317
05561||5.Móz.25.14||Ne legyen a házadban kétféle véka: nagyobb és kisebb.||
05562||5.Móz.25.15||Pontos és hiteles súlymértéked, pontos és hiteles vékád legyen, hogy hosszú ideig élj azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked.||21707
05563||5.Móz.25.16||Mert az ÚR, a te Istened előtt utálni való mindaz, aki ilyet cselekszik, mindenki, aki hamisságot művel.||16757
05564||5.Móz.25.17|Emlékeztetés Amálék bűnére|Emlékezzél meg arról, amit Amálék tett veled az úton, amikor kijöttetek Egyiptomból:||1991;-1994;1997
05565||5.Móz.25.18||hogy támadt rád az úton, és verte meg a sereg utolsó részét, akik elerőtlenedve hátramaradtak, amikor magad is fáradt és lankadt voltál, az pedig nem félte az Istent.||
05566||5.Móz.25.19||Azért mikor nyugalmat ad majd neked az ÚR, a te Istened minden körülötted levő ellenségedtől azon a földön, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked örökségül, hogy tied legyen, töröld ki Amáléknak még az emlékét is az ég alól. El ne felejtsd!||7562;7563;7567
05567||5.Móz.26.1|Az új termés bemutatása|Mikor pedig bemész arra a földre, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked örökségül, és tied lesz az, és abban laksz,||
05568||5.Móz.26.2||akkor vegyél a föld minden gyümölcsének zsengéjéből, amely a földeden terem, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked. Tedd kosárba, és menj oda arra a helyre, amelyet kiválaszt az ÚR, a te Istened, hogy ott lakozzék az ő neve.||2163;2522
05569||5.Móz.26.3||Menj be a paphoz, aki abban az időben szolgálatban lesz, és ezt mondd neki: Vallást teszek ma az ÚR, a te Istened előtt, hogy bejöttem a földre, amely felől megesküdött az ÚR a mi atyáinknak, hogy nekünk adja.||405
05570||5.Móz.26.4||A pap pedig vegye el a kosarat a kezedből, és tegye azt az ÚRnak, Istenednek oltára elé.||
05571||5.Móz.26.5||Te pedig így szólj, és ezt mondd az ÚR előtt, a te Istened előtt: Vándorló arámi volt az atyám, aki lement Egyiptomba, és jövevény volt ott kevesedmagával, de nagy, erős és népes nemzetté lett.||1387;-1413
05572||5.Móz.26.6||Az egyiptomiak azonban kegyetlenül bántak velünk, nyomorgattak, és kemény szolgálatot vetettek ránk.||1543;-1548
05573||5.Móz.26.7||Akkor az ÚRhoz, atyáink Istenéhez kiáltottunk, és meghallgatta az ÚR a szavunkat, és megtekintette nyomorúságunkat, kínunkat és szorongattatásunkat.||1579;1586
05574||5.Móz.26.8||És kihozott minket az ÚR Egyiptomból erős kézzel, kinyújtott karral, nagy rettentéssel, jelekkel és csodákkal.||1845;1870
05575||5.Móz.26.9||Azután behozott minket erre a helyre, és nekünk adta ezt a földet, a tejjel és mézzel folyó földet.||1587;1872
05576||5.Móz.26.10||Most azért, íme, elhoztam ama föld gyümölcsének a zsengéjét, amelyet te adtál nekem, URam. Tedd hát oda azt az ÚR, a te Istened színe elé, és borulj le az ÚR, a te Istened színe előtt.||
05577||5.Móz.26.11||Találj örömöt mind te, mind a lévita és a közted lévő jövevény is mindabban a jóban, amit az ÚR, a te Istened ad neked és házad népének.||5353;5592
05578||5.Móz.26.12||Amikor a harmadik esztendőben, a tized évében minden termésedből egészen megadod a tizedet, és odaadod a lévitának, a jövevénynek, az árvának és az özvegynek, hogy egyenek és jóllakjanak városodban,||3600;4281
05579||5.Móz.26.13||akkor ezt mondd az ÚR, a te Istened előtt: Kihoztam a szent részt a házamból, és odaadtam a lévitának, a jövevénynek, az árvának és az özvegynek a tőled kapott parancs szerint. Nem szegtem meg, és el sem felejtettem egyet sem parancsolataidból!||5315
05580||5.Móz.26.14||Nem ettem belőle gyászomban, nem voltam tisztátalan, amikor kihoztam, és halottra sem adtam belőle. Hallgattam az ÚRnak, az én Istenemnek szavára. Úgy cselekedtem, ahogy parancsoltad nekem.||
05581||5.Móz.26.15||Tekints alá szentséged lakhelyéről, a mennyekből, és áldd meg Izráelt, a te népedet és a földet, a tejjel és mézzel folyó földet, amelyet nekünk adtál, ahogy megesküdtél atyáinknak.||
05582||5.Móz.26.16||E mai napon az ÚR, a te Istened azt parancsolja neked, hogy e rendelkezések és végzések szerint cselekedjél. Tartsd meg tehát őket, és teljes szívedből és teljes lelkedből azok szerint cselekedjél!||5091
05583||5.Móz.26.17||Azt mondtad ma az ÚRnak, hogy legyen a te Istened, hogy járhass az útjain, megtudhasd rendeléseit, parancsolatait és végzéseit, és engedhess a szavának.||5084;5117;5292
05584||5.Móz.26.18||Az ÚR pedig azt mondja ma neked, hogy az ő tulajdon népévé leszel, ahogy megígérte, ha minden parancsolatát megtartod.||2031
05585||5.Móz.26.19||Hogy fölébe emeljen téged hírben, névben és dicsőségben minden nemzetnek, amelyet teremtett, és hogy az ÚRnak, a te Istenednek szent népévé legyél, ahogy megmondta.||5011;5612
05586||5.Móz.27.1|Az emlékkövek felállítása|Ezután Mózes Izráel véneivel ezt a parancsot adta a népnek: Tartsátok meg mindazokat a parancsolatokat, amelyeket ma parancsolok nektek.||
05587||5.Móz.27.2||Amely napon átkeltek a Jordánon arra a földre, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, állíts föl nagy köveket, és meszeld be azokat mésszel.||5913;-5918
05588||5.Móz.27.3||Írd föl azokra e törvény minden igéjét, mihelyt átkelsz, hogy bemehess arra a földre, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked, a tejjel és mézzel folyó földre, amint megígérte neked az ÚR, atyáid Istene.||
05589||5.Móz.27.4||Mihelyt tehát átkeltek a Jordánon, állítsátok föl az Ébál hegyén azokat a köveket, ahogy ma parancsolom nektek, és meszeljétek be mésszel.||6032;6033
05590||5.Móz.27.5||Építs ott oltárt az ÚRnak, a te Istenednek. Olyan kövekből való oltárt, amelyeket nem faragtál meg vassal.||2076
05591||5.Móz.27.6||Ép kövekből építs oltárt az ÚRnak, a te Istenednek, és egészen elégő áldozatokat mutassál be rajta az ÚRnak, a te Istenednek.||
05592||5.Móz.27.7||Mutass be hálaáldozatokat is, edd azt meg ott, és vigadozzál az ÚR, a te Istened színe előtt.||5252
05593||5.Móz.27.8||És írd föl a kövekre ennek a törvénynek minden igéjét igen világosan!||
05594||5.Móz.27.9|Izráel felsorakozása az áldás és az átok elmondásakor|Ezután azt mondták Mózes és a Lévi nemzetségéből való papok egész Izráelnek: Figyelj és hallgass, Izráel! E mai napon lettél az ÚRnak, a te Istenednek népévé.||5583;-5585
05595||5.Móz.27.10||Hallgass azért az ÚRnak, a te Istenednek szavára, és az ő parancsolatai és rendelkezései szerint cselekedjél, amelyeket én ma parancsolok neked.||
05596||5.Móz.27.11||Ezt parancsolta Mózes azon a napon a népnek:||
05597||5.Móz.27.12||Amikor átkeltek a Jordánon, ezek álljanak föl a nép megáldására a Garizim hegyén: Simeon, Lévi, Júda, Issakár, József és Benjámin.||5237;6035
05598||5.Móz.27.13||Az Ébál hegyén pedig ezek álljanak fel, hogy átkot mondjanak: Rúben, Gád, Ásér, Zebulon, Dán és Naftáli.||
05599||5.Móz.27.14|A tizenkét átokmondás|A léviták pedig szóljanak, és ezt mondják fennszóval egész Izráel népének:||
05600||5.Móz.27.15||Átkozott az az ember, aki mesterember keze munkájával faragott vagy öntött képet csinál, és titokban felállítja azt, mert ezt utálja az ÚR. És mondja rá az egész nép: Ámen!||
05601||5.Móz.27.16||Átkozott az, aki szidalmazza apját vagy anyját! És mondja rá az egész nép: Ámen!||2094
05602||5.Móz.27.17||Átkozott az, aki elmozdítja felebarátja határkövét! És mondja rá az egész nép: Ámen!||
05603||5.Móz.27.18||Átkozott az, aki félrevezeti a vakot az úton! És mondja rá az egész nép: Ámen!||3295
05604||5.Móz.27.19||Átkozott az, aki elferdíti a jövevény, az árva és az özvegy igazságát! És mondja rá az egész nép: Ámen!||2134
05605||5.Móz.27.20||Átkozott az, aki apja feleségével hál, mert feltakarja apja takaróját! És mondja rá az egész nép: Ámen!||3259
05606||5.Móz.27.21||Átkozott az, aki bármiféle állattal közösül! És mondja rá az egész nép: Ámen!||3274
05607||5.Móz.27.22||Átkozott az, aki leánytestvérével hál, apja leányával vagy anyja leányával! És mondja rá az egész nép: Ámen!||3260
05608||5.Móz.27.23||Átkozott az, aki anyósával hál! És mondja rá az egész nép: Ámen!||
05609||5.Móz.27.24||Átkozott az, aki titokban megöli felebarátját! És mondja rá az egész nép: Ámen!||4861
05610||5.Móz.27.25||Átkozott az, aki vesztegetést fogad el, hogy ártatlan ember vérét ontsa! És mondja rá az egész nép: Ámen!||
05611||5.Móz.27.26||Átkozott az, aki nem tartja meg e törvény igéit, és aszerint nem cselekszik! És mondja rá az egész nép: Ámen!||19296;29179
05612||5.Móz.28.1|Áldások ígérete|Ha pedig szorgalmasan hallgatsz az ÚRnak, a te Istenednek szavára, és megtartod és teljesíted minden parancsolatát, amelyeket ma parancsolok neked, akkor e föld minden népénél feljebbvalóvá tesz téged az ÚR, a te Istened.||5584;5585;3527;3528
05613||5.Móz.28.2||Rád száll mindez az áldás, és beteljesedik rajtad, ha hallgatsz az ÚRnak, Istenednek a szavára.||5716;-5718
05614||5.Móz.28.3||Áldott leszel a városban, és áldott leszel a mezőn.||
05615||5.Móz.28.4||Áldott lesz méhed gyümölcse és termőfölded gyümölcse és jószágod ivadéka: teheneid fajzása és juhaid ellése.||
05616||5.Móz.28.5||Áldott lesz kosarad és sütőteknőd.||3527;-3533
05617||5.Móz.28.6||Áldott leszel, ha bejössz, és áldott leszel, ha kimész.||
05618||5.Móz.28.7||Az ÚR megfutamítja ellenségeidet, akik rád támadnak. Egy úton jönnek ki ellened, és hét úton futnak el előled.||
05619||5.Móz.28.8||Áldást parancsol az ÚR a te csűreidre és mindenre, amire ráteszed kezed. Megáld téged az ÚR, a te Istened azon a földön, amelyet ad neked.||
05620||5.Móz.28.9||Az ÚR felkészít téged magának szent népévé, ahogy megesküdött neked, ha megtartod az ÚRnak, a te Istenednek parancsolatait, és az ő útjain jársz.||2031
05621||5.Móz.28.10||És megérti majd a föld minden népe, hogy az ÚR nevéről neveznek, és félnek tőled.||5620
05622||5.Móz.28.11||Bővelkedővé tesz téged az ÚR minden jóban: méhed gyümölcsében, jószágod ivadékában és földed termésében azon a földön, amely felől megesküdött az ÚR atyáidnak, hogy neked adja azt.||5717;5718
05623||5.Móz.28.12||Megnyitja neked az ÚR az ő drága kincsesházát, az eget, hogy esőt adjon földedre alkalmas időben, és megáldja kezed minden munkáját, és kölcsönt adsz sok népnek, te pedig nem szorulsz kölcsönre.||19149;19150
05624||5.Móz.28.13||Fejjé tesz téged az ÚR, nem pedig farokká, és mindinkább feljebb való leszel, nem pedig alább való, ha hallgatsz az ÚRnak, a te Istenednek parancsolataira, amelyeket ma parancsolok neked, hogy megtartsd és teljesítsd;||
05625||5.Móz.28.14||és ha nem térsz el se jobbra, se balra egyetlen igétől sem, amelyet parancsolok neked, és nem jársz más istenek után, hogy azokat tiszteld.||5085
05626||5.Móz.28.15|Fenyegetés átkokkal|Ha pedig nem hallgatsz az ÚRnak, a te Istenednek a szavára, hogy megtartsad és teljesítsed minden parancsolatát és rendelkezését, amelyeket ma parancsolok neked, reád szállnak mindezek az átkok, és beteljesednek rajtad.||3538;-3559;22066;-22069;20416;-20421
05627||5.Móz.28.16||Átkozott leszel a városban, és átkozott a mezőn.||
05628||5.Móz.28.17||Átkozott lesz kosarad és sütőtekenőd.||
05629||5.Móz.28.18||Átkozott lesz méhed gyümölcse és földed gyümölcse, teheneid fajzása és juhaid ellése.||
05630||5.Móz.28.19||Átkozott leszel bejöveteledben, és átkozott leszel kimeneteledben.||
05631||5.Móz.28.20||Átkot, romlást és veszedelmet bocsát rád mindenben az ÚR, amit kezdesz vagy cselekszel, míg végül eltöröl, és míg végül hirtelen elveszel cselekedeteid gonoszsága miatt, amiért elhagytál engem.||6560
05632||5.Móz.28.21||Döghalált hoz rád az ÚR, míg végül elemészt azon a földön, amelyre bemész, hogy tied legyen.||3540;20819
05633||5.Móz.28.22||Megver az ÚR sorvadással, hidegleléssel, gyulladással, lázzal, aszállyal, szárazsággal és ragyával. Mindez addig üldöz téged, míg csak el nem veszel.||3540
05634||5.Móz.28.23||A fejed fölött levő ég rézzé, a lábad alatt levő föld pedig vassá válik.||5225;3543
05635||5.Móz.28.24||Eső helyett az ÚR port és hamut hint földedre, és az addig hull az égből, amíg csak el nem pusztulsz.||
05636||5.Móz.28.25||Megszalaszt téged az ÚR ellenségeid előtt. Egy úton mész ki ellene, és hét úton futsz előle, és a föld minden országának elrettentő példa leszel.||3541
05637||5.Móz.28.26||Holttested eledele lesz minden égi madárnak és a föld vadjainak, és nem lesz, aki elűzze azokat.||17488;18015;18016
05638||5.Móz.28.27||Megver téged Isten egyiptomi fekéllyel, kiütéssel, varral és viszketegséggel, amelyekből nem tudsz kigyógyulni.||1751
05639||5.Móz.28.28||Megver téged az ÚR tébolyodással, vaksággal és megzavarodott szívvel.||28026
05640||5.Móz.28.29||Tapogatózni fogsz világos délben, ahogy a vak tapogat a sötétben. Szerencsétlen leszel utaidban, elnyomott és kifosztott minden időben, és nem lesz, aki megszabadítson.||
05641||5.Móz.28.30||Feleséget jegyzel el magadnak, de más férfi hál vele. Házat építesz, de nem te laksz benne. Szőlőt ültetsz, de nem te veszed hasznát.||
05642||5.Móz.28.31||Ökrödet szemed láttára vágják le, és nem eszel belőle. Szamaradat elrabolják tőled, és nem kerül vissza hozzád. Juhaidat ellenségeidnek adják, és nem segít rajtad senki.||
05643||5.Móz.28.32||Fiaidat és leányaidat más népnek adják, és a szemed csak néz és epekedik utánuk egész nap, de nem lesz erő a kezedben.||
05644||5.Móz.28.33||Földed gyümölcsét és minden fáradságos szerzeményedet olyan nép emészti föl, amelyet nem ismertél, sőt elnyomott és megnyomorított leszel minden időben.||6657;-6659
05645||5.Móz.28.34||Megtébolyodsz a látványtól, amelyet látnod kell szemeiddel.||
05646||5.Móz.28.35||Megver téged az ÚR gonosz kelésekkel a térdeden és a combodon, amelyekből ki nem gyógyulhatsz, talpadtól fogva a koponyádig.||
05647||5.Móz.28.36||Az ÚR olyan nép közé visz el téged és királyodat, amelyet magad fölé emelsz, amelyet nem ismertél se te, sem atyáid, és ott más isteneknek fogsz szolgálni: fának és kőnek.||5031;5032;19416;19996;-19999
05648||5.Móz.28.37||Iszonyattá, példabeszéddé és gúnnyá leszel minden népnél, amelyek közé elűz téged az ÚR.||19600
05649||5.Móz.28.38||Sok magot viszel ki a mezőre, de keveset takarítasz be, mert felemészti azt a sáska.||22730
05650||5.Móz.28.39||Szőlőt ültetsz, és műveled azt, de bort nem iszol, meg sem szeded, mert elemészti azt a féreg.||
05651||5.Móz.28.40||Minden határodban lesz olajfád, de nem kened magadat olajjal, mert olajfád gyümölcse lehull.||22368
05652||5.Móz.28.41||Fiakat és leányokat nemzel, de nem lesznek a tieid, mert fogságra jutnak.||
05653||5.Móz.28.42||Minden fádat és földed minden gyümölcsét megemészti a sáska.||
05654||5.Móz.28.43||A köztetek élő jövevény egyre feljebb emelkedik, te pedig egyre alább hanyatlasz.||
05655||5.Móz.28.44||Ő fog neked kölcsönadni, és nem te kölcsönzöl neki. Ő fej lesz, te pedig farok leszel.||5624
05656||5.Móz.28.45||És ezek az átkok mind reád szállnak, üldöznek téged, és beteljesednek rajtad, míg csak el nem pusztulsz, mert nem hallgattál az ÚRnak, a te Istenednek a szavára, hogy megtartottad volna parancsolatait és rendelkezéseit, amelyeket megparancsolt neked,||
05657||5.Móz.28.46||és rajtad és utódaidon lesznek intő jelül és csoda gyanánt mindörökké.||
05658||5.Móz.28.47||Mivelhogy nem szolgáltad az URat, a te Istenedet örömmel és jó szívvel, amikor mindenben bővelkedtél,||5353;5577
05659||5.Móz.28.48||éhen, szomjan, mezítelen és mindennek szűkében szolgálod majd ellenségeidet, akiket rád bocsát az ÚR, és vasigát vet a nyakadra, míg csak el nem pusztít téged.||19140;19178
05660||5.Móz.28.49||Rád küld az ÚR messziről, a föld széléről egy olyan népet, amely úgy repül, mint a sas, olyan népet, amelynek nyelvét nem érted.||19140;20506
05661||5.Móz.28.50||Vad tekintetű népet, amely nem tiszteli az idős embert, és a gyermeknek sem kegyelmez.||20521;20522
05662||5.Móz.28.51||És fölemészti jószágod tenyészését és földed gyümölcsét, míg csak ki nem pusztulsz. Nem hagy neked a gabonádból, borodból, olajodból és teheneid fajzásából, juhaid elléséből, míg csak ki nem pusztít téged.||
05663||5.Móz.28.52||Megszáll téged minden városodban, egész földeden, míg csak le nem omlanak magas és erős kőfalaid, amelyekben bízol. Megszáll téged minden városodban, egész országodban, amelyet az ÚR, a te Istened ad neked.||
05664||5.Móz.28.53||Megeszed méhed gyümölcsét, fiaidnak és leányaidnak húsát, akiket az ÚR, a te Istened ad neked a megszállás és szorongattatás alatt, amellyel szorongat téged ellenséged.||9704;9705;20497
05665||5.Móz.28.54||Közületek a legelkényeztetettebb férfi is irigy szemmel tekint testvérére, szeretett feleségére és a még megmaradt fiaira,||
05666||5.Móz.28.55||hogy ne kelljen adnia egyiküknek se fiai húsából, amelyet eszik, mert semmi egyebe sem marad a megszállás és szorongattatás idején, amikor szorongatja ellenséged minden városodat.||
05667||5.Móz.28.56||A köztetek levő finnyás és elkényeztetett asszony, aki meg se próbálta lábát a földre tenni elpuhultságában és finnyásságában, irigyen tekint szeretett férjére, fiára, leányára||
05668||5.Móz.28.57||méhlepénye miatt, amely elmegy tőle, és gyermekei miatt, akiket megszül. Mert titokban megeszi ezeket, amikor mindenből kifogy a megszállás és szorongattatás alatt, amellyel megszorongat téged ellenséged a városaidban.||5664
05669||5.Móz.28.58||Ha nem tartod meg és nem teljesíted e törvény minden igéjét, amelyek meg vannak írva ebben a könyvben, hogy féljed e dicsőséges és félelmes nevet, az ÚRét, Istenedét,||
05670||5.Móz.28.59||akkor az ÚR rendkívüli csapásokkal sújt téged és utódaidat: nagy és tartós csapásokkal, gonosz és tartós betegségekkel.||
05671||5.Móz.28.60||Rád hozza Egyiptom minden nyavalyáját, rád ragadnak azok, amelyektől irtóztál.||5638;5126;1751
05672||5.Móz.28.61||Mindazokat a betegségeket és csapásokat is, amelyek nincsenek megírva ebben a törvénykönyvben, rád hozza az ÚR, amíg csak ki nem pusztulsz.||
05673||5.Móz.28.62||Kevesen maradtok meg ti, akik azelőtt oly sokan voltatok, mint az ég csillagai, mert nem hallgattál az ÚRnak, a te Istenednek szavára.||5031;5208
05674||5.Móz.28.63||Ahogy örvendezett az ÚR rajtatok, hogy jót tett veletek, és megsokasított benneteket, úgy fog örvendezni az ÚR rajtatok, hogy elveszt és kipusztít titeket. Ki lesztek gyomlálva arról a földről, amelyre bementek, hogy a tietek legyen.||16494
05675||5.Móz.28.64||Szétszór az ÚR minden nép közé a föld egyik végétől a föld másik végéig, és ott más isteneknek fogsz szolgálni, akiket sem te, sem atyáid nem ismertek: fának és kőnek.||5031;5032
05676||5.Móz.28.65||De e nemzetek között sem pihensz meg, és nem lesz lábadnak nyugalma, mert rettegő szívet, epekedő szemet és sóvárgó lelket ad ott neked az ÚR.||3541;3560
05677||5.Móz.28.66||Egy hajszálon függ az életed, rettegni fogsz éjjel és nappal, és nem lesz biztonságban az életed.||
05678||5.Móz.28.67||Reggel azt mondod: Bárcsak este volna már! Este pedig azt mondod: Bárcsak reggel volna! Mert nagyon retteg a szíved amiatt, amit a szemed lát.||
05679||5.Móz.28.68||Visszavisz téged az ÚR Egyiptomba hajókon, azon az úton, amelyről azt mondtam neked, hogy nem fogod többé látni. Ott majd áruljátok magatokat ellenségeiteknek szolgákul és szolgálóleányokul, de nem lesz, aki megvegyen.||5380
05680||5.Móz.29.1||Ezek annak a szövetségnek az igéi, amelyet az ÚR parancsára Mózes kötött Izráel fiaival Móáb földjén azon a szövetségen kívül, amelyet a Hóreben kötött velük.||5055;5056
05681||5.Móz.29.2|Intés a szövetség megtartására|Ezután Mózes összehívta egész Izráelt, és ezt mondta nekik: Láttátok mindazt, amit szemetek láttára cselekedett az ÚR Egyiptom földjén a fáraóval és minden szolgájával és egész országával.||2030
05682||5.Móz.29.3||Saját szemetekkel láttátok a nagy próbatételeket, a jeleket és nagy csodákat.||5038;5130;5139;5140;1910;1988;1989
05683||5.Móz.29.4||De mindmáig nem adott nektek az ÚR értő szívet, látó szemet és halló fület.||17846;17847
05684||5.Móz.29.5||Mégis vezettelek benneteket a pusztában negyven évig. Nem kopott le a rólatok a ruhátok, és nem kopott le a lábatokról a saru sem;||5139;5141
05685||5.Móz.29.6||kenyeret nem ettetek, sem bort, sem részegítő italt nem ittatok, hogy megtudjátok, hogy én, az ÚR vagyok a ti Istenetek.||5140
05686||5.Móz.29.7||Amikor eljutottatok erre a helyre, kijött elénk Szíhón, Hesbón királya és Óg, Básán királya, hogy megütközzön velünk, de megvertük őket.||4363;4373
05687||5.Móz.29.8||Elvettük országukat, és odaadtuk örökségül a rúbenieknek, gádiaknak és a Manassé törzs felének.||4751
05688||5.Móz.29.9||Tartsátok meg tehát ennek a szövetségnek az igéit, és aszerint cselekedjetek, hogy szerencsések legyetek mindenben, amit cselekszetek.||
05689||5.Móz.29.10||Ti ma mindnyájan az ÚR, a ti Istenetek színe előtt álltok, törzseitek főemberei, véneitek és tiszttartóitok, Izráel minden férfia,||
05690||5.Móz.29.11||kicsinyeitek, feleségeitek és a táborodban levő jövevények, sőt még a favágók és a vízhordók is,||5740
05691||5.Móz.29.12||hogy szövetségre lépj az ÚRral, a te Isteneddel, amelyet esküvel erősít meg, s amelyet ma köt meg veled az ÚR, a te Istened.||
05692||5.Móz.29.13||Hogy népévé emeljen ma téged, ő pedig Istened legyen, ahogy megígérte neked, és ahogy megesküdött atyáidnak, Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak.||5620;404;405
05693||5.Móz.29.14||De nemcsak veletek kötöm ezt az esküvel megerősített szövetséget,||5056
05694||5.Móz.29.15||hanem mindazzal, aki itt van velünk, és itt áll e mai napon az ÚR előtt, a mi Istenünk előtt, és azzal is, aki ma nincs itt velünk.||
05695||5.Móz.29.16||Ti tudjátok, hogyan laktunk Egyiptom földjén, és hogyan jöttünk át a nemzetek között, akik közt átvonultatok.||
05696||5.Móz.29.17||Láttátok undokságaikat és bálványaikat, amelyek fából, kőből, ezüstből és aranyból vannak.||
05697||5.Móz.29.18||Ne legyen közöttetek férfi vagy asszony, nemzetség vagy törzs, akinek szíve elfordul ma az ÚRtól, a mi Istenünktől, és elmegy, hogy e nemzetek isteneinek szolgáljon. Ne legyen köztetek méreg- és ürömtermő gyökér!||27268;30294
05698||5.Móz.29.19||De ha lesz, aki hallja ennek az esküvel megerősített szövetségnek az igéit, és áldásban bizakodva szívében azt mondja: „Békességem lesz akkor is, ha szívem gondolata szerint járok”, akkor az öntözött föld ugyanúgy elpusztul, mint a kiszáradt.||20094;20095
05699||5.Móz.29.20||Nem lesz hajlandó az ÚR megbocsátani neki, sőt fölgerjed akkor az ÚR haragja és búsulása az ilyen ember ellen, és rászáll arra minden átok, amely meg van írva ebben a könyvben, és eltörli az ÚR annak nevét az ég alól.||5626;-5679
05700||5.Móz.29.21||Különválasztja azt az ÚR veszedelemre Izráel összes törzse közül a szövetség minden átka szerint, amelyek meg vannak írva ebben a törvénykönyvben.||
05701||5.Móz.29.22||Ezt fogja mondani a következő nemzedék, a ti fiaitok, akik utánatok támadnak, és az idegen, aki messze földről jön el, ha látni fogják e föld csapásait és nyomorúságait, amelyekkel megnyomorította azt az ÚR:||
05702||5.Móz.29.23||Kénkő és só égette ki egész földjét, be sem vethető, semmit nem terem, és még csak fű sem nő rajta. Olyan, mint Sodoma, Gomora, Admá és Cebóím helye, amelyeket elsüllyesztett az ÚR haragjában és búsulásában.||482
05703||5.Móz.29.24||Azt fogja majd kérdezni minden nemzet: Miért cselekedett így az ÚR ezzel a földdel? Miért gerjedt ilyen nagy haragra ellene?||9060;9061;19529;19530
05704||5.Móz.29.25||És azt mondják majd: Azért, mert elhagyták az ÚRnak, atyáik Istenének szövetségét, amelyet akkor kötött velük, amikor kihozta őket Egyiptom földjéről,||
05705||5.Móz.29.26||és elmentek, és más isteneket szolgáltak és imádtak. Olyan isteneket, akiket azelőtt nem ismertek, és akiket nem Isten adott nekik.||
05706||5.Móz.29.27||Ezért gerjedt föl az ÚR haragja e föld ellen, hogy ráhozza mindazt az átkot, amely meg van írva ebben a könyvben.||
05707||5.Móz.29.28||És haragjában, búsulásában és nagy fölindulásában kigyomlálta őket az ÚR az ő földjükről, és más földre vetette őket, ahogy máig is van.||
05708||5.Móz.29.29||A titkok az ÚRéi, a mi Istenünkéi, a kinyilatkoztatott dolgok pedig a mieink és a mi fiainkéi mindörökké, hogy ennek a törvénynek minden szavát megtartsuk.||17183
05709||5.Móz.30.1|Az élet és a halál útja|Ha majd beteljesednek rajtad mindezek: az áldás és az átok, amelyet eléd adtam, és megszívleled azt a nemzetek között, akik közé odataszított téged az ÚR, a te Istened,||5613;-5679
05710||5.Móz.30.2||és megtérsz az ÚRhoz, a te Istenedhez, te és fiaid, és teljes szívedből és teljes lelkedből hallgatsz a szavára egészen úgy, ahogy ma parancsolom neked,||5034;3564;-3566
05711||5.Móz.30.3||akkor visszahozza az ÚR, a te Istened a foglyaidat, és könyörül rajtad, és visszahozva összegyűjt majd téged minden nép közül, akik közé elszórt téged az ÚR, a te Istened.||12306;12307;19835
05712||5.Móz.30.4||Ha az ég széléig taszított volna el, onnan is összegyűjt téged az ÚR, a te Istened, és onnan is elhoz téged.||12307
05713||5.Móz.30.5||Visszahoz téged az ÚR, a te Istened arra a földre, amely atyáidé volt, és tied lesz, és jót tesz veled, és jobban megsokasít téged, mint atyáidat.||
05714||5.Móz.30.6||Körülmetéli az ÚR, a te Istened a szívedet és utódaid szívét, hogy szeresd az URat, Istenedet teljes szívedből és teljes lelkedből, hogy élhess.||19837;20741;28059
05715||5.Móz.30.7||Mindezeket az átkokat pedig az ÚR, a te Istened rábocsátja ellenségeidre és gyűlölőidre, akik üldöztek téged.||
05716||5.Móz.30.8||Térj meg azért, és hallgass az ÚR szavára, és teljesítsd minden parancsolatát, amelyet ma parancsolok neked.||
05717||5.Móz.30.9||És bővelkedővé tesz téged az ÚR, a te Istened kezed minden munkájában, méhed gyümölcsében, jószágod szaporulatában és földed gyümölcsében a te javadra. Mert hozzád fordul az ÚR, és öröme lesz benned a te javadra, amint öröme volt atyáidban is,||
05718||5.Móz.30.10||ha hallgatsz az ÚRnak, a te Istenednek szavára, és megtartod parancsolatait és rendelkezéseit, amelyek meg vannak írva ebben a törvénykönyvben, és ha teljes szívedből és teljes lelkedből odafordulsz az ÚRhoz, a te Istenedhez.||
05719||5.Móz.30.11||Mert ez a parancsolat, amelyet ma parancsolok neked, nem megfoghatatlan előtted, és nincs is távol tőled.||18648
05720||5.Móz.30.12||Nem a mennyben van, hogy azt kellene mondanod: Ki megy föl a mennybe, hogy lehozza nekünk, és közölje velünk, hogy teljesíthessük?||28262
05721||5.Móz.30.13||A tengeren túl sincs, hogy azt kellene mondanod: Ki kel át a tengeren, hogy elhozza nekünk, és közölje velünk, hogy teljesíthessük?||
05722||5.Móz.30.14||Sőt nagyon közel van hozzád ez az ige. A szádban és a szívedben van, hogy teljesíthesd.||28264;28265
05723||5.Móz.30.15||Lásd, eléd adtam ma az életet és a jót, de a halált és a gonoszt is||5234;-5236;5727
05724||5.Móz.30.16||azzal, hogy ma azt parancsolom neked, hogy szeresd az URat, a te Istenedet, és az ő útján járj, és tartsd meg az ő parancsolatait, rendelkezéseit és végzéseit, hogy élj és szaporodjál, és megáldjon téged az ÚR, a te Istened azon a földön, amelyre bemész, hogy tied legyen.||
05725||5.Móz.30.17||Ha pedig elfordul a szíved, és nem hallgatsz rám, sőt elhajolsz, más isteneket imádsz, és azoknak szolgálsz,||5626
05726||5.Móz.30.18||tudtotokra adom ma nektek, hogy bizony elvesztek. Nem éltek sokáig azon a földön, amelyre a Jordánon átkelve bementek, hogy birtokba vegyétek.||
05727||5.Móz.30.19||Bizonyságul hívom ellenetek a mai napon a mennyet és a földet, hogy elétek adtam az életet és a halált, az áldást és az átkot. Válaszd hát az életet, hogy élhess, te is, és utódaid is.||5030;17724;5723
05728||5.Móz.30.20||Szeresd az URat, a te Istenedet, hallgass a szavára, és ragaszkodj hozzá, mert ő a te életed, és tőle függ életed hosszúsága, hogy azon a földön lakhass, amelyet esküvel ígért az ÚR atyáidnak, Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak, hogy nekik adja.||5044;5086
05729||5.Móz.31.1|Józsué Mózes utódja|Kiment Mózes, és ezeket a szavakat mondta egész Izráelnek.||
05730||5.Móz.31.2||Így szólt hozzájuk: Százhúsz éves vagyok ma, nem tudok többé járni-kelni. Az ÚR pedig azt mondta nekem: Nem mész át a Jordánon.||5001;5002;4566;-4568
05731||5.Móz.31.3||Maga az ÚR, a te Istened megy át előtted, ő pusztítja el e nemzeteket előtted, hogy tied legyen a földjük. Józsué az, aki átmegy előtted, ahogy megmondta az ÚR.||5003;4572;-4576
05732||5.Móz.31.4||És úgy cselekszik velük az ÚR, ahogy Szíhónnal és Óggal, az emóriak királyaival és az ő országukkal cselekedett, amelyeket elpusztított.||4364;4365
05733||5.Móz.31.5||Ha tehát elétek veti őket az ÚR, mindent úgy cselekedjetek velük, ahogy parancsoltam nektek.||5112;-5116
05734||5.Móz.31.6||Legyetek erősek és bátrak, ne féljetek és ne rettegjetek tőlük, mert maga az ÚR, a te Istened megy veled. Nem marad el tőled, és nem hagy el téged.||5132;5856
05735||5.Móz.31.7||Ekkor Mózes szólította Józsuét, és azt mondta neki egész Izráel szeme előtt: Légy erős és bátor, mert te mész be ezzel a néppel arra a földre, amely felől megesküdött az ÚR atyáiknak, hogy nekik adja, és te osztod szét köztük birtokukat.||5003;5857;6188
05736||5.Móz.31.8||Maga az ÚR megy előtted, ő lesz veled. Nem marad el tőled, és nem is hagy el téged. Ne félj hát, és ne rettegj!||5857;5860
05737||5.Móz.31.9|A törvényt hétévenként fel kell olvasni|És Mózes leírta ezt a törvényt, és a papoknak, Lévi fiainak adta, akik hordozzák az ÚR szövetségének ládáját, meg Izráel összes véneinek.||3748;3758
05738||5.Móz.31.10||Ezt parancsolta nekik Mózes: Minden hetedik esztendő végén, az elengedés évének idején, a sátrak ünnepén,||5320
05739||5.Móz.31.11||amikor eljön egész Izráel, hogy megjelenjék a te Istened, az ÚR színe előtt azon a helyen, amelyet kiválaszt, olvasd föl ezt a törvényt egész Izráel előtt, fülük hallatára.||
05740||5.Móz.31.12||Gyűjtsd össze a népet, férfiakat, asszonyokat, kicsinyeket és a városaidban élő jövevényeket, hogy hallják meg és tanulják meg, és féljék az URat, a ti Isteneteket, tartsák meg és teljesítsék e törvénynek minden szavát.||
05741||5.Móz.31.13||És fiaik is, akik még nem tudják, hallgassák meg és tanulják meg, hogy az URat, a ti Isteneteket kell félni, amíg csak éltek azon a földön, amelyre átkeltek a Jordánon, hogy tiétek legyen.||
05742||5.Móz.31.14|További intézkedések és intések|Ezután azt mondta az ÚR Mózesnek: Íme, elközeledett a nap, hogy meghalj. Hívd elő Józsuét, és álljatok meg a gyülekezet sátrában, hogy parancsolatokat adjak neki. Elment tehát Mózes és Józsué, és megálltak a gyülekezet sátrában.||18459;30560
05743||5.Móz.31.15||Az ÚR megjelent a sátorban felhőoszlopban, és megállt a felhőoszlop a sátor bejárata fölött.||
05744||5.Móz.31.16||Ezt mondta az ÚR Mózesnek: Íme, te elalszol, mint atyáid, és ez a nép fölkel, és más istenek után jár, és paráználkodni kezd azon a földön, amelyre most bemegy, hogy ott lakjon. Elhagy engem, és fölbontja szövetségemet, amelyet kötöttem vele.||
05745||5.Móz.31.17||De fölgerjed ellene haragom azon a napon, elhagyom őt, és elrejtem az arcomat előle, hogy megsemmisüljön. De amikor utoléri a sok baj és nyomorúság, azon a napon azt fogja mondani: Vajon nem azért értek-e ezek a bajok, mert nincs velem az Istenem?||10160;18870
05746||5.Móz.31.18||Én pedig valóban elrejtem az arcomat azon a napon minden gonoszsága miatt, amelyet elkövetett, mivel más istenekhez fordult.||5778
05747||5.Móz.31.19||Most pedig írjátok föl magatoknak ezt az éneket, és tanítsd meg arra Izráel fiait. Add ezt a szájukba, hogy ez az ének bizonyságul legyen nekem Izráel fiaival szemben.||5744;-5746;5750
05748||5.Móz.31.20||Mert beviszem őt arra a földre, amely felől megesküdtem atyáinak, a tejjel és mézzel folyó földre, és eszik, jóllakik és meghízik, azután pedig más istenekhez fordul, és azoknak szolgál, megvet engem, és fölbontja szövetségemet.||2451;2474;2475;17726
05749||5.Móz.31.21||Mikor pedig utoléri a sok baj és nyomorúság, akkor bizonyságul ez az ének valljon ellene, mert utódai ajkán nem megy feledésbe, mert tudom az ő gondolatát, amely szerint már most is cselekszik, mielőtt bevinném őt arra a földre, amely felől megesküdtem.||6490;6499;21082
05750||5.Móz.31.22||Leírta tehát Mózes ezt az éneket azon a napon, és megtanította rá Izráel fiait.||5744;-5747;5759;5760
05751||5.Móz.31.23||Azután ezt parancsolta az ÚR Józsuénak, Nún fiának: Légy erős és bátor, mert te viszed be Izráel fiait arra a földre, amely felől megesküdtem nekik, és én veled leszek.||5852;5857;5860
05752||5.Móz.31.24||Mikor pedig Mózes az elejétől a végéig mindenestül beírta ennek a törvénynek a szavait egy könyvbe,||
05753||5.Móz.31.25||azt parancsolta Mózes a lévitáknak, akik az ÚR szövetségének ládáját hordozzák:||5737;5899
05754||5.Móz.31.26||Fogjátok ezt a törvénykönyvet, és tegyétek az ÚR, a ti Istenetek szövetségládájának oldalához, hogy ott tanúskodjék ellened.||8995;10155
05755||5.Móz.31.27||Mert én ismerem lázadó voltodat, és tudom, hogy keménnyakú vagy. Íme, most is, noha még köztetek élek, ellenszegültök az ÚRnak – mennyivel inkább így lesz a halálom után!||5181
05756||5.Móz.31.28||Gyűjtsétek hozzám törzseitek minden vénjét és elöljáróitokat, hadd mondjam el ezeket a szavakat fülük hallatára, és hadd hívjam bizonyságul ellenük a mennyet és a földet.||5727;5759
05757||5.Móz.31.29||Mert tudom, hogy halálom után egyre inkább meg fogtok romlani, és eltértek arról az útról, amelyet parancsoltam nektek. És utolér majd benneteket a veszedelem a későbbi időben, mivel gonoszt cselekszetek az ÚR szeme előtt, és bosszantjátok kezetek csinálmányaival.||5744
05758||5.Móz.31.30||Azután végig elmondta Mózes Izráel egész gyülekezetének a füle hallatára ennek az éneknek a szavait:||5747
05759||5.Móz.32.1|Mózes éneke|Figyeljetek, egek, hadd szóljak! Hallgassa a föld is szám beszédeit!||5756;17724;19044
05760||5.Móz.32.2||Csepegjen tanításom, mint az eső, hulljon a beszédem, mint a harmat, mint langyos zápor a gyenge fűre s mint enyhe permet a pázsitra!||
05761||5.Móz.32.3||Az ÚR nevét hirdetem, magasztaljátok Istenünket!||15536
05762||5.Móz.32.4||Kőszikla ő! Tettei tökéletesek, mert minden útja igazságos. Hűséges Isten, nem csalárd, hanem igaz és egyenes ő.||17441;16405;21941
05763||5.Móz.32.5||Gonoszak voltak hozzá, nem fiai többé, magukat gyalázták meg, romlott és elvetemült nemzedék.||17724;-17726;5620
05764||5.Móz.32.6||Így fizettek-e az ÚRnak, balga és eszement nép? Nem atyád-e ő, aki teremtett? Ő alkotott és tett erőssé.||1919;1920
05765||5.Móz.32.7||Emlékezzél meg az ősidőkről, gondold végig az elmúlt nemzedékek éveit! Kérdezd meg atyádat, és elmondja neked, véneidet, és elbeszélik neked!||
05766||5.Móz.32.8||Mikor a Felséges örökséget osztott a népeknek, mikor különválasztotta az emberek fiait, megszabta a népek határait Izráel fiainak száma szerint.||27616;-27618;19668
05767||5.Móz.32.9||Mert az ÚR része az ő népe, Jákób a sors szerinti öröksége.||
05768||5.Móz.32.10||Puszta földön talált rá, zordon, kietlen sivatagban. Körülvette, gondja volt rá, őrizte, mint szeme fényét.||
05769||5.Móz.32.11||Amint a fészkén felrebbenő sas fiai fölött lebeg, kiterjeszti fölöttük szárnyát, fölveszi őket, és tollain emeli őket.||
05770||5.Móz.32.12||Az ÚR vezette egymaga, nem volt vele más isten.||2743;-2745
05771||5.Móz.32.13||A föld magaslatain vezette őt, mezők terméseivel etette, kősziklából is mézzel táplálta, olajjal a kovakőből is.||18868
05772||5.Móz.32.14||A tehenek vaját és a juhok tejét a bárányok kövérjével, a básáni kosokat és bakkecskéket a búza javával etted, és szőlő vérével, borral ittad.||
05773||5.Móz.32.15||Meghízott Jesurún, és rúgódozott. Meghíztál, megkövéredtél, elhájasodtál. És elhagyta Istent, a Teremtőjét, és megvetette üdvösségének kőszikláját.||5748;22339;5764;5767
05774||5.Móz.32.16||Idegen istenekkel ingerelték, utálatosságokkal bosszantották őt.||
05775||5.Móz.32.17||Ördögöknek áldoztak, nem Istennek, isteneknek, akiket nem ismertek, újaknak, akik csak most kerültek elő, akiket nem rettegtek atyáitok.||11431;15753
05776||5.Móz.32.18||A Kősziklát, aki nemzett, elfelejtetted, megfeledkeztél Istenről, aki világra hozott.||
05777||5.Móz.32.19||Látta ezt az ÚR, és megutálta bosszúságában fiait és leányait,||5764
05778||5.Móz.32.20||és azt mondta: Elrejtem arcomat előlük, hadd látom, mi lesz a végük! Mert elzüllött nemzetség ez, olyan fiak, akikben nincs hűség.||5746;17724;-17726
05779||5.Móz.32.21||Azzal ingereltek ők, ami nem isten, hiábavalóságaikkal bosszantottak engem. Én pedig azzal ingerlem őket, ami nem nép, bolond nemzettel bosszantom őket.||19043;19132;28275
05780||5.Móz.32.22||Mert tűz lobban föl haragomban, és ég a Seol fenekéig, megemészti a földet és gyümölcsét, és felgyújtja a hegyek alapjait.||19396;19428
05781||5.Móz.32.23||Elhalmozom őket veszedelemmel, összes nyilamat rájuk bocsátom.||5633;5638;-5646
05782||5.Móz.32.24||Éhség aszalja, láz és keserű dögvész emészti őket, a vadak fogait is rájuk bocsátom a porban csúszó kígyó mérgével együtt.||5664
05783||5.Móz.32.25||Kívül fegyver pusztít, otthonaikban rémület; ifjat és szüzet, csecsszopót és vénembert egyaránt.||
05784||5.Móz.32.26||Ezt gondoltam: Elfújom őket, kitörlöm emlékezetüket az emberek közül.||4119;-4123
05785||5.Móz.32.27||De tartok az ellenség csúfolódásától, hogy szorongatóik a dolgot félremagyarázzák, és hogy azt mondják: A mi kezünk hatalmas, és nem az ÚR cselekedte mindezt!||
05786||5.Móz.32.28||Mert tanácstalan nép ez, és nincs bennük értelem.||
05787||5.Móz.32.29||Vajha bölcsek volnának, megértenék ezt, meggondolnák, hogy mi lesz a végük.||25840
05788||5.Móz.32.30||Miképp kergethetne ezret egy, és kettő hogyan űzhetne tízezret, ha Kősziklájuk oda nem adja őket, és ha az ÚR ki nem szolgáltatja őket?!||3532;5773
05789||5.Móz.32.31||Mert a mi Kősziklánk nem olyan, mint az ő kősziklájuk, ellenségeink is megítélhetik.||
05790||5.Móz.32.32||Mert az ő szőlőjük Sodoma szőlője és Gomora mezősége, bogyóik mérgesek, gerezdjeik keserűek.||
05791||5.Móz.32.33||Sárkányok mérge az ő boruk, áspiskígyóknak kegyetlen epéje.||
05792||5.Móz.32.34||Nincsen-e elrejtve ez nálam, lepecsételve az én kincseim között?||
05793||5.Móz.32.35||Enyém a bosszúállás és a megtorlás, amikor lábuk megtántorodik. Mert közel van veszedelmük napja, és siet, ami rájuk vár.||15496;28332
05794||5.Móz.32.36||Mert megítéli népét az ÚR, és megkönyörül szolgáin, ha látja, hogy elfogyott az erő, és védett és védtelen odavan.||9924;9925
05795||5.Móz.32.37||Azt mondja: Hol vannak isteneik, a kőszikla, amelyben bizakodtak?||
05796||5.Móz.32.38||Akik megették véresáldozataik kövérjét, megitták italáldozatuk borát, keljenek föl, és segítsenek meg titeket, és oltalmazzanak meg titeket!||6825
05797||5.Móz.32.39||Most lássátok meg, hogy én, csakis én vagyok egyedül, és nincs Isten kívülem! Én ölök és elevenítek, én sebzek meg, és én gyógyítok, és nincs, aki megszabadítson a kezemből.||5039;18634;7246;12971;30416
05798||5.Móz.32.40||Mert kezemet az égre fölemelem, és azt mondom: Én örökké élek!||19545;22155
05799||5.Móz.32.41||Ha megélesítem fényes kardomat, és ítéletre nyújtom ki kezemet, bosszút állok ellenségeimen, és megfizetek gyűlölőimnek.||
05800||5.Móz.32.42||Nyilaimat vérrel részegítem, és kardom jóllakik hússal, a legyilkoltak és foglyok vérével, az ellenség vezéreinek fejével.||
05801||5.Móz.32.43||Ujjongjatok, ti, nemzetek, az ő népével! Mert megtorolja szolgái vérét, bosszút áll ellenségein, de földjének és népének megbocsát.||28381;31088
05802||5.Móz.32.44|Mózes megtekinti az ígéret földjét|Azután Mózes elment, és elmondta ennek az éneknek minden szavát a nép füle hallatára Józsuéval, Nún fiával.||5852;5853
05803||5.Móz.32.45||Miután Mózes végig elmondta mindezeket a szavakat egész Izráelnek,||
05804||5.Móz.32.46||így szólt hozzájuk: Szívleljétek meg mindezeket az igéket, amelyekkel ma bizonyságot teszek ellenetek, és parancsoljátok meg fiaitoknak, hogy tartsák meg és teljesítsék e törvénynek minden igéjét.||
05805||5.Móz.32.47||Mert nem hiábavaló ige ez nektek, hanem ez a ti életetek. Ez által az ige által hosszabbítjátok meg napjaitokat azon a földön, amelyre átmentek a Jordánon, hogy a tietek legyen.||5612;-5625;5626;-5679;5716;-5718;5723
05806||5.Móz.32.48||Ugyanezen a napon így szólt az ÚR Mózeshez:||
05807||5.Móz.32.49||Menj föl ide, az Abárimhegységbe, a Nebó-hegyre, amely Móáb földjén van, Jerikóval szemben. Nézd meg Kánaán földjét, amelyet Izráel fiainak tulajdonába adok.||4566;-4568
05808||5.Móz.32.50||Azután meghalsz a hegyen, amelyre fölmész, és őseidhez takaríttatsz, amint Áron, a testvéred is meghalt a Hór-hegyen, és népéhez takaríttatott.||4798
05809||5.Móz.32.51||Mert vétkeztetek ellenem Izráel fiai között a versengés vizénél, a Cin-pusztában Kádésnél, mert nem szenteltetek meg engem Izráel fiai között.||4313;4319;4321;-4324
05810||5.Móz.32.52||Ezért megláthatod ugyan szemközt a földet, de arra a földre, amelyet Izráel fiainak adok, nem mehetsz be.||5843
05811||5.Móz.33.1|Mózes áldásai|Ez pedig az áldás, amellyel Mózes, Isten embere halála előtt megáldotta Izráel fiait.||1474;-1501
05812||5.Móz.33.2||Ezt mondta: A Sínai-hegyről jött az ÚR, és Széírből támadt föl nekik. Párán hegyéről ragyogott elő, tízezer szent között jelent meg, jobbja felől tüzes törvény volt számukra.||5057;2044;2052;2053
05813||5.Móz.33.3||Bizony, ő szereti népét! Minden szentje kezedben van. Lábadhoz telepednek, és hallgatják beszédeidet.||
05814||5.Móz.33.4||Törvényt parancsolt nekünk Mózes, örökségül Jákób közösségének.||2043;2070;2072;16438;16439
05815||5.Móz.33.5||Az ÚR lett Jesurún királya, mikor összegyűltek a nép fejei, és együtt voltak Izráel törzsei.||
05816||5.Móz.33.6||Éljen Rúben, ne haljon meg, és száma ne kevesbedjen meg!||
05817||5.Móz.33.7||Ez pedig a Júda áldása. Így szólt: Hallgasd meg, URam, Júda szavát, és vidd be őt népéhez. Keze legyen elégséges neki, de légy segítsége szorongatói ellen.||1483
05818||5.Móz.33.8||Léviről pedig ezt mondta: Tummímod és úrímod a közüled való kegyes férfi legyen, akit próbára tettél Masszában, akivel perbe szálltál Meríbá vizeinél.||1984;-1990;4313;4324
05819||5.Móz.33.9||Aki azt mondta apjáról és anyjáról: „Nem láttam őt”, testvéreit nem ismerte, és fiaival sem gondolt. Mert megtartották beszédedet, és ragaszkodtak szövetségedhez.||2464;-2467
05820||5.Móz.33.10||A te végzéseidre tanították Jákóbot, és a te törvényedre Izráelt. Tömjént tesznek színed elé és égőáldozatot oltárodra.||23174;-23177
05821||5.Móz.33.11||Áldd meg, URam az ő erejét, és keze munkája legyen kedves előtted! Roppantsd meg a reá támadók és az őt gyűlölők derekát, hogy föl ne kelhessenek!||
05822||5.Móz.33.12||Benjáminról ezt mondta: Az ÚR kedveltje! Biztonságban lakik nála, oltalmazza őt minden időben, és az ő vállai között lakik.||
05823||5.Móz.33.13||Józsefről pedig ezt mondta: Áldott az ÚRtól az ő földje az ég kincseivel, a harmattal és a lent elterülő mélységes vizekkel,||1495;-1499
05824||5.Móz.33.14||a nap érlelte drága terméssel és a hold sarjasztotta drágaságokkal,||
05825||5.Móz.33.15||az ősi hegyek javaival és az örök halmok ajándékaival,||
05826||5.Móz.33.16||a föld drágaságaival és bőségével. A csipkebokorban lakozónak jókedve szálljon József fejére, a testvérei közül kiválasztott koponyájára!||1581;-1583
05827||5.Móz.33.17||Dicsősége olyan, mint az elsőként született bikaborjú: szarvai bölényszarvak, népeket öklel azokkal mindenfelé, a föld széléig. Ezek Efraim tízezrei és Manassé ezrei.||1452;1456
05828||5.Móz.33.18||Zebulonról ezt mondta: Örvendj, Zebulon, ha kimész, és te, Issakár, a sátraidban!||
05829||5.Móz.33.19||Népeket hívogatnak a hegyre, és igaz áldozattal áldoznak ott. A tengerek bőségét élvezik és a föveny rejtett kincseit.||
05830||5.Móz.33.20||Gádról ezt mondta: Áldott, aki kiterjeszti Gádot! Úgy él ott, mint egy oroszlán, és szétszaggat kart és koponyát.||
05831||5.Móz.33.21||A legjavát nézte ki magának, mert ott volt elrejtve törvényes osztályrésze. A nép fejedelmeivel ment, az ÚR igazsága és végzése szerint járt el Izráellel együtt.||4751;-4754
05832||5.Móz.33.22||Dánról ezt mondta: Dán oroszlánkölyök, amely Básánból ugrik elő.||
05833||5.Móz.33.23||Naftáliról így szólt: Ó, Naftáli, aki az ÚR jóakaratában bővelkedsz, és áldásával vagy teljes! Legyen tied a tenger és a dél!||
05834||5.Móz.33.24||Ásérról ezt mondta: Legyen nagyon áldott a fiak közt Ásér! Legyen kedves testvérei előtt, és fürössze lábát olajban.||
05835||5.Móz.33.25||Vas- és rézzáraid legyenek, és egész életedben tartson az erőd.||5146
05836||5.Móz.33.26||Nincs olyan, mint Jesurún Istene! Az egeken száguld segítségedre, és fenségében a felhőkön.||14138;14139;18073
05837||5.Móz.33.27||Hajlékod az örökkévaló Isten, alant vannak örökkévaló karjai. Elűzi előled az ellenséget, és azt mondja: Pusztítsd!||
05838||5.Móz.33.28||Így lakik biztonságban Izráel, egymaga lesz Jákób forrása a gabona és a bor földjén, és egei harmatot csepegnek.||19557;4425
05839||5.Móz.33.29||Boldog vagy, Izráel! Kicsoda olyan, mint te? Nép, amelyet az ÚR oltalmaz; ő a te segítőd, pajzsod és dicsőségednek fegyvere! Hízelegnek majd neked ellenségeid, és te magaslataikat taposod.||5767;-5772;16438;16439
05840||5.Móz.34.1|Mózes halála|Ezután fölment Mózes Móáb síkságáról a Nebó-hegyre, a Piszgá tetejére, amely Jerikóval szemben van, és az ÚR megmutatta neki az egész földet: Gileádot Dánig,||5807;5808
05841||5.Móz.34.2||és az egész Naftálit, Efraim és Manassé földjét, Júda egész földjét a nyugati tengerig,||
05842||5.Móz.34.3||a déli tartományt és Jerikónak, a pálmafák városa völgyének környékét Cóarig.||6525
05843||5.Móz.34.4||És azt mondta neki az ÚR: Ez az a föld, amelyet esküvel ígértem meg Ábrahámnak, Izsáknak, Jákóbnak, és azt mondtam: utódaidnak adom. Megengedtem neked, hogy szemeddel lásd, de nem mész be oda.||305;786;5810
05844||5.Móz.34.5||Ott, a Móáb földjén halt meg Mózes, az ÚR szolgája az ÚR szava szerint.||5806;-5808
05845||5.Móz.34.6||Majd eltemette őt a völgyben, a Móáb földjén, Bét-Peórral szemben, de senki sem tudja temetésének helyét máig sem.||30749
05846||5.Móz.34.7||Mózes pedig százhúsz esztendős volt, amikor meghalt. Nem homályosodott meg a szeme, és nem fogyott el az ereje.||5730
05847||5.Móz.34.8||És Izráel fiai harminc napig siratták Mózest a Móáb mezőségén, amíg el nem teltek Mózes siratásának és gyászolásának napjai.||1509;4340
05848||5.Móz.34.9||Józsué, Nún fia pedig beteljesedett a bölcsesség lelkével, mert Mózes rátette a kezét. Izráel fiai hallgattak rá, és úgy cselekedtek, ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek.||4572;-4575
05849||5.Móz.34.10||És nem támadt többé Izráelben olyan próféta, mint Mózes, akit az ÚR színről színre ismert volna.||2484;4067
05850||5.Móz.34.11||Mert őt küldte el az ÚR mindazoknak a jeleknek és csodáknak a megtételére, amelyeket Egyiptom földjén a fáraón, minden szolgáján és egész országán véghezvitt||1622
05851||5.Móz.34.12||azzal a hatalmas erővel és félelmetes hatalommal, amellyel megtette Mózes mindezt egész Izráel szeme láttára.||1910;1943;1945
05852|Józsué könyve|.Józs.1.1|Isten parancsa és ígérete Józsuénak|Mózesnek, az ÚR szolgájának halála után így szólt az ÚR Józsuéhoz, Nún fiához, Mózes szolgájához:||5844;2484;4083;4569;4577;4930
05853||.Józs.1.2||Mózes, az én szolgám meghalt. Most azért kelj föl, kelj át ezen a Jordánon, te és ez az egész nép, arra a földre, amelyet én adok nekik, az Izráel fiainak.||5844;5849;5850
05854||.Józs.1.3||Nektek adtam minden helyet, amelyet talpatok érint, ahogy megmondtam Mózesnek.||1587;4899;5734;5736
05855||.Józs.1.4||A pusztától és a Libánontól a nagy folyóig, az Eufrátesz folyamig a hettiták egész földje lesz a határotok a nagy tengerig nyugat felé.||378;5232
05856||.Józs.1.5||Nem állhat senki ellened egész életedben. Veled leszek, ahogy Mózessel is vele voltam. Nem hagylak el téged, és nem is maradok el tőled.||5734;5736;30323
05857||.Józs.1.6||Légy erős és bátor, mert te teszed majd e népet annak a földnek örökösévé, amelyről megesküdtem atyáiknak, hogy nekik adom.||5734;4930
05858||.Józs.1.7||Csak légy erős és igen bátor, hogy vigyázz, és mindent ama törvény szerint cselekedjél, amelyet Mózes, az én szolgám szabott eléd. Se jobbra, se balra ne hajolj el attól, hogy eredményes legyél, bármerre jársz!||5612;8774
05859||.Józs.1.8||El ne távozzék e törvény könyve a szádtól, hanem gondolkodj arról éjjel és nappal, hogy vigyázz, és mindent úgy cselekedj, ahogy abban meg van írva, mert akkor leszel eredményes az utaidon, és akkor boldogulsz.||5093;5227;5383;13943;13944
05860||.Józs.1.9||Hát nem parancsoltam-e meg neked, hogy légy bátor és erős? Ne félj és ne rettegj, mert veled lesz az ÚR, a te Istened mindenben, amiben jársz.||5858;5976;6003;5735;5736
05861||.Józs.1.10|Készülődés a honfoglalásra|Józsué tehát azt parancsolta a nép elöljáróinak:||
05862||.Józs.1.11||Menjetek végig a táboron, és parancsoljátok meg a népnek ezeket: Készítsetek magatoknak útravalót, mert három nap múlva átkeltek a Jordánon, hogy bemenjetek, és birtokba vegyétek azt a földet, amelyet az ÚR, a ti Istenetek ad nektek.||
05863||.Józs.1.12||Rúben és Gád törzsének pedig és Manassé törzse felének azt mondta Józsué:||
05864||.Józs.1.13||Emlékezzetek arra, amit Mózes, az ÚR szolgája parancsolt nektek: Az ÚR, a ti Istenetek nyugalmat ad nektek, és nektek adja ezt a földet.||4738;-4741
05865||.Józs.1.14||Feleségeitek, gyermekeitek és jószágotok maradjon e földön, amelyet Mózes adott nektek a Jordánon túl, ti pedig felfegyverkezve keljetek át testvéreitek előtt, mindnyájan, akik közületek erős vitézek, és segítsétek őket,||4751;-4755
05866||.Józs.1.15||amíg nyugalmat nem ad az ÚR testvéreiteknek is, mint nektek, és birtokba nem veszik ők is a földet, amelyet az ÚR, a ti Istenetek ad nekik. Akkor aztán térjetek vissza örökségetek földjére, és birtokoljátok azt, amelyet Mózes, az ÚR szolgája adott nektek a Jordánon túl, keletre.||
05867||.Józs.1.16||Ők pedig így feleltek Józsuénak: Mindent megcselekszünk, amit parancsoltál nekünk, és ahova csak küldesz minket, oda megyünk.||2034
05868||.Józs.1.17||Teljesen úgy hallgatunk rád, mint Mózesre, csak legyen veled az ÚR, a te Istened, ahogy Mózessel is volt.||5849;5851
05869||.Józs.1.18||Mindenki halállal lakoljon, aki ellene szegül a szavadnak, és nem hallgat a beszédedre, bármit is parancsolsz neki. Csak légy erős és bátor!||
05870||.Józs.2.1|Józsué kémeket küld Jerikóba|Azután Józsué, Nún fia titkon elküldött Sittímből két férfit kémként, és ezt mondta nekik: Menjetek el, tekintsétek meg azt a földet és Jerikót. Azok pedig elmentek, bementek egy parázna asszony házába, akinek Ráháb volt a neve, és ott megháltak.||30270;30385
05871||.Józs.2.2||De jelentették ezt Jerikó királyának e szavakkal: Íme, férfiak jöttek ide ma éjjel Izráel fiai közül az ország kikémlelésére.||
05872||.Józs.2.3||Akkor Jerikó királya ezt üzente Ráhábnak: Hozd ki a férfiakat, akik bementek hozzád, akik a házadba mentek, mert azért jöttek, hogy kikémleljék az egész földet.||
05873||.Józs.2.4||Az asszony pedig fogta a két férfit, elrejtette őket, és azt mondta: Úgy van! Bejöttek hozzám a férfiak, de azt sem tudom, honnan valók voltak,||5875
05874||.Józs.2.5||és kimentek e férfiak kapuzáráskor a sötétben. Nem tudom, hova mentek. Siessetek gyorsan utánuk, mert utolérhetitek őket.||
05875||.Józs.2.6||Pedig fölküldte őket a tetőre, és elbújtatta őket a száras len közé, amely ki volt rakva a háztetőn.||8468;8469
05876||.Józs.2.7||Az emberek utánuk siettek a Jordán gázlójához vivő úton. A kaput pedig bezárták, amint kimentek az üldözők.||
05877||.Józs.2.8|Ráháb megmenti a kémeket|A kémek még le sem feküdtek, amikor fölment hozzájuk az asszony a tetőre.||
05878||.Józs.2.9||Azt mondta a férfiaknak: Tudom, hogy az ÚR nektek adta ezt a földet. Megszállt minket a félelem miattatok, és e föld minden lakosa megolvad előttetek.||5935;1933;-1936;4963;5233
05879||.Józs.2.10||Mert hallottuk, hogy kiszárította az ÚR a Vörös-tenger vizét előttetek, amikor kijöttetek Egyiptomból, és hogy mit cselekedtetek a Jordánon túl az emóriak két királyával, Szíhónnal és Óggal, hogy megöltétek őket.||1910;4364;-4375
05880||.Józs.2.11||Amikor ezt hallottuk, megolvadt a szívünk, és elállt a lélegzete mindenkinek miattatok. Bizony, a ti Istenetek, az ÚR az Isten fönn az égben és lenn a földön!||5935;28017;-28019;5043
05881||.Józs.2.12||Most azért kérlek, esküdjetek meg nekem az ÚRra, hogy ahogy én irgalmasságot cselekedtem veletek, ti is irgalmasságot cselekszetek majd atyám házával, és biztos jelt adtok nekem arról,||
05882||.Józs.2.13||hogy életben hagyjátok atyámat, anyámat, férfi- és nőtestvéreimet, és mindent, ami az övék, és megmentitek lelkünket a haláltól.||
05883||.Józs.2.14||A férfiak ezt mondták neki: A mi lelkünket érje helyettetek a halál, ha nem áruljátok el az ügyünket. Akkor, ha nekünk adja az ÚR ezt a földet, irgalmasan és igazságosan cselekszünk veled.||5972;5974
05884||.Józs.2.15||Azután leengedte őket egy kötélen az ablakból, mert háza a kőkerítés falán volt, és ő a kőkerítésen lakott.||27310;29082
05885||.Józs.2.16||Ezt mondta nekik: A hegyre menjetek, hogy rátok ne találjanak az üldözők, és ott rejtőzködjetek három napig, amíg visszatérnek az üldözők, azután pedig menjetek utatokra.||
05886||.Józs.2.17||A férfiak így feleltek neki: Mentesek leszünk az eskü alól, amellyel megeskettél minket,||
05887||.Józs.2.18||ha bejövünk erre a földre, és nem kötöd ezt a vörös fonalú zsinórt ahhoz az ablakhoz, amelyen leengedtél minket, és nem gyűjtöd össze atyádat, anyádat és testvéreidet, atyád egész háznépét ebbe a házba.||
05888||.Józs.2.19||És akkor, ha bárki kijön a házad ajtaján, annak vére az ő fején lesz, mi pedig ártatlanok leszünk. Mindazoknak a vére pedig, akik veled lesznek a házban, a mi fejünkön legyen, ha valaki kezet emelne rájuk.||24221
05889||.Józs.2.20||Ha azonban elárulnád a mi ügyünket, akkor föl leszünk oldva az eskü alól, amellyel megeskettél minket.||5883
05890||.Józs.2.21||Ő pedig ezt mondta: Legyen úgy, ahogy mondtátok! Ekkor elbocsátotta őket, és elmentek. A vörös zsinórt pedig rákötötte az ablakra.||
05891||.Józs.2.22||Ők elmentek, és eljutottak a hegyre. Ott maradtak három napig, amíg vissza nem tértek az üldözők. Azok ugyanis keresték őket minden úton, de nem találták.||5885;5872;5874
05892||.Józs.2.23||Akkor a két férfi visszatért, lejöttek a hegyről, és átkeltek a Jordánon. Eljutottak Józsuéhoz, Nún fiához, és elbeszéltek neki mindent, ami velük történt.||
05893||.Józs.2.24||Majd ezt mondták Józsuénak: Bizony, kezünkbe adta az ÚR azt az egész földet, meg is olvadt már miattunk a föld minden lakosa.||5878
05894||.Józs.3.1|Megérkezés a Jordánhoz|Józsué korán reggel fölkelt, elindultak Sittímből, és eljutottak a Jordánhoz ő meg Izráel fiai mindnyájan. Ott töltötték az éjszakát, mielőtt átkeltek volna.||5870;4472
05895||.Józs.3.2||Három nap múlva pedig az elöljáróik végigmentek a táboron,||
05896||.Józs.3.3||és ezt parancsolták a népnek: Mihelyt meglátjátok az ÚR, a ti Istenetek szövetségének ládáját és a Lévi nemzetségéből való papokat, akik hordozzák, ti is induljatok el a helyetekről, és menjetek utána.||2205;-2211
05897||.Józs.3.4||De legyen köztetek és aközött mintegy kétezer könyöknyi távolság. Ne menjetek közel hozzá, így ismeritek meg majd az utat, amelyen mennetek kell, hiszen nem jártatok még soha ezen az úton.||3758;8164;-8165
05898||.Józs.3.5||Józsué pedig azt mondta a népnek: Szenteljétek meg magatokat, mert holnap az ÚR csodákat tesz köztetek.||5906;5909
05899||.Józs.3.6||A papoknak is szólt Józsué: Vegyétek föl a szövetség ládáját, és vonuljatok a nép előtt. Fölvették azért a szövetség ládáját, és mentek vele a nép előtt.||5955
05900||.Józs.3.7||Az ÚR pedig ezt mondta Józsuénak: Ezen a napon kezdelek fölmagasztalni egész Izráel szeme előtt, hogy megtudják, hogy veled leszek, ahogy Mózessel is vele voltam.||5924;5856;5976
05901||.Józs.3.8||Te azért ezt parancsold a papoknak, akik a szövetség ládáját hordozzák: Amikor odaértek a Jordán vizének széléhez, álljatok meg a Jordánban.||
05902||.Józs.3.9||Ekkor azt mondta Józsué Izráel fiainak: Jöjjetek ide, és halljátok meg az ÚRnak, Isteneteknek szavait!||2464
05903||.Józs.3.10||És ezt mondta Józsué: Ebből tudjátok meg, hogy az élő Isten van köztetek, és hogy bizonyosan elűzi előletek a kánaániakat, hettitákat, hivvieket, perizzieket, girgásiakat, emóriakat és jebúsziakat:||3285;3525;19277;19278;5444;6038;6110;6487
05904||.Józs.3.11||íme, az egész föld Urának szövetségládája előttetek megy át a Jordánon!||
05905||.Józs.3.12||Most tehát válasszatok magatoknak tizenkét férfit Izráel törzseiből, egy-egy férfit egy-egy törzsből.||5912
05906||.Józs.3.13||És mihelyt megnyugszanak a Jordán vizében a papok lábai, akik az ÚRnak, az egész föld Urának ládáját hordozzák, a Jordán vize kettéválik, és a fölülről lefolyó víz megáll egy tömegben.||5901;1910;15891
05907||.Józs.3.14|Csodálatos átkelés a Jordánon|Akkor megindult a nép a sátraiból, hogy átkeljen a Jordánon, és a papok, a szövetség ládájának hordozói a nép előtt,||
05908||.Józs.3.15||és amint a láda hordozói a Jordánhoz értek, és a ládát hordozó papok bemártották lábukat a víz szélébe (a Jordán pedig az egész aratási idő alatt túláradt a medrén),||5896
05909||.Józs.3.16||megállt a víz, amely felülről folyt lefelé, és egy tömegben állt, jó messzire, Ádám városánál, amely Cáretán mellett van. A pusztai tenger, a Sós-tenger felé lefolyó víz pedig egészen elfutott; így kelt át a nép Jerikóval szemben.||1910
05910||.Józs.3.17||A papok pedig, az ÚR szövetségládájának hordozói ott álltak szárazon a Jordán közepében rendíthetetlenül mindaddig, amíg az egész nép teljesen átkelt a Jordánon. Az egész Izráel szárazon ment át.||
05911||.Józs.4.1|A tizenkét emlékkő felállítása|Mikor pedig az egész nép teljesen átkelt a Jordánon, így szólt az ÚR Józsuénak:||
05912||.Józs.4.2||Válasszatok magatoknak a népből tizenkét férfit, törzsenként egy-egy férfit.||5905
05913||.Józs.4.3||Ezt parancsoljátok nekik: Vegyetek föl innen, a Jordán közepéből tizenkét követ, arról a helyről, ahol szilárdan áll a papok lába; vigyétek át azokat magatokkal, és tegyétek le a szálláson, ahol megszálltok ma éjszaka.||
05914||.Józs.4.4||Előhívta tehát Józsué azt a tizenkét férfit, akiket Izráel fiai közül választott, egyegy férfit minden törzsből,||
05915||.Józs.4.5||és ezt mondta nekik: Menjetek be a Jordán közepébe az ÚR, a ti Istenetek szövetségládája előtt, és vegyen föl mindegyikőtök egy-egy követ a vállára Izráel törzseinek száma szerint,||
05916||.Józs.4.6||hogy emlékeztető jel legyen ez köztetek. Ha majd megkérdezik a fiaitok, hogy mire valók nektek ezek a kövek,||5931;1875;1881
05917||.Józs.4.7||mondjátok meg nekik, hogy kettévált a Jordán vize az ÚR szövetségládája előtt, amikor átkelt a Jordánon. Kettévált a Jordán vize, és ezek a kövek emlékeztetőül lesznek Izráel fiainak mindörökre.||5906;5932;5933
05918||.Józs.4.8||És úgy cselekedtek Izráel fiai, ahogyan Józsué megparancsolta. Fölvettek a Jordán közepéből tizenkét követ, amint megmondta az ÚR Józsuénak, Izráel törzseinek száma szerint, áthozták magukkal az éjjeli szállásra, és ott letették azokat.||5930
05919||.Józs.4.9||Tizenkét követ állított föl Józsué a Jordán közepén is, azon a helyen, ahol a szövetségládát vivő papok lábai álltak. Ott is vannak mind e mai napig.||
05920||.Józs.4.10|Az Úr ládája átkel a Jordánon|A papok pedig, a láda hordozói a Jordán közepén álltak mindaddig, amíg végbement mindaz, amit az ÚR parancsára Józsué elmondott a népnek. Teljesen úgy történt, ahogy Mózes parancsolta Józsuénak. A nép pedig sietve átkelt.||
05921||.Józs.4.11||Miután az egész nép átkelt, átment az ÚR ládája és a papok is a nép színe előtt.||
05922||.Józs.4.12||Átkeltek a Rúben fiai, a Gád fiai és Manassé fél nemzetsége is fölfegyverkezve Izráel fiai előtt, ahogy Mózes mondta nekik.||5865;4738;4747
05923||.Józs.4.13||Mintegy negyvenezer fegyveres vitéz kelt át Jerikó sík mezejére az ÚR színe előtt harcra készen.||
05924||.Józs.4.14||Azon a napon fölmagasztalta az ÚR Józsuét egész Izráel szemében; úgy tisztelték őt is, ahogy Mózest tisztelték, életének minden napján.||5900
05925||.Józs.4.15||Majd az ÚR azt mondta Józsuénak:||
05926||.Józs.4.16||Parancsold meg a papoknak, akik a bizonyság ládáját hordozzák, hogy jöjjenek föl a Jordánból.||
05927||.Józs.4.17||És Józsué parancsolt a papoknak: Jöjjetek föl a Jordánból!||
05928||.Józs.4.18||S amint a papok, az ÚR szövetségládájának hordozói följöttek a Jordán közepéből, és a papok talpa a száraz partot érintette, visszatért a Jordán vize a helyére, és túláradva a medrén úgy folyt, mint annak előtte.||5908
05929||.Józs.4.19||A nép pedig az első hónap tizedik napján jött föl a Jordánból, és tábort ütött Gilgálban, Jerikó keleti határánál.||5943
05930||.Józs.4.20||Azt a tizenkét követ is, amelyet a Jordánból hoztak, Gilgálban állíttatta föl Józsué,||5918
05931||.Józs.4.21||és azt mondta Izráel fiainak: Ha fiaitok azt kérdezik majd atyáiktól, mire valók ezek a kövek,||5916;5917
05932||.Józs.4.22||adjátok tudtára fiaitoknak: szárazon kelt át Izráel itt, a Jordánon.||5916
05933||.Józs.4.23||Mert kiszárította az ÚR, a ti Istenetek a Jordán vizét előttetek, amíg átkeltetek rajta, úgy, amint az ÚR, a ti Istenetek a Vörös-tengerrel cselekedett, amelyet kiszárított előttünk, amíg átjöttünk rajta.||1910;15182;15725;15891
05934||.Józs.4.24||Hogy megismerje a föld minden népe az ÚR kezét, hogy bizony erős az, és hogy féljétek az URat, a ti Isteneteket minden időben.||18869
05935||.Józs.5.1|Körülmetélkedés és páskaünnep Kánaánban|Amikor meghallotta az emóriak összes királya, akik a Jordántól nyugat felé laknak, és a kánaániak összes királya, akik a tenger mellett laknak, hogy kiszárította az ÚR a Jordán vizét Izráel fiai előtt, amíg átkeltek, megolvadt a szívük, és elakadt még a lélegzetük is Izráel fiai miatt.||4104;5878;-5880;5893
05936||.Józs.5.2||Ebben az időben mondta az ÚR Józsuénak: Csinálj kőkéseket, és másodszor is metéltesd körül Izráel fiait.||1626;5935;407;420;424
05937||.Józs.5.3||Erre Józsué kőkéseket csinált, és körülmetélte Izráel fiait az Arálót-halmon.||
05938||.Józs.5.4||Az ok pedig, amiért körülmetélte őket Józsué, ez: mindazok, akik kijöttek Egyiptomból, a férfiak, a harcosok mindnyájan meghaltak a pusztában útközben, miután kijöttek Egyiptomból.||4129;-4132;4137;-4142
05939||.Józs.5.5||Mert körül volt ugyan metélve az egész nép, amely kijött, de azt a népet, amely a pusztában született, útközben, amíg vonultak Egyiptomból, nem metélték körül.||
05940||.Józs.5.6||Mert negyven esztendeig jártak Izráel fiai a pusztában, és ezalatt valamennyi hadakozó férfi elpusztult, aki kijött Egyiptomból, mivel nem hallgattak az ÚR szavára. Megesküdött nekik az ÚR, hogy nem látják meg azt a földet, amelyről megesküdött az ÚR az ő atyáiknak, hogy nekik adja azt a tejjel és mézzel folyó földet.||4142;4129;4131;1587
05941||.Józs.5.7||Fiaikat azonban, akiket a helyükre állított, körülmetélte Józsué. Mert körülmetéletlenek voltak, mivel útközben nem metélték körül őket.||
05942||.Józs.5.8||Miután pedig az egész népet körülmetélték, a helyükön vesztegeltek a táborban, amíg meggyógyultak.||
05943||.Józs.5.9||Ekkor azt mondta az ÚR Józsuénak: Ma fordítottam el rólatok Egyiptom gyalázatát. Ezért hívják e helyet Gilgálnak mind a mai napig.||
05944||.Józs.5.10||Gilgálban táboroztak Izráel fiai, és elkészítették a páskát Jerikó mezején a hónap tizennegyedik napján este.||5929
05945||.Józs.5.11||A páska második napján, még aznap kovásztalan kenyeret és pörkölt gabonát ettek a föld terméséből.||1834;1835;3407
05946||.Józs.5.12||A következő naptól, hogy ettek a föld terméséből, megszűnt a manna, és nem volt többé mannája Izráel fiainak, hanem Kánaán földjének gyümölcséből ettek abban az esztendőben.||1951;1961;-1982
05947||.Józs.5.13||Amikor Józsué Jerikónál volt, fölemelte szemét, és látta, hogy íme, egy férfi áll előtte kivont karddal a kezében. Józsué odament hozzá, és megkérdezte tőle: Közülünk való vagy-e, vagy ellenségeink közül?||
05948||.Józs.5.14||Ő pedig mondta: Nem, mert én az ÚR seregének vezére vagyok, most jöttem. Ekkor Józsué arccal a földre borult előtte, meghajolt, és ezt mondta neki: Mit akar mondani az én Uram az ő szolgájának?||1908;1909
05949||.Józs.5.15||Az ÚR seregének a vezére azt mondta Józsuénak: Oldd le sarudat a lábadról, mert szent az a hely, amelyen állsz. És Józsué úgy cselekedett.||1584
05950||.Józs.6.1|Jerikó bevétele|Jerikó pedig úgy be volt zárva Izráel fiai miatt, hogy se ki nem jöhetett, se be nem mehetett senki.||
05951||.Józs.6.2||Az ÚR azt mondta Józsuénak: Lásd! Kezedbe adtam Jerikót és királyát a sereg harcosaival együtt.||6003
05952||.Józs.6.3||Járjátok azért körül a várost, valamennyi harcos kerülje meg egyszer a várost. Így cselekedj hat napon át.||
05953||.Józs.6.4||És hét pap vigyen hét, kosszarvból készült kürtöt a láda előtt. A hetedik napon pedig hétszer kerüljétek meg a várost, a papok pedig fújják meg a kürtöket.||3478
05954||.Józs.6.5||És ha majd belefújnak a kosszarvba, mihelyt meghalljátok a kürt szavát, az egész nép harsány kiáltásban törjön ki, és magától leszakad a város kőfala, és fölmegy arra a nép, mindenki az előtte levő helyen.||
05955||.Józs.6.6||Előhívta azért Józsué, Nún fia a papokat, és azt mondta nekik: Vegyétek föl a szövetség ládáját, hét pap pedig vigyen hét, kosszarvból készült kürtöt az ÚR ládája előtt.||5908
05956||.Józs.6.7||A népnek pedig ezt mondta: Menjetek, és kerüljétek meg a várost, a fegyveresek pedig menjenek az ÚR ládája előtt.||
05957||.Józs.6.8||És úgy történt, ahogy Józsué megmondta a népnek. A hét pap ugyanis, aki a kosszarvból készült hét kürtöt vitte, az ÚR előtt ment, és kürtölt a kürtökkel, az ÚR szövetségládája pedig utánuk haladt.||
05958||.Józs.6.9||A fegyveresek a kürtölő papok előtt mentek, és az utóvéd követte őket folytonos kürtölés közben.||
05959||.Józs.6.10||A népnek pedig azt parancsolta Józsué: Ne kiáltsatok, hangotokat se hallassátok, egy szó se jöjjön ki a szátokból addig a napig, amíg azt nem mondom nektek: kiáltsatok; és akkor kiáltsatok.||
05960||.Józs.6.11||Körüljárták azért az ÚR ládájával a várost. Egyszer kerülték meg, azután visszatértek a táborba, és az éjszakát a táborban töltötték.||
05961||.Józs.6.12||Józsué korán reggel fölkelt, a papok pedig fölvették az ÚR ládáját.||5894;5900;5909
05962||.Józs.6.13||A hét pap, aki a kosszarvból készült hét kürtöt vitte, az ÚR ládája előtt ment, és folyton fújta a kürtöket, a fegyveresek pedig előttük mentek, és az utóvéd követte az ÚR ládáját folytonos kürtölés közben.||
05963||.Józs.6.14||A második napon is megkerülték egyszer a várost, azután visszatértek a táborba. Így cselekedtek hat napon át.||
05964||.Józs.6.15||A hetedik napon is fölkeltek hajnalhasadtával, és a szokott módon hétszer megkerülték a várost. Csak ezen a napon kerülték meg a várost hétszer.||
05965||.Józs.6.16||Amikor a hetedik forduláskor kürtöltek a papok a kürtökkel, Józsué azt mondta a népnek: Kiáltsatok, mert nektek adta az ÚR a várost!||
05966||.Józs.6.17||És a város és minden, ami benne van, legyen teljesen az ÚRnak szentelve. Csak a parázna Ráháb maradjon életben, ő és mindazok, akik vele vannak a házban, mert elrejtette a követeket, akiket odaküldtünk.||5881;-5883;30270
05967||.Józs.6.18||Mindazáltal óvakodjatok a teljesen Istennek szentelt dolgoktól, hogy miután neki szentelitek, el ne vegyetek a teljesen neki szentelt dolgokból, hogy Izráel táborát átkozottá ne tegyétek és bajba ne keverjétek.||3598;4271
05968||.Józs.6.19||Hanem mivel minden ezüst-, arany-, réz- és vasedény az ÚRnak van szentelve, az ÚR kincsei közé jusson.||4715;4716;4718;22700
05969||.Józs.6.20||A nép pedig fölkiáltott, amint megszólaltak a kürtök. És ahogy meghallotta a nép a kürt szavát, és hangosan fölkiáltott, az történt, hogy magától leomlott a kőfal, és bement a nép a városba, mindenki az előtte levő helyen, és bevették a várost.||5954;30269;5956
05970||.Józs.6.21||Fegyver élével teljesen kipusztítottak mindent, ami csak volt a városban, a férfitól az asszonyig, a gyermektől az öregig, sőt az ökröt, a juhot és a szamarat is.||5112;5113;7563
05971||.Józs.6.22|Ráháb megmenekül|A két férfinak pedig, akik kikémlelték a földet, azt mondta Józsué: Menjetek be a parázna asszony házába, és hozzátok ki onnan az asszonyt és mindazt, amije van, ahogy megesküdtetek neki.||5883;30270
05972||.Józs.6.23||Bementek azért a kémkedő ifjak, és kihozták Ráhábot és atyját, anyját és testvéreit, mindazt, amije volt, és minden cselédjét is kihozták, és Izráel táborán kívülre helyezték őket.||5966
05973||.Józs.6.24||A várost pedig és mindazt, ami benne volt, tűzzel égették meg. Csak az ezüstöt, az aranyat és a réz- és vasedényeket rakták az ÚR házának kincsei közé.||5968
05974||.Józs.6.25||A parázna Ráhábot pedig és atyja háznépét és mindenét, amije volt, élni hagyta Józsué; ott is lakik Izráel között mind e mai napig. Mert elrejtette a követeket, akiket Józsué küldött, hogy kémleljék ki Jerikót.||30385;6534
05975||.Józs.6.26||Azon a napon ezt az esküt tette Józsué: Átkozott legyen az ÚR előtt az a férfi, aki nekilát, hogy fölépítse ezt a várost, Jerikót! Elsőszülöttjére rakja le annak alapját, és legkisebb fiára állítsa föl kapuit!||9318
05976||.Józs.6.27||És az ÚR Józsuéval volt, és elterjedt a híre az egész földön.||
05977||.Józs.7.1|Izráel veresége Ajnál|De Izráel fiai hűtlenül bántak a teljesen Istennek szentelt dolgokkal. Mert a Júda nemzetségéből való Ákán, Karmi fia, aki Zabdi fia, aki Zerah fia, elvett a teljesen Istennek szentelt dolgokból. Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Izráel fiai ellen.||5966;-5968;5289;5996;5997;6446;10315
05978||.Józs.7.2||Józsué ugyanis férfiakat küldött Jerikóból Ajba, amely Bét-Áven mellett van, Bételtől kelet felé, és azt mondta nekik: Menjetek föl, és kémleljétek ki azt a földet. Föl is mentek a férfiak, és kikémlelték Ajt.||5870
05979||.Józs.7.3||Majd visszatértek Józsuéhoz, és azt mondták neki: Ne menjen föl az egész nép. Mintegy kétezer férfi vagy mintegy háromezer férfi menjen föl, és megverik Ajt. Ne fáraszd oda az egész népet, hiszen kevesen vannak!||
05980||.Józs.7.4||Fölment azért oda a népből mintegy háromezer férfi, de megfutamodtak Aj emberei elől.||
05981||.Józs.7.5||És Aj emberei megöltek közülük mintegy harminchat férfit, és üldözték őket a kaputól kezdve egész Sebárimig, és levágták őket a lejtőn. Azért megolvadt a nép szíve, és olyan lett, mint a víz.||5935
05982||.Józs.7.6||Józsué pedig megszaggatta ruháit, és arccal a földre borult az ÚR ládája előtt egész estig, ő és Izráel vénei, és port hintettek a fejükre.||1117;4114
05983||.Józs.7.7||És azt mondta Józsué: Jaj, Uram, Istenem! Miért is hoztad át ezt a népet a Jordánon, hogyha az emóriak kezébe adsz minket, hogy elveszítsenek! Bár úgy határoztunk volna, hogy a Jordánon túl maradunk!||
05984||.Józs.7.8||Ó, Uram! Mit mondjak, miután meghátrált Izráel az ellenségei elől?||
05985||.Józs.7.9||Ha meghallják ezt a kánaániak és az ország többi lakói, és ellenünk fordulnak, és kiirtják nevünket e földről: mit cselekszel majd a te nagy nevedért?||2449;2450;4121
05986||.Józs.7.10|A vereség oka: Ákán bűne|Az ÚR ezt felelte Józsuénak: Kelj föl! Miért is borulsz arcra?||
05987||.Józs.7.11||Vétkezett Izráel, és áthágták szövetségemet is, amelyet parancsoltam nekik, mert elvettek a teljesen nekem szentelt dolgokból, és edényeik közé dugdosták azokat; loptak és hazudtak is.||
05988||.Józs.7.12||Ezért nem bírtak megállni Izráel fiai az ellenségeik előtt. Meghátráltak előttük, mert átkozottá lettek. Nem leszek többé veletek, ha el nem távolítjátok magatok közül azt a nekem szentelt dolgot.||
05989||.Józs.7.13||Kelj föl, és szenteld meg a népet, és mondjad: Szenteljétek meg magatokat holnapra, mert azt mondta az ÚR, Izráel Istene: Istennek szentelt dolog van közötted, Izráel! Nem állhattok meg ellenségeitek előtt, amíg el nem távolítjátok közületek az Istennek szentelt dolgot.||5898
05990||.Józs.7.14||Azért jöjjetek elő reggel törzsenként. Az a törzs pedig, amelyet bűnösnek jelent ki az ÚR, jöjjön elő családonként, a család pedig, amelyet bűnösnek jelent ki az ÚR, jöjjön elő házanként, a ház pedig, amelyet bűnösnek jelent ki az ÚR, jöjjön elő férfianként.||7549;7550
05991||.Józs.7.15||Aki az Istennek szentelt dologban bűnösnek bizonyul, azt mindenével együtt meg kell égetni, mivel megszegte az ÚR szövetségét, és mivel alávaló dolgot cselekedett Izráelben.||5286
05992||.Józs.7.16||Fölkelt tehát Józsué jó reggel. Előállította Izráelt törzsei szerint, és Júda nemzetségére esett a sors, hogy bűnös.||5894;6138;6140
05993||.Józs.7.17||Ekkor előállította Júda családjait, és Zerah családjára esett a sors, hogy az a bűnös. Azután előállította Zerah családjából a férfiakat, és Zabdi házára esett a sors, hogy az bűnös.||4509
05994||.Józs.7.18||És előállította az ő házának férfiait, és Ákánra esett a sors, hogy ő a bűnös, aki Karmi fia, aki Zabdi fia, aki a Júda nemzetségéből való Zerah fia.||
05995||.Józs.7.19||Józsué erre azt mondta Ákánnak: Kérlek, fiam, adj dicsőséget az ÚRnak, Izráel Istenének, és tégy bűnvallást előtte, és add tudtomra, kérlek, mit tettél, ne titkold el előlem!||26533;7551
05996||.Józs.7.20||Ákán pedig így felelt Józsuénak: Bizony, vétkeztem az ÚR ellen, Izráel Istene ellen, ezt és ezt cselekedtem.||
05997||.Józs.7.21||Láttam ugyanis a zsákmány közt egy jó babilóni köntöst, kétszáz sékel ezüstöt és egy aranyrudat, amelynek a súlya ötven sékel volt, megkívántam ezeket és elvettem. Íme, el vannak rejtve a földben a sátram közepén, az ezüst pedig alatta van.||
05998||.Józs.7.22||Ekkor követeket küldött Józsué, akik a sátorba futottak, és íme, ott volt elrejtve a köntös a sátrában, és az ezüst is alatta volt.||
05999||.Józs.7.23||És kivitték azokat a sátor közepéről, elvitték Józsuéhoz és Izráel minden fiához, és lerakták az ÚR színe előtt.||
06000||.Józs.7.24||Józsué pedig és vele együtt egész Izráel fogta Ákánt, Zerah fiát, az ezüstöt, a köntöst és az aranyrudat, fiait és leányait, ökreit, szamarait és juhait, sátrát és mindenét, amije volt, és az Ákór völgyébe vitték azokat.||5993
06001||.Józs.7.25||És azt mondta Józsué: Miért rontottál meg minket? Rontson meg téged e napon az ÚR! És elborította őt egész Izráel kövekkel, majd a megkövezés után megégették őket tűzzel.||
06002||.Józs.7.26||Nagy kőhalmot raktak föléjük, amely mind e napig megvan. És megszűnt az ÚR haragjának lángolása. Ezért nevezik azt a helyet Ákór völgyének mind a mai napig.||6031;8496
06003||.Józs.8.1|Haditerv Aj elfoglalására|Azután ezt mondta az ÚR Józsuénak: Ne félj és ne rettegj! Vedd magadhoz az egész fegyverforgató népet, kelj föl, és menj föl Ajba. Meglásd, kezedbe adom Aj királyát és népét, városát és földjét.||5860;5735
06004||.Józs.8.2||Úgy cselekedjél Ajjal és királyával, ahogy Jerikóval és királyával cselekedtél. De zsákmányolnivalóját és jószágát magatoknak zsákmányolhatjátok! Vess lest a város háta mögött!||5970;6029;5441
06005||.Józs.8.3||Elindult tehát Józsué és az egész fegyverforgató nép, hogy fölmenjenek Ajba. Józsué kiválasztott harmincezer erős férfit, és elküldte őket éjjel.||
06006||.Józs.8.4||Ezt parancsolta nekik: Vigyázzatok! Ti lest vettek a városnak, a város háta mögött. Ne menjetek nagyon messzire a várostól, és mindnyájan legyetek készenlétben!||
06007||.Józs.8.5||Én pedig és az egész nép, amely velem van, megközelítjük a várost. Ha kijönnek ellenünk, mint először, akkor megfutamodunk előlük.||
06008||.Józs.8.6||Ők utánunk jönnek, amíg el nem szakítjuk őket a várostól, mert azt fogják mondani, hogy futnak előlünk, mint először. Amíg futunk előlük,||5981
06009||.Józs.8.7||indítsatok támadást a leshelyről, és foglaljátok el a várost, mert az ÚR, a ti Istenetek a kezetekbe adja azt.||
06010||.Józs.8.8||És miután beveszitek, borítsátok lángba a várost. Az ÚR szava szerint cselekedjetek, vigyázzatok, megparancsoltam nektek!||
06011||.Józs.8.9||Elküldte tehát őket Józsué, és ők elmentek a leshelyre, és megszálltak Bétel és Aj között, Ajtól nyugat felé. Józsué pedig ezen az éjszakán a nép között hált.||
06012||.Józs.8.10||Korán reggel pedig fölkelt, megszemlélte a népet, és fölment Izráel véneivel a nép előtt Ajig.||5894;5961;5992
06013||.Józs.8.11||Felvonult az egész fegyverforgató nép, amely vele volt, így közeledtek, és megérkeztek a város elé. Ajtól északra tábort ütöttek, a völgy pedig köztük és Aj között volt.||
06014||.Józs.8.12||Ekkor magához vett mintegy ötezer férfit, és lesbe állította őket Bétel és Aj között, a város nyugati részén.||
06015||.Józs.8.13||Így állították föl a népet: az egész tábor Ajtól északra, utócsapata pedig a várostól nyugatra volt. Józsué pedig az éjszakát a völgyben töltötte.||
06016||.Józs.8.14|Aj város elfoglalása|Amikor Aj királya ezt meglátta, fölkeltek, és a város népe nagy sietve harcba vonult Izráel ellen. A király és egész népe a kijelölt helyre, a síkság szélére ment, mert nem tudta, hogy lest vetettek nekik a város háta mögött.||
06017||.Józs.8.15||Józsué pedig és egész Izráel, mintha vereséget szenvedett volna tőlük, futni kezdett a puszta felé vivő úton.||
06018||.Józs.8.16||És fellármázták az egész népet, amely a városban volt, hogy üldözze őket. Üldözték is Józsuét, és elszakadtak a várostól.||
06019||.Józs.8.17||Nem maradt ember sem Ajban, sem Bételben, aki ne eredt volna Izráel után; és otthagyták a várost tárva-nyitva, és üldözték Izráelt.||
06020||.Józs.8.18||Az ÚR pedig azt mondta Józsuénak: Emeld föl a kezedben levő dárdát Aj felé, mert kezedbe adom azt. És fölemelte Józsué a város felé a kezében levő dárdát.||
06021||.Józs.8.19||A lesben levők pedig gyorsan fölkeltek a helyükről, és amint fölemelte a kezét, futni kezdtek, és bementek a városba, bevették, és hamarosan tűzbe borították.||
06022||.Józs.8.20||Aj férfiai pedig hátratekintettek, és látták, hogy a város füstje, íme, fölszáll az ég felé, és hogy nincs módjukban sehova sem menekülni, mert a nép, amely a puszta felé futott, visszafordult az üldözők felé.||
06023||.Józs.8.21||Józsué ugyanis és egész Izráel látta, hogy a lesben levők bevették a várost, és hogy a város füstje fölszáll. Visszafordultak tehát, és vágni kezdték Aj embereit.||
06024||.Józs.8.22||Amazok pedig a városból jöttek ki ellenük, és így az izráeliek közé kerültek; ezek innen, amazok meg onnan vágták őket, úgyhogy senki sem maradt köztük, aki élve elmenekülhetett volna.||5113;1917
06025||.Józs.8.23||Aj királyát élve fogták el és Józsué elé vitték.||
06026||.Józs.8.24||Mikor pedig Izráel leöldöste Aj minden lakóját a mezőn, a pusztában, ahol üldözték őket, és mikor mindnyájan az utolsóig elhullottak fegyver éle által, visszafordult egész Izráel Aj ellen, és kardélre hányták az ott levőket.||
06027||.Józs.8.25||Mindazok pedig, akik ezen a napon elhullottak, Aj összes embere, férfiak és asszonyok együtt, tizenkétezren voltak.||
06028||.Józs.8.26||Józsué ugyanis nem vonta vissza a kezét, amelyet a dárdával együtt fölemelt, míg meg nem ölték Aj minden lakosát.||6020;6031;1994;1995
06029||.Józs.8.27||A jószágot azonban és ami zsákmányolható volt a városban, magának zsákmányolta Izráel az ÚR rendelése szerint, ahogy Józsuét utasította.||
06030||.Józs.8.28||Ajt pedig felgyújtatta Józsué és mindörökre kőhalommá és pusztasággá tette, mind e napig.||
06031||.Józs.8.29||Aj királyát pedig felakasztatta egy fára, és ott volt estig. De naplementekor Józsué parancsára levették holttestét a fáról és a város kapujának bejáratához vetették, és nagy rakás követ hordtak föléje. Ott van az mind e napig.||
06032||.Józs.8.30|Oltár az Ébál-hegyen|Majd oltárt épített Józsué az ÚRnak, Izráel Istenének Ébál hegyén,||5589
06033||.Józs.8.31||ahogy Mózes, az ÚR szolgája megparancsolta Izráel fiainak, amint meg van írva Mózes törvénykönyvében: ép kövekből való oltárt, melyeket vas nem érintett; és egészen elégő áldozatot és hálaáldozatokat áldoztak azon az ÚRnak.||2076;5592
06034||.Józs.8.32||És fölírta ott a kövekre Mózes törvényének a másolatát, amelyet Izráel fiainak írt.||5587;5588;5593
06035||.Józs.8.33||Az egész Izráel pedig és az ő vénei, vezérei és bírái ott álltak kétfelől a láda mellett, szemben a lévita papokkal, akik az ÚR szövetségládáját hordozzák, mind a jövevény, mind a bennszülött: fele a Garizim hegye felől, fele pedig az Ébál hegye felől, amint megparancsolta Mózes, az ÚR szolgája, hogy így áldja meg Izráel népét először.||5237;5597;5598
06036||.Józs.8.34||Azután pedig fölolvasta a törvény minden igéjét, az áldást és az átkot, mind úgy, ahogy meg van írva a törvény könyvében.||5600
06037||.Józs.8.35||Egy ige sem volt azok közül, amelyeket Mózes parancsolt, amelyet föl ne olvasott volna Józsué Izráel egész gyülekezete előtt, még az asszonyok, gyermekek, jövevények előtt is, akik közöttük éltek.||
06038||.Józs.9.1|Izráel és a ravasz gibeóniak|Amikor meghallották ezt mindazok a királyok, akik a Jordánon innen a hegyeken, a síkságokon és a Nagy-tenger partja mentén éltek, le egész Libánonig: a hettiták, emóriak, kánaániak, perizziek, hivviek és a jebúsziak,||4821;-4823
06039||.Józs.9.2||összegyűltek, hogy közös erővel megvívjanak Józsuéval és Izráellel.||14667
06040||.Józs.9.3||De meghallották Gibeón lakói is, amit Józsué Jerikóval és Ajjal cselekedett,||5969;-5970;6028;-6031
06041||.Józs.9.4||és ők is ravaszul cselekedtek. Elmentek ugyanis, és követeknek adták ki magukat. Szamaraikra ócska zsákokat és ócska, megrepedezett és összekötözött borostömlőket szereztek,||
06042||.Józs.9.5||ócska, megfoltozott sarukat a lábukra és elnyűtt ruhákat magukra. Az útra való kenyerük is mind száraz és penészes volt.||
06043||.Józs.9.6||Így mentek el Józsuéhoz a táborba, Gilgálba, és azt mondták neki és az izráelieknek: Messze földről jöttünk, kössetek most szövetséget velünk.||
06044||.Józs.9.7||Az izráeliek pedig azt mondták a hivvieknek: Hátha közöttünk laktok. Hogyan köthetnénk szövetséget veletek?||2176;5113
06045||.Józs.9.8||Azok pedig azt mondták Józsuénak: Szolgáid vagyunk! Józsué ezt kérdezte tőlük: Kik vagytok, és honnan jöttetek?||
06046||.Józs.9.9||Azt mondták neki: Igen messze földről jöttek szolgáid, az ÚRnak, a te Istenednek nevéért, mert hallottuk az ő hírét és mindazt, amit Egyiptomban cselekedett.||
06047||.Józs.9.10||Azt is mind, amit az emóriak két királyával, Szíhónnal, Hesbón királyával és az astáróti Óggal, Básán királyával cselekedett, akik a Jordánon túl voltak.||4361;-4365
06048||.Józs.9.11||Ezért így szóltak nekünk a véneink és földünk minden lakosa: Szerezzetek magatoknak eledelt az útra, menjetek eléjük, és mondjátok nekik: „Szolgáitok vagyunk, most azért kössetek szövetséget velünk!||
06049||.Józs.9.12||Itt a kenyerünk: még meleg volt, amikor eleségül elhoztuk házainkból, amikor elindultunk, hogy hozzátok jöjjünk. Most, íme, száraz és penészes lett.||
06050||.Józs.9.13||Ezek a borostömlők is, amelyeket új korukban töltöttünk meg, íme, hogy megszakadoztak! Ezek a mi ruháink és saruink pedig elnyűttek az igen hosszú út miatt.”||
06051||.Józs.9.14||Akkor vettek a férfiak az eledelükből, az ÚR tanácsát pedig nem kérték ki.||
06052||.Józs.9.15||Józsué békességesen bánt velük, és szövetséget kötött velük, hogy életben hagyja őket; a gyülekezet vezetői pedig megesküdtek erről nekik.||8583
06053||.Józs.9.16|A gibeóniakat szolgálatra vetik|De harmadnap múlva, azután, hogy szövetséget kötöttek velük, meghallották, hogy azok a közelből valók, sőt közöttük laknak.||
06054||.Józs.9.17||Elindultak tehát Izráel fiai, és harmadnap eljutottak a városaikhoz. A városaik pedig ezek voltak: Gibeón, Kefírá, Beérót és Kirjat-Jeárim.||
06055||.Józs.9.18||De nem bántották őket Izráel fiai, mivel megesküdtek nekik a gyülekezet főemberei az ÚRra, Izráel Istenére. Emiatt zúgolódott az egész gyülekezet a főemberek ellen.||
06056||.Józs.9.19||Az összes főember ezt mondta az egész gyülekezetnek: Megesküdtünk nekik az ÚRra, Izráel Istenére, most hát nem bánthatjuk őket!||6052;8583
06057||.Józs.9.20||Ezt tesszük velük: életben hagyjuk őket, és így nem érhet bennünket harag az esküvésért, amellyel megesküdtünk nekik.||8582
06058||.Józs.9.21||Azután ezt mondták a főemberek: Ám éljenek, de legyenek az egész gyülekezet favágói és vízhordói. Ezt meg is mondták nekik a főemberek.||
06059||.Józs.9.22||Józsué ugyanis hívatta őket, és így szólt hozzájuk: Miért csaptatok be minket, amikor így beszéltetek: „Igen messziről valók vagyunk”, holott közöttünk laktok?||
06060||.Józs.9.23||Most azért átkozottak legyetek, és ne fogyjon ki közületek a szolga, a favágó és a vízhordó az én Istenem házában.||
06061||.Józs.9.24||Azok pedig így feleltek Józsuénak: Mivel nyilván tudtukra jutott szolgáidnak az, amit az ÚR, a ti Istenetek parancsolt szolgájának, Mózesnek, hogy nektek adja ezt az egész földet, és hogy kiirtja előletek a föld minden lakosát, igen féltettük tőletek az életünket, ezért cselekedtük ezt a dolgot.||5113;6066
06062||.Józs.9.25||De most, íme, a kezedben vagyunk, úgy cselekedj hát velünk, ahogy jónak és igaznak tetszik előtted.||
06063||.Józs.9.26||És úgy cselekedett velük, és kiszabadította őket Izráel fiainak kezéből, és nem ölték meg őket.||
06064||.Józs.9.27||Azon a napon Józsué a gyülekezetnek és az ÚR oltárának a favágóivá és vízhordóivá tette őket mindmáig azon a helyen, amelyet kiválasztott az ÚR.||5690
06065||.Józs.10.1|A kánaániak megtámadják Gibeónt|Amikor meghallotta Adónícedek, Jeruzsálem királya, hogy Józsué bevette és elpusztította Ajt, és hogy úgy cselekedett Ajjal és királyával, ahogy Jerikóval és királyával, és hogy békességre léptek Gibeón lakói Izráellel, és közöttük vannak,||6028;6030;6031;5970;5973
06066||.Józs.10.2||igen megijedtek, mert nagy város volt Gibeón, olyan, mint egy királyi város, sőt nagyobb volt Ajnál, lakói pedig mind vitézek.||6061
06067||.Józs.10.3||Ezért Adónícedek, Jeruzsálem királya üzenetet küldött Hóhámnak, Hebrón királyának és Pirámnak, Jarmút királyának, Jáfíának, Lákis királyának és Debírnek, Eglón királyának:||
06068||.Józs.10.4||Jöjjetek hozzám, és segítsetek meg engem. Verjük meg Gibeónt, mert békességet kötött Józsuéval és Izráel fiaival!||
06069||.Józs.10.5||Összegyűltek tehát, és fölment az emóriak öt királya: Jeruzsálem királya, Hebrón királya, Jarmút királya, Lákis királya és Eglón királya, ők maguk és egész seregük, és tábort ütöttek Gibeónnál, és harcoltak ellene.||
06070||.Józs.10.6|Józsué megveri az ellenséget|Erre Gibeón lakói ezt az üzenetet küldték Józsuénak a gilgáli táborba: Ne vond meg kezedet szolgáidtól! Jöjj föl hozzánk gyorsan, és ments meg minket. Segíts rajtunk, mert a hegyek közt lakó emóriak királyai mind összegyűltek ellenünk!||
06071||.Józs.10.7||Fölment azért Józsué Gilgálból, és vele az egész harci nép és a sereg minden vitéze.||
06072||.Józs.10.8||Az ÚR pedig azt mondta Józsuénak: Ne félj tőlük, mert kezedbe adtam őket. Senki sem áll meg közülük előtted.||6113;6074;-6078
06073||.Józs.10.9||És rájuk tört Józsué nagy hirtelen, miután egész éjszaka menetelt Gilgálból.||6114
06074||.Józs.10.10||És megrettentette őket az ÚR Izráel előtt, és megverte őket Gibeónnál nagy vereséggel, és üldözte őket a Béthórónba vivő úton, és vágta őket egészen Azékáig és Makkédáig.||9069
06075||.Józs.10.11||Mikor pedig a béthóróni lejtőn futottak Izráel elől, az ÚR nagy jégesőt hullatott rájuk az égből egész Azékáig, és meghaltak. Többen voltak, akik a jégeső kövei miatt haltak meg, mint azok, akiket fegyverrel öltek meg Izráel fiai.||1764;-1766;6643
06076||.Józs.10.12|Az égi csoda|Azon a napon, amelyen odavetette az ÚR az emóriakat Izráel fiai elé, Józsué az ÚRhoz szólt, és ezt mondta Izráel szemei előtt: Állj meg, nap, Gibeónban, és hold, az Ajjálón völgyében!||
06077||.Józs.10.13||És megállt a nap, és vesztegelt a hold is, amíg a nép bosszút nem állt ellenségein. Vajon nincsen-e ez megírva Jásár könyvében? És megállt a nap az ég közepén, és nem sietett lenyugodni majdnem egy teljes napig.||18253;18466
06078||.Józs.10.14||Nem volt olyan nap, mint ez, sem azelőtt, sem azután, hogy ember szavának engedett volna az ÚR, mert az ÚR harcolt Izráelért.||
06079||.Józs.10.15||Ezután visszatért Józsué egész Izráellel a táborba, Gilgálba.||
06080||.Józs.10.16|Elfogják az öt kánaáni királyt|Az öt király pedig elfutott, és elrejtőzött Makkédában, egy barlangban.||
06081||.Józs.10.17||De jelentették Józsuénak, hogy megtalálták az öt királyt elrejtőzve a makkédai barlangban.||
06082||.Józs.10.18||Józsué erre ezt mondta: Hengerítsetek nagy köveket a barlang szájához, és rendeljetek mellé embereket, hogy őrizzék azokat.||
06083||.Józs.10.19||Ti pedig ne álljatok meg, nyomuljatok ellenségeitek után, és vágjátok hátvédcsapataikat, és ne engedjétek őket bejutni a városaikba, mert kezetekbe adta őket az ÚR, a ti Istenetek.||5565
06084||.Józs.10.20||Miután Józsué és Izráel fiai szinte teljesen megsemmisítették őket, és az életben maradtak a megerősített városokba futottak,||
06085||.Józs.10.21||békességgel visszatért az egész nép Józsuéhoz a makkédai táborba. Nyelvét se mozdította senki Izráel fiai ellen.||
06086||.Józs.10.22||Józsué azt mondta: Nyissátok meg a barlang száját, és hozzátok ki hozzám azt az öt királyt a barlangból!||
06087||.Józs.10.23||Úgy is cselekedtek, és kihozták hozzá a barlangból azt az öt királyt: Jeruzsálem királyát, Hebrón királyát, Jarmút királyát, Lákis királyát és Eglón királyát.||
06088||.Józs.10.24||Mikor pedig kihozták ezt az öt királyt Józsuéhoz, előhívatta Józsué az összes izráeli férfit, és ezt mondta a harcosok vezéreinek, akik vele mentek: Jöjjetek elő, tegyétek lábatokat e királyok nyakára. Odajöttek tehát, és lábukat azok nyakára tették.||15471
06089||.Józs.10.25||És ezt mondta nekik Józsué: Ne féljetek, és meg ne rettenjetek. Legyetek bátrak és erősek, mert így cselekszik az ÚR minden ellenségetekkel, akik ellen harcoltok.||6266
06090||.Józs.10.26||Azután Józsué megölte és fölakasztatta őket öt fára. Úgy maradtak a fákon egész estig.||6031
06091||.Józs.10.27||Naplementekor pedig Józsué parancsára levették őket a fákról, és behajították őket a barlangba, amelyben elbújtak, és nagy köveket raktak a barlang szája elé; ott is vannak mind e napig.||6031;5469;5470
06092||.Józs.10.28|Az ország déli részének elfoglalása|Makkédát is bevette Józsué ugyanazon a napon, és fegyver élére hányta királyával együtt. Mind megölte őket, egy lelket sem engedett kimenekülni azok közül, akik odabent voltak. Ugyanúgy bánt Makkéda királyával, ahogy Jerikó királyával.||5970;5973
06093||.Józs.10.29||Azután átment Józsué és vele az egész Izráel Makkédából Libnába, és harcolt Libnával.||
06094||.Józs.10.30||Az ÚR azt is Izráel kezébe adta királyával együtt. Fegyver élére hányta azt, és egy lelket sem engedett elmenekülni azok közül, akik odabent voltak. A királyával úgy bánt, ahogy Jerikó királyával.||6092
06095||.Józs.10.31||Libnából pedig átment Józsué és vele egész Izráel Lákisba, tábort ütött mellette, és harcolt ellene.||
06096||.Józs.10.32||Az ÚR Izráel kezébe adta Lákist, és bevették azt a második napon. Fegyver élére hányta azt és minden lelket, amely benne volt, egészen úgy, ahogy Libnával cselekedett.||
06097||.Józs.10.33||Akkor feljött Hórám, Gézer királya, hogy megsegítse Lákist, de úgy megverte Józsué őt és a népét, hogy egy menekülőt sem hagyott életben.||
06098||.Józs.10.34||Lákisból pedig átment Józsué és vele az egész Izráel Eglónba, és tábort ütött mellette, és harcoltak ellene.||
06099||.Józs.10.35||Még aznap bevették azt, és fegyver élére hányták. Még aznap megölt minden lelket, amely benne volt, egészen úgy, ahogy Lákissal cselekedett.||
06100||.Józs.10.36||Azután fölment Józsué és vele az egész Izráel Eglónból Hebrónba, és harcoltak ellene.||
06101||.Józs.10.37||Bevették és fegyver élére hányták királyával és minden városával együtt, és egy lelket sem engedett elmenekülni azok közül, akik odabent voltak, egészen úgy, ahogy Eglónnal cselekedett: elveszítette azt és minden benne levő lelket.||
06102||.Józs.10.38||Azután Józsué és vele egész Izráel Debír felé fordult, és harcolt ellene.||
06103||.Józs.10.39||Bevette azt és minden városát, és fegyver élére hányta őket és királyukat. Minden lelket megöltek, aki odabent volt, nem hagyott elmenekülni senkit. Úgy cselekedett Debírrel és királyával, ahogy Hebrónnal és ahogy Libnával és királyával cselekedett.||
06104||.Józs.10.40||Így verte le Józsué az egész országot: a hegységet és a déli vidéket, a síkságot és a lejtőket és mindazoknak királyait; senkit sem hagyott elmenekülni. Minden élőt megölt, ahogy azt az ÚR, Izráel Istene parancsolta.||6118;6121;5113;5443;5444
06105||.Józs.10.41||Leverte őket Józsué Kádés-Barneától fogva egész Gázáig, Gósen egész földjét is, egészen Gibeónig.||6253
06106||.Józs.10.42||Mindezeket a királyokat és földjüket egy út során hódította meg Józsué, mivel az ÚR, Izráel Istene harcolt Izráelért.||4922;4997
06107||.Józs.10.43||Azután visszatért Józsué egész Izráellel a táborba, Gilgálba.||
06108||.Józs.11.1|Ütközet Mérómnál|Mikor pedig meghallotta ezt Jábín, Hácór királya, üzenetet küldött Jóbábhoz, Mádón királyához, Simrón királyához, Aksáf királyához||
06109||.Józs.11.2||és azokhoz a királyokhoz, akik észak felé a hegységben laktak, és a pusztában Kinnerettől délre és a síkságon és Dór magaslatain a tenger felé;||
06110||.Józs.11.3||a kánaániakhoz kelet és nyugat felé; az emóriakhoz, hettitákhoz, perizziekhez, jebúsziakhoz a hegyek közé és a hivviekhez a Hermón alá, Micpá földjére.||
06111||.Józs.11.4||És kijöttek egész táborukkal, olyan sokan, mint a homok a tenger partján, és igen sok volt a ló és a szekér is.||
06112||.Józs.11.5||Mindezek a királyok összegyűltek, majd elindultak, és tábort ütöttek közösen a Méróm vizénél, hogy harcoljanak Izráel ellen.||
06113||.Józs.11.6||Ekkor azt mondta az ÚR Józsuénak: Ne félj tőlük, mert holnap ilyenkorra mindnyájukat átdöfötten vetem Izráel elé. Lovaik inát vágd át, szekereiket pedig gyújtsd fel.||6072;14650
06114||.Józs.11.7||Józsué tehát és vele az egész hadinép nagy hirtelen ellenük vonult a Méróm vizéhez, és rájuk rohantak.||
06115||.Józs.11.8||Az ÚR Izráel kezébe adta őket, és verték, űzték őket egészen a nagy Szídónig és Miszrefót-Májimig és a Micpevölgyig kelet felé; úgy leverték őket, hogy senki sem maradt közülük életben.||6160
06116||.Józs.11.9||Józsué úgy cselekedett velük, ahogy az ÚR mondta neki: lovaik inát átvágta, szekereiket pedig felgyújtotta.||6113;8214
06117||.Józs.11.10|Józsué elfoglalja az egész országot|Majd visszafordult Józsué még abban az órában, és bevette Hácórt, királyát pedig karddal megölte. Hácór volt ugyanis azelőtt mindennek a királyságnak a fővárosa.||
06118||.Józs.11.11||És kardélre hánytak minden ott lakót, fegyver élével ölték meg őket; nem maradt egy élő sem. Hácórt pedig felperzselték.||6104;5443
06119||.Józs.11.12||Ezeknek a királyoknak minden városát és minden királyukat is meghódoltatta Józsué, és megölte őket fegyver élével. Kipusztította őket, ahogy Mózes, az ÚR szolgája parancsolta neki.||5443;5444
06120||.Józs.11.13||Csak azokat a városokat nem égette föl Izráel, amelyek halmokon álltak, kivéve Hácórt. Egyedül azt perzselte fel Józsué.||
06121||.Józs.11.14||És e városoknak minden zsákmányolnivalóját és a jószágot is maguknak zsákmányolták Izráel fiai. Csak az embereket hányták kardélre, amíg csak egészen ki nem irtották őket. Nem hagytak meg egy élőt sem.||6118
06122||.Józs.11.15||Ahogy az ÚR parancsolta Mózesnek, az ő szolgájának, úgy parancsolt Mózes Józsuénak, és úgy cselekedett Józsué, semmit sem hagyott el mindabból, amit az ÚR Mózesnek parancsolt.||4811;4812;5123;5443;5444
06123||.Józs.11.16||Józsué elfoglalta azt az egész a földet, a hegységet, az egész déli vidéket, Gósen egész földjét, mind a síkságot, mind a pusztát, és Izráel hegyvidékét és annak síkságát||6075
06124||.Józs.11.17||a Kopasz-hegytől fogva, amely Széír felé emelkedik, egészen Baal-Gádig, amely a Libánon völgyében, a Hermón-hegy alatt terül el. Királyaikat pedig mind elfogta, leverte, és megölte őket.||
06125||.Józs.11.18||Hosszú időn át viselt hadat Józsué mindezekkel a királyokkal.||
06126||.Józs.11.19||Nem volt város, amely békességet kötött volna Izráel fiaival, kivéve a Gibeónban lakó hivvieket. Mindent harccal szereztek meg.||6040;6043;-6052;6055
06127||.Józs.11.20||Mert az ÚRtól volt az, hogy megkeményítették szívüket, és haddal mentek Izráel ellen, hogy eltörölje őket, és hogy ne legyen számukra irgalom, hanem hogy kipusztítsa őket, ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek.||4968
06128||.Józs.11.21||Majd elment Józsué abban az időben, és kiirtotta az anákokat a hegyek közül Hebrónból, Debírből, Anábból és Júda minden hegységéből és Izráel minden hegységéből. Városaikkal együtt eltörölte őket.||4097;4108;4920;5158;5159
06129||.Józs.11.22||Nem maradtak anákok Izráel fiainak földjén, csak Gázában, Gátban és Asdódban.||7622;8583
06130||.Józs.11.23||Elfoglalta tehát Józsué az egész földet, egészen úgy, ahogy az ÚR mondta Mózesnek; és Józsué örökségül adta azt Izráelnek, mindegyik törzsnek, ami járt nekik, nemzetségeik szerint. A föld pedig megnyugodott a harctól.||6202
06131||.Józs.12.1|A legyőzött királyok felsorolása|Ezek pedig annak a földnek a királyai, akiket levertek Izráel fiai, és földjüket birtokba vették a Jordánon túl napkelet felé, az Arnón medrétől a Hermón-hegyig és az egész mezőséget kelet felől:||4353
06132||.Józs.12.2||Szíhón, az emóriak királya, aki Hesbónban lakott, ő uralkodott Aróértől kezdődően, amely az Arnón-patak partján van, a patak középső részénél Gileád területe felé a Jabbók-patakig, az Ammón fiainak határáig.||4974;4983;4991;950
06133||.Józs.12.3||És a Kinnerettenger keleti széléig és a puszta tengerének, a Sós-tengernek a keleti széléig, a bét-jesimóti útig, dél felé pedig a Piszgá-hegy lejtőjéig.||4827
06134||.Józs.12.4||A refáiak maradékai közül való Ógnak, Básán királyának, aki Astárótban és Edreiben lakott, ez volt a területe:||4896
06135||.Józs.12.5||a Hermón hegyén, Szalkában és az egész Básánban, a gesúriak és maakábeliek határáig és a fél Gileádon, Szíhónnak, Hesbón királyának a határáig uralkodott.||
06136||.Józs.12.6||Mózes, az ÚR szolgája és Izráel fiai verték le őket, és Mózes, az ÚR szolgája, odaadta azt a földet örökségül a Rúben és Gád nemzetségeknek és a Manassé törzse felének.||4363;4751
06137||.Józs.12.7||Ezek pedig annak a földnek a királyai, akiket levertek Józsué és Izráel fiai a Jordán másik oldalán nyugat felé, Baal-Gádtól kezdődően, amely a Libánon völgyében van, egészen a Kopasz-hegyig, amely Széír felé emelkedik. Izráel nemzetségeinek adta ezt Józsué örökségül, osztályrészeik szerint:||6104;6105;6124
06138||.Józs.12.8||a hegységben és a síkságon, a mezőségen és a hegyoldalakon, a pusztán és a déli vidéken a hettiták, emóriak, kánaániak, perizziek, hivviek és jebúsziak földjét.||6104;6110
06139||.Józs.12.9||Jerikó királya: egy, Aj királya Bétel mellett: egy,||5951;6031
06140||.Józs.12.10||Jeruzsálem királya: egy, Hebrón királya: egy,||6065;6087;-6091;6067
06141||.Józs.12.11||Jarmút királya: egy, Lákis királya: egy,||6067
06142||.Józs.12.12||Eglón királya: egy, Gézer királya: egy,||6067;6090;6097
06143||.Józs.12.13||Debír királya: egy, Geder királya: egy,||6102;6103
06144||.Józs.12.14||Hormá királya: egy, Arád királya: egy,||
06145||.Józs.12.15||Libná királya: egy, Adullám királya: egy,||6093;6094
06146||.Józs.12.16||Makkéda királya: egy, Bétel királya: egy,||6092
06147||.Józs.12.17||Tappúah királya: egy, Héfer királya: egy,||
06148||.Józs.12.18||Afék királya: egy, Sárón királya: egy,||
06149||.Józs.12.19||Mádón királya: egy, Hácór királya: egy,||6108;6117
06150||.Józs.12.20||Simrón-Meróón királya: egy, Aksáf királya: egy,||6108
06151||.Józs.12.21||Taanak királya: egy, Megiddó királya: egy,||
06152||.Józs.12.22||Kedes királya: egy, a karmeli Jokneám királya: egy,||
06153||.Józs.12.23||a dóri magaslaton levő Dór királya: egy, a Gilgál népeinek királya: egy,||6109
06154||.Józs.12.24||Tirca királya: egy. Összesen harmincegy király.||
06155||.Józs.13.1|Az el nem foglalt területek|Mikor Józsué megvénült, és igen megöregedett, azt mondta neki az ÚR: Te megvénültél, igen megöregedtél, pedig még igen sok elfoglalni való föld maradt.||6461
06156||.Józs.13.2||Ez az a föld, amely fennmaradt: a filiszteusok minden tartománya és az egész Gesúr;||
06157||.Józs.13.3||a Sihórtól fogva, amely Egyiptom fölött folyik, egészen Ekrón határáig északra, amely a kánaániakhoz tartozik. A filiszteusok öt fejedelemsége: Gázáé, Asdódé, Askelóné, Gáté, Ekróné, továbbá az avviak.||7349
06158||.Józs.13.4||Délről a kánaániak egész földje és Meárá, amely a szidóniaké, Afékig, az emóriak határáig.||
06159||.Józs.13.5||Továbbá a gebaliak földje és az egész Libánon kelet felé, Baal-Gádtól kezdődően, amely a Hermón-hegy alatt van, egészen a hamáti útig.||15307
06160||.Józs.13.6||A hegységnek minden lakosát a Libánontól Miszrefót-Majimig, a szidóniakat mind magam űzöm ki Izráel fiai elől, csak sorsold ki Izráelnek örökségül, ahogy megparancsoltam neked.||
06161||.Józs.13.7||Most azért oszd el ezt a földet örökségül a kilenc törzsnek és a Manassé fél törzsének.||
06162||.Józs.13.8|A Jordánon túli terület felosztása|A másik fél törzzsel együtt Rúben és Gád nemzetsége már megkapta örökségét, amelyet Mózes adott nekik, a Jordánon túl, kelet felé. Megkapták, ahogy Mózes, az ÚR szolgája nekik adta,||4751
06163||.Józs.13.9||Aróértől fogva, amely az Arnón-patak partján van, a várost, amely a patak középső folyásánál van, és Médeba egész síkságát Dibónig.||4974
06164||.Józs.13.10||És a Hesbónban uralkodó Szíhónnak, az emóriak királyának minden városát az Ammón fiainak határáig.||
06165||.Józs.13.11||Gileádot és Gesúr és Maakát határát, az egész Hermón-hegyet és az egész Básánt Szalkáig.||
06166||.Józs.13.12||Básánban Óg egész országát, aki Astárótban és Edreiben uralkodott. Ő maradt meg a refáiak utódai közül, de leverte és kiűzte őket Mózes.||4976;-4981;4986
06167||.Józs.13.13||Izráel fiai azonban nem űzték ki a gesúriakat és a maakátiakat, ezért ott is laknak a gesúriak és a maakátiak Izráel között mind e mai napig.||
06168||.Józs.13.14||Csak Lévi törzsének nem adott örökséget: az ÚRnak, Izráel Istenének tűzáldozatait kapta ő örökségül az ígéret szerint.||4265;-4271;4275;-4278;4281;6187
06169||.Józs.13.15|Rúben öröksége|A Rúben fiai törzsének Mózes ezt az örökséget adta,||
06170||.Józs.13.16||ez lett a területük: Aróértől fogva, amely az Arnón-patak partján van, és a város a patak középső folyásánál és Médebának egész fennsíkja;||6163
06171||.Józs.13.17||Hesbón és a hozzá tartozó városok a fennsíkon, Díbón, Bámót-Baal és Bét-Baal-Meón,||
06172||.Józs.13.18||Jahcá, Kedémót és Méfaat;||
06173||.Józs.13.19||Kirjátaim, Szibmá és Ceret-Hassahar a völgyből kiemelkedő hegyen,||
06174||.Józs.13.20||Bét-Peór, a Piszgá dombvidéke és Bét-Hajjesimót.||
06175||.Józs.13.21||A síkság minden városa és a Hesbónban uralkodó Szíhónnak, az emóriak királyának egész országa; őt is megverte Mózes, őt és Midján fejedelmeit: Evít, Rekemet, Cúrt, Húrt és Rebát, Szíhón fejedelmeit, akik ezen a földön laktak.||4666;4667;4671;4672
06176||.Józs.13.22||A jövendőmondó Bálámot, Beór fiát is megölték Izráel fiai fegyverrel a többi megölttel együtt.||
06177||.Józs.13.23||Rúben fiainak tehát a Jordán és melléke volt a területük. Ez Rúben fiainak öröksége családjaik szerint, a városok és a hozzájuk tartozó falvak.||4828
06178||.Józs.13.24|Gád öröksége|Gád nemzetségének, Gád fiainak is adott örökséget Mózes az ő családjaik szerint.||
06179||.Józs.13.25||Az ő területük ez lett: Jazér és Gileád összes városa és az Ammón fiai földjének a fele Aróérig, amely Rabbá fölött van.||8261
06180||.Józs.13.26||És Hesbóntól kezdődően Rámat-Hammicpéig és Betónímig, meg Mahanaimtól Lódebár határáig.||930
06181||.Józs.13.27||A völgyben pedig Bét-Hárám, BétNimrá, Szukkót és Cáfón, Szíhón, Hesbón királya országának maradéka, a Jordán és melléke, a Kinneret-tenger széléig a Jordánon túl, keleten.||
06182||.Józs.13.28||Ez Gád fiainak az öröksége nemzetségenként, ezek a városok a hozzájuk tartozó falvakkal.||
06183||.Józs.13.29|Manassé öröksége|A Manassé törzse felének is adott Mózes örökséget. Ez lett a Manassé fiainak fél törzséé nemzetségenként:||
06184||.Józs.13.30||az ő területük Mahanaimtól kezdődően az egész Básán, Ógnak, Básán királyának egész országa és Jáír összes falva, amely Básánban van, hatvan város.||
06185||.Józs.13.31||És Gileád fele, Astárót és Edrei, Óg országának városai Básánban. Ez jutott a Manassétól származó Mákír fiainak, Mákír fiai felének nemzetségenként.||6276
06186||.Józs.13.32||Ezeket adta örökségül Mózes Móáb mezőségén, a Jordánon túl, Jerikótól kelet felé.||4830;4831
06187||.Józs.13.33||Lévi nemzetségének pedig nem adott Mózes örökséget. Az ő örökségük az ÚR, Izráel Istene, amint megmondta nekik.||6168;6300;4277;4278;5195;5252;21694
06188||.Józs.14.1|A Jordánon inneni terület felosztása|Ezek pedig azok a területek, amelyeket Izráel fiai Kánaán földjén kaptak örökségül, amelyet Eleázár pap és Józsué, Nún fia és a törzsek családfői adtak örökségül Izráel fiainak.||6382;4833
06189||.Józs.14.2||Sorsvetés által osztották ki a kilenc és fél törzs örökségét, ahogy az ÚR megparancsolta Mózes által.||4544;4814;4829
06190||.Józs.14.3||Mert két és fél törzsnek a Jordánon túl még Mózes adott örökséget, de a lévitáknak nem adott örökséget közöttük.||
06191||.Józs.14.4||Mert József fiaiból két törzs lett: Manassé és Efraim. A lévitáknak pedig nem adtak osztályrészt a földből, hanem csak lakóhelyül a városokat és a hozzájuk tartozó legelőket jószágaik és marháik számára.||
06192||.Józs.14.5||Ahogy az ÚR megparancsolta Mózesnek, úgy cselekedtek Izráel fiai, és úgy osztották föl a földet.||4829;4831
06193||.Józs.14.6||Ekkor odamentek Józsuéhoz Júda fiai Gilgálba, és a kenizzi Káléb, Jefunne fia ezt mondta neki: Te tudod, mit mondott felőlem és felőled az ÚR Mózesnek, Isten emberének Kádés-Barneában.||4132;4138;4927;4928
06194||.Józs.14.7||Negyvenesztendős voltam, amikor elküldött engem Mózes, az ÚR szolgája Kádés-Barneából, hogy kémleljem ki a földet, és én olyan hírt hoztam neki, amilyen a szívemből jött.||4075;-4081
06195||.Józs.14.8||Testvéreim azonban, akik velem együtt jöttek, elrémítették a nép szívét. De én mindenben híven követtem az URat, az én Istenemet.||4102;4794
06196||.Józs.14.9||És megesküdött Mózes azon a napon e szavakkal: Bizony, az a föld, amelyre lábad lépett, a tied és fiaidé lesz örökségül mindörökké, mert tökéletesen követted az URat, az én Istenemet.||5210;5212
06197||.Józs.14.10||Most pedig, íme, az ÚR életben hagyott engem, ahogy ígérte. Most van negyvenöt esztendeje, amióta az ÚR szólt e dologról Mózesnek, amikor Izráel a pusztában bolyongott. És most, íme, nyolcvanöt esztendős vagyok.||
06198||.Józs.14.11||Még ma is olyan erős vagyok, amilyen azon a napon voltam, amikor elküldött engem Mózes. Amilyen akkor volt az erőm, most is olyan az erőm a harchoz és a járásra-kelésre.||5846
06199||.Józs.14.12||Most azért add nekem ezt a hegyvidéket, amelyről szólt az ÚR azon a napon. Mert magad is hallottad azon a napon, hogy anákok vannak ott és megerősített nagy városok. Hátha velem lesz az ÚR, és kiűzöm őket, ahogy megmondta az ÚR.||6128
06200||.Józs.14.13||És megáldotta őt Józsué, és odaadta Hebrónt Kálébnak, Jefunne fiának örökségül.||6215;6529
06201||.Józs.14.14||Így lett Hebrón a kenizzi Kálébé, Jefunne fiáé örökségül mind e mai napig, mivel tökéletesen követte az URat, Izráel Istenét.||
06202||.Józs.14.15||Hebrón neve pedig azelőtt Kirjat-Arba volt. Mert Arba volt a legnagyobb ember az anákok között. A föld pedig megnyugodott a háborúktól.||6215;6392;6130
06203||.Józs.15.1|Júda határai|A Júda fiai törzsének sorsolás által nemzetségenként ez jutott: Edóm határa felé a Cin-puszta, délre, a határ legdélibb végén.||4819
06204||.Józs.15.2||Déli határuk a Sós-tenger szélétől indul ki, a tengeröböltől, amely dél felé néz.||
06205||.Józs.15.3||Délen az Akrabbím-hágó felé halad, majd átmegy Cin felé, és fölmegy délről Kádés-Barnea felé, áthalad Hecrónon, fölmegy Addár felé, és Karka felé kanyarodik.||
06206||.Józs.15.4||Majd Acmón felé halad, kiér Egyiptom patakjáig, és a határ a tengernél végződik. Ez a határotok délre.||
06207||.Józs.15.5||Kelet felé pedig a Sós-tenger a határ a Jordán végéig. Az északi határvonal pedig a tengeröbölnél, a Jordán torkolatánál kezdődik,||
06208||.Józs.15.6||és fölmegy Bét-Hoglának, és északra Bét-Arábá mellett megy el, majd fölmegy ez a határ Rúben fiának, Bóhannak kövéhez.||6310
06209||.Józs.15.7||Azután a határ Ákór völgyéből Debír felé megy, és északnak fordul Gilgál felé, amely szemben van az Adummím-hágóval, mely a pataktól délre esik. Majd a határ a Semes-forrás vizénél halad tovább a Rógél forrásáig.||6309
06210||.Józs.15.8||Innen fölmegy a Hinnóm fiának völgyén, a jebúszi hegyhát, azaz Jeruzsálem déli oldala felé. Majd fölmegy a határ a hegytetőre, amely a Hinnóm völgyével szemben van nyugat felé, és a Refáim-völgy északi szélén.||6309
06211||.Józs.15.9||A hegytetőről a Neftóah forrásához kanyarodik, és kimegy az efróni hegyvidék városai felé, majd a Baalához, azaz Kirjat-Jeárimhoz kanyarodik.||6262
06212||.Józs.15.10||Baalától pedig a határ nyugatnak fordul a Széír-hegy felé, és átmegy északra a Jeárim-hegy oldala felé, azaz Keszálón felé, és lemegy Bétsemesnek, és Timná felé halad.||
06213||.Józs.15.11||Majd továbbmegy a határ az Ekrón északi oldala felé, és Sikkárón felé kanyarodik, és átmegy a Baalá-hegy felé, és továbbmegy Jabneélhez. A határ szélei pedig a tengernél vannak.||
06214||.Józs.15.12||A nyugati határ pedig a Nagytenger és melléke. Ez Júda fiainak határa körös-körül nemzetségenként.||4822
06215||.Józs.15.13|Káléb öröksége|Kálébnak, Jefunne fiának pedig Júda fiai között adott részt az ÚRnak Józsuéhoz intézett szavai szerint: Anák apjának városát, Kirjat-Arbát, azaz Hebrónt.||6200
06216||.Józs.15.14||És kiűzte onnan Káléb Anák három fiát: Sésajt, Ahimánt és Talmajt, Anák gyermekeit.||6519;6529
06217||.Józs.15.15||És fölvonult innen Debír lakói ellen, Debír neve pedig azelőtt Kirjat-Széfer volt.||
06218||.Józs.15.16||Ekkor ezt mondta Káléb: Aki megveri és elfoglalja Kirjat-Széfert, annak feleségül adom a leányomat, Akszát.||7643
06219||.Józs.15.17||Otniél, Kenaznak, Káléb testvérének a fia foglalta el, és hozzá is adta feleségül a leányát, Akszát.||6521;6577
06220||.Józs.15.18||Amikor az hozzáment, a férje biztatta őt, hogy kérjen az apjától mezőt. Amikor leszállt a szamárról, Káléb megkérdezte tőle: Mit akarsz?||
06221||.Józs.15.19||A leány pedig ezt felelte: Adj áldást nekem! Mivel száraz vidéken adtál férjhez, adj nekem vízforrásokat is! És nekiadta a felső forrást és az alsó forrást.||
06222||.Józs.15.20|Júda városai|Ez Júda fiai törzsének öröksége nemzetségenként.||
06223||.Józs.15.21||A Júda fiai törzsének városai pedig a déli végtől kezdve Edóm határa felé ezek lettek: Kabceél, Éder és Jágúr,||
06224||.Józs.15.22||Kíná, Dímóná és Adádá,||
06225||.Józs.15.23||Kedes, Hácór és Jitnán,||
06226||.Józs.15.24||Zíf, Telem és Beálót,||
06227||.Józs.15.25||Hácór-Hadattá és Kerijjót-Hecrón, azaz Hácór,||
06228||.Józs.15.26||Amám, Sema és Móládá,||
06229||.Józs.15.27||Hacar-Gaddá, Hesmón és Bét-Pelet,||
06230||.Józs.15.28||Hacar-Súál, Beérseba és Bizjótjá,||
06231||.Józs.15.29||Baalá, Ijjim és Ecem,||
06232||.Józs.15.30||Eltólad, Keszíl és Hormá,||
06233||.Józs.15.31||Ciklag, Madmanná és Szanszanná,||
06234||.Józs.15.32||Lebáót, Silhím, Ain és Rimmón. Összesen huszonkilenc város a falvaival együtt.||
06235||.Józs.15.33||A síkságon: Estáól, Corá és Asná,||6909
06236||.Józs.15.34||Zánóah, Én-Ganním, Tappúah és Énám,||
06237||.Józs.15.35||Jarmút, Adullám, Szókó és Azéká,||
06238||.Józs.15.36||Saaraim, Adítaim, Gedérá és Gedérótaim. Tizennégy város a falvaival együtt.||
06239||.Józs.15.37||Cenán, Hadásá és Migdal-Gád,||
06240||.Józs.15.38||Dilán, Micpe és Jokteél,||
06241||.Józs.15.39||Lákis, Bockat és Eglón,||
06242||.Józs.15.40||Kabbón, Lahmász és Kitlís,||
06243||.Józs.15.41||Gedérót, Bét-Dágón, Naamá és Makkédá. Tizenhat város a falvaival együtt.||
06244||.Józs.15.42||Libná, Eter és Ásán,||
06245||.Józs.15.43||Jiftáh, Asná és Necíb,||
06246||.Józs.15.44||Keílá, Akzíb és Márésá. Kilenc város a falvaival együtt.||6350
06247||.Józs.15.45||Ekrón a mezővárosaival és a falvaival együtt.||7329
06248||.Józs.15.46||Ekróntól kezdődően egész a tengerig az egész terület Asdód mellett a falvaival együtt.||
06249||.Józs.15.47||Asdód mezővárosaival és falvaival. Gáza mezővárosaival és falvaival Egyiptom patakjáig meg a Nagy-tenger és melléke.||4822
06250||.Józs.15.48||A hegyvidéken pedig Sámír, Jattír és Szókó,||
06251||.Józs.15.49||Danná, Kirjat-Szanná, azaz Debír,||
06252||.Józs.15.50||Anáb, Estemó és Áním,||
06253||.Józs.15.51||Gósen, Hólón és Giló. Tizenegy város a falvaival együtt.||
06254||.Józs.15.52||Arab, Dúmá és Esán,||
06255||.Józs.15.53||Jánúm, Bét-Tappúah és Aféká,||
06256||.Józs.15.54||Humtá, Kirjat-Arba, azaz Hebrón és Cíór. Kilenc város a falvaival együtt.||
06257||.Józs.15.55||Máón, Karmel, Zíf és Juttá,||
06258||.Józs.15.56||Jizreel, Jokdeám és Zánóah,||
06259||.Józs.15.57||Kain, Gibeá és Timná. Tíz város a falvaival együtt.||
06260||.Józs.15.58||Halhúl, Bét-Cúr és Gedór,||
06261||.Józs.15.59||Maarát, Bét-Anót és Eltekón. Hat város és a falvaik.||
06262||.Józs.15.60||Kirjat-Baal, azaz Kirjat-Jeárim és Rabbá. Két város és a falvaik.||
06263||.Józs.15.61||A pusztában: Bét-Arábá, Middín és Szekáká,||
06264||.Józs.15.62||Nibsán, Ír-Melah és Én-Gedi. Hat város és a falvaik.||
06265||.Józs.15.63||De a jebúsziakat, Jeruzsálem lakóit Júda fiai nem tudták kiűzni. Ezért laknak ott a jebúsziak Júda fiaival együtt Jeruzsálemben mind e mai napig.||8139;-8141
06266||.Józs.16.1|József fiainak öröksége|József fiainak jutott sorsvetés által a jerikói Jordántól, Jerikó vizeitől keletre a puszta, amely Jerikótól a Bétel hegyének tart.||
06267||.Józs.16.2||Azután továbbmegy a határ Bételből Lúzba, és átmegy az arkiak határára, Atárótig.||783;789;-792
06268||.Józs.16.3||Majd lemegy a tenger felé a jaflétiak határához, az alsó Béthórón vidékéig és Gézerig, a szélei pedig a tengernél vannak.||
06269||.Józs.16.4|Efraim öröksége|Megkapták tehát örökségüket József fiai , Manassé és Efraim.||
06270||.Józs.16.5||Ez lett Efraim fiainak a határa is nemzetségenként. Örökségük határa kelet felé, Atrót-Addártól a felső Béthórónig húzódik,||
06271||.Józs.16.6||és eléri a tengert északon Mikmetátnál, majd kelet felé fordul a határ Taanat-Silónak, és átmegy azon Jánóahtól keletre.||
06272||.Józs.16.7||Jánóahtól pedig lemegy Atárótba és Naarába, érinti Jerikót, és kiér a Jordánhoz.||
06273||.Józs.16.8||Tappúahtól továbbmegy a határ a tenger felé a Káná-patakig, és a tengernél végződik. Ez Efraim fiai törzsének az öröksége nemzetségenként.||
06274||.Józs.16.9||De a Manassé fiainak az örökségéből is elkülönítettek városo kat Efraim fiai számára, mindegyik várost a hozzá tartozó falvakkal.||
06275||.Józs.16.10||De nem űzték ki a kánaániakat, akik Gézerben laktak. Így ott laknak a kánaániak Efraim között mind e napig, de robotos szolgává lettek.||6538;9068;-9069
06276||.Józs.17.1|Manassé öröksége|Sorsvetés által kapott részt Manassé nemzetsége is, mert ő volt József elsőszülöttje. Mákírnak, Manassé elsőszülöttjének, Gileád apjának jutott Gileád és Básán, mert harcos ember volt.||1406;4518
06277||.Józs.17.2||Manassé többi fiának is jutott nemzetségenként: Abíezer fiainak, Hélek fiainak, Aszríél fiainak, Sekem fiainak, Héfer fiainak és Semídá fiainak. Ezek Manassénak, József fiának a fiúgyermekei nemzetségenként.||6665;6720;6721
06278||.Józs.17.3||De Celofhádnak, Héfer fiának, aki Gileád fia, aki Mákír fia, aki Manassé fia volt, nem voltak fiai, csak leányai. Leányainak a neve Mahlá, Nóá, Hoglá, Milká és Tircá volt.||4522;4555;4881
06279||.Józs.17.4||Ezek odamentek Eleázár pap elé, és Nún fia, Józsué elé meg a vezető emberek elé, és ezt mondták: Az ÚR megparancsolta Mózesnek, hogy nekünk is adjon örökséget testvéreink között. Ezért örökséget adott nekik az ÚR beszéde szerint apjuk testvérei között.||4561;4881
06280||.Józs.17.5||Így esett Manasséra tíz rész a Jordánon túl levő Gileád és Básán földjén kívül.||
06281||.Józs.17.6||Mert Manassé leányai örökséget kaptak az ő fiai között. Gileád földje pedig Manassé többi fiáé lett.||
06282||.Józs.17.7||Manassé határa pedig Ásértól Mikmetát felé húzódott, Sikemtől keletre. Azután dél felé fordult a határ Én-Tappúah lakói felé.||
06283||.Józs.17.8||Tappúah földje Manasséé volt, de maga Tappúah, Manassé határán, Efraim fiai é lett.||
06284||.Józs.17.9||Azután lefelé megy a határ a Kánápatakhoz, a patak déli részére. Ezek a városok Efraimnak jutottak, bár Manassé városai között voltak. Manassé határa pedig a pataktól észak felé volt, és a tengernél végződött.||
06285||.Józs.17.10||A déli rész Efraimé, az északi rész pedig Manasséé lett, és a tenger lett a határuk. Észak felől Ásért érinti, kelet felől pedig Issakárt.||
06286||.Józs.17.11||Manassénak jutott Issakárban és Ásérban: Bétseán és települései, Jibleám és települései, Dór lakosai és településeik, Éndór lakosai és településeik, Taanak lakosai és településeik, továbbá Megiddó lakosai és településeik a három dombvonulattal együtt.||6536;7950
06287||.Józs.17.12||De magukat a városokat nem bírták elfoglalni Manassé fiai, és a kánaániaknak sikerült ott maradniuk azon a földön.||6536;6537;6265
06288||.Józs.17.13||Amikor megerősödtek Izráel fiai, robotra fogták a kánaániakat, de nem űzték ki őket teljesen.||
06289||.Józs.17.14||József fiai pedig azt mondták Józsuénak: Miért egy sorsvetésnyi örökséget és egy osztályrészt adtál nekünk, noha nagy a népünk, mivel mindeddig megáldott minket az ÚR?||
06290||.Józs.17.15||Józsué pedig azt felelte nekik: Ha nagy a néped, menj föl az erdőre, és irts abból magadnak a perizziek és refáiak földjén, ha szűk nektek Efraim hegyvidéke.||
06291||.Józs.17.16||Erre így szóltak József fiai: Nem elég nekünk ez a hegyvidék, és a kánaániaknak, akik a völgyi síkságon laknak, mindnek vasszekere van. Azoknak is, akik Bétseánban és mezővárosai ban, és azoknak is, akik a Jezréel völgyében vannak.||6527;6612
06292||.Józs.17.17||Ekkor Józsué azt felelte József házának, Efraimnak és Manassénak: Nagyszámú és nagy erejű nép vagytok, nemcsak ez az egy kisorsolt rész jut nektek,||
06293||.Józs.17.18||hanem egy egész hegyvidék is. Ha erdőség van ott, úgy irtsd ki, és az egész a tied lesz. Mert te kiűzöd a kánaániakat, noha vasszekereik vannak, és noha igen erősek.||6291
06294||.Józs.18.1|Az ország többi részének összeírása|Izráel fiainak egész közössége összegyülekezett Silóban, és ott helyezték el a gyülekezet sátrát, miután meghódolt előttük a föld.||2203;2709
06295||.Józs.18.2||De maradt még Izráel fiai között hét törzs, amelynek nem osztották ki az örökségét.||
06296||.Józs.18.3||Ezért azt mondta Józsué Izráel fiainak: Meddig vártok még azzal, hogy elmenjetek, és birtokba vegyétek azt a földet, amelyet nektek adott az ÚR, atyáitok Istene?||
06297||.Józs.18.4||Adjatok törzsenként három-három férfit, hogy elküldjem őket. Induljanak el, és járják be a földet, és készítsenek róla leírást örökségüknek megfelelően, majd térjenek vissza hozzám.||
06298||.Józs.18.5||Azután osszák föl maguk közt hét részre. Júda maradjon meg a maga határai közt dél felől, József háza pedig maradjon meg a maga határai közt észak felől.||
06299||.Józs.18.6||Ti tehát készítsetek leírást erről a földről, hét részre osztva, és hozzátok ide hozzám, hogy sorsot vessek róla nektek itt, az ÚR, a mi Istenünk színe előtt.||
06300||.Józs.18.7||De a lévitáknak nincs részük közöttetek, mivel az ÚR papsága az ő örökségük; Gád, Rúben és Manassé fél törzse pedig már megkapta örökségét a Jordánon túl kelet felé, amelyet Mózes, az ÚR szolgája adott nekik.||4277;-4281;4751
06301||.Józs.18.8||El is indultak hát azok a férfiak, és elmentek. Józsué pedig megparancsolta nekik, hogy készítsenek leírást az országról: Menjetek el, járjátok be a földet, és készítsetek róla leírást, azután térjetek vissza hozzám, és sorsot vetek nektek róla itt, Silóban, az ÚR színe előtt.||5870
06302||.Józs.18.9||Elmentek tehát a férfiak, bejárták a földet, és leírták azt egy könyvbe városonként, hét részre osztva, azután visszatértek Józsuéhoz Silóba, a táborba.||
06303||.Józs.18.10||Józsué pedig sorsot vetett nekik Silóban az ÚR színe előtt, és elosztotta a földet Izráel fiai között osztályrészeik szerint.||
06304||.Józs.18.11|Benjámin öröksége|A sorsvetés által az első rész Benjámin fiai törzsének jutott nemzetségeik szerint. A sorsvetés szerint nekik jutott rész határa Júda fiai és József fiai közé esett.||
06305||.Józs.18.12||Határuk az északi oldalon a Jordánnál kezdődött, és fölment a határ a jerikói hegyhátra északon, azután a hegyvidéken át ment nyugat felé, és Bét-Áven pusztájáig ért,||5978
06306||.Józs.18.13||onnan pedig fölment a határ Lúz felé, a lúzi, azaz bételi hegyháttól délre. Azután lefelé tart a határ a hegyről Atrót-Addárnak, az alsó Béthóróntól délre.||
06307||.Józs.18.14||Majd továbbment, és a nyugati oldaltól dél felé fordult; attól a hegytől délre, amely Béthórónnal szemben van, és KirjatBaalnál, azaz Kirjat-Jeárimnál, Júda fiainak a városánál végződik. Ez a nyugati határ.||6211;6262
06308||.Józs.18.15||A déli oldala pedig Kirjat-Jeárim szélénél kezdődik, és a határ nyugat felé tart, a Neftóah forrásához.||
06309||.Józs.18.16||Azután lemegy a határ a hegy lábához, amely szemben van Hinnóm fiának völgyével, a refáiak völgyétől északra. Lemegy a Hinnóm-völgybe a jebúszi hegyhátra, dél felé, és aláfordul a Rógélforráshoz.||6210;6209;8467
06310||.Józs.18.17||Majd északnak kanyarodik, és Én-Semes felé tart, ahonnan kiér Gelílótig, amely szemben van az Adummím hágójával, és lemegy a rúbeni Eben-Bóhanra.||6208;6209
06311||.Józs.18.18||Onnan átmegy a pusztasággal szemben lévő hegyhátra észak felé, és lemegy a pusztaságba is.||
06312||.Józs.18.19||Onnan átmegy a határ a Bét-Hoglá oldalára, észak felé; szélei pedig északon a Sós-tenger öblénél, délen a Jordán torkolatánál vannak. Ez a déli határ.||
06313||.Józs.18.20||A keleti oldalon a Jordán határolja. Ez Benjámin fiai örökségének a határa körös-körül, nemzetségeik szerint.||
06314||.Józs.18.21||Benjámin fiai törzsének városai pedig nemzetségeinek megfelelően ezek: Jerikó, Bét-Hoglá és Émek-Kecíc,||
06315||.Józs.18.22||Bét-Arábá, Cemáraim és Bétel,||
06316||.Józs.18.23||Avvím, Párá és Ofrá,||
06317||.Józs.18.24||Kefár-Ammóná, Ofní és Geba. Tizenkét város a falvaival együtt.||
06318||.Józs.18.25||Gibeón, Rámá és Beérót,||
06319||.Józs.18.26||Micpe, Kefírá és Mócá,||
06320||.Józs.18.27||Rekem, Jirpeél és Taralá,||
06321||.Józs.18.28||Céla, Elef és Jebúsz, azaz Jeruzsálem, aztán Gibat és Kirjat. Tizennégy város a falvaival együtt. Ez Benjámin fiainak az öröksége nemzetségeinek megfelelően.||
06322||.Józs.19.1|Simeon öröksége|A sorsvetés által a második rész Simeonnak jutott, Simeon fiai törzsének nemzetségenként. Örökségük a Júda fiainak örökségén belül volt.||
06323||.Józs.19.2||Az ő örökségük lett Beérseba, Seba és Móládá,||
06324||.Józs.19.3||Hacar-Súál, Bálá és Ecem,||
06325||.Józs.19.4||Eltólad, Betúl és Hormá,||
06326||.Józs.19.5||Ciklag, Bét-Markábót és Hacar-Szúszá,||
06327||.Józs.19.6||Bét-Lebáót és Sárúhen. Tizenhárom város a falvaival együtt.||
06328||.Józs.19.7||Ain, Rimmón, Eter és Ásán. Négy város a falvaival együtt.||
06329||.Józs.19.8||Továbbá mindazok a falvak, amelyek ezek körül a városok körül voltak Baalat-Beérig, délen Rámáig. Ez a Simeon fiai törzsének öröksége nemzetségeinek megfelelően.||
06330||.Józs.19.9||A Júda fiainak osztályrészéből kaptak Simeon fiai örökséget, mert Júda fiainak osztályrésze elég nagy volt nekik. Ezért kaptak Simeon fiai örökséget azoknak az örökségén belül.||
06331||.Józs.19.10|Zebulon öröksége|A sorsvetés által a harmadik rész Zebulon fiainak jutott az ő nemzetségeik szerint, és örökségük határa Szárídig terjedt.||
06332||.Józs.19.11||Fölmegy a határuk nyugatnak, Maralá felé, érinti Dabbesetet, és érinti azt a patakot is, amely Jokneámmal szemben van.||
06333||.Józs.19.12||Szárídtól pedig kelet felé fordul Kiszlót-Tábór határához, és továbbmegy Dobratnak, és fölmegy Jáfíáig.||
06334||.Józs.19.13||Onnan pedig átmegy kelet felé Gát-Héfernek és Ét-Kácínnak, majd elér Rimmónig, amely Néá felé terül el.||
06335||.Józs.19.14||Ezt megkerüli a határ Hannátóntól északra, és a Jiftah-Él völgyében végződik.||
06336||.Józs.19.15||Továbbá Kattát, Nahalál, Simrón, Jidalá és Betlehem. Tizenkét város a falvaival együtt.||6539
06337||.Józs.19.16||Ez Zebulon fiainak öröksége nemzetségeinek megfelelően, ezek a városok a falvaikkal együtt.||
06338||.Józs.19.17|Issakár öröksége|A sorsvetés által a negyedik rész Issakárnak, az Issakár törzse fiainak jutott, nemzetségeik szerint.||
06339||.Józs.19.18||Ez lett a határuk: Jezréel, Keszulót és Suném,||9613
06340||.Józs.19.19||Hafáraim, Sion és Anáharat,||
06341||.Józs.19.20||Rabít, Kisjón és Ebec,||
06342||.Józs.19.21||Remet, Én-Ganním, Én-Haddá és Bét-Paccéc.||
06343||.Józs.19.22||Érinti a határ Tábórt, Sahacímát és Bétsemest, a határuk a Jordánnál végződik. Tizenhat város és a falvaik.||
06344||.Józs.19.23||Ez Issakár fiai törzsének öröksége nemzetségenként; ezek a városok a falvaikkal együtt.||
06345||.Józs.19.24|Ásér öröksége|A sorsvetés által az ötödik rész Ásér fiai törzsének jutott, nemzetségeik szerint.||
06346||.Józs.19.25||Ez lett a határuk: Helkat, Halí, Beten és Aksáf,||
06347||.Józs.19.26||Alammelek, Amád és Misál. Nyugaton érinti a határ a Karmelt és Sihór-Libnátot.||
06348||.Józs.19.27||Innen kelet felé fordul Bét-Dágónnak, és érinti Zebulont és a Jiftah-Él völgyét észak felől, majd Bét-Émeket és Neíélt, majd elér északon Kábúlig.||9065
06349||.Józs.19.28||Innen Ebrón, Rehób, Hammón és Káná mellett egészen Szidón-Rabbáig húzódik.||
06350||.Józs.19.29||Azután visszafordul a határ Rámának, Tírusz erődített váro sáig. Majd Hószának fordul, és a vége a tengernél van, Akzíb oldala felől.||7946;6246;6540
06351||.Józs.19.30||És ott van még Ummá, Afék és Rehób; huszonkét város a falvaival együtt.||
06352||.Józs.19.31||Ez Ásér fiai törzsének öröksége nemzetségeik szerint; ezek a városok a falvaikkal együtt.||
06353||.Józs.19.32|Naftáli öröksége|A sorsvetés által a hatodik rész Naftáli fiainak jutott, Naftáli fiainak, az ő nemzetségeiknek.||
06354||.Józs.19.33||Ez lett a határuk: Héleftől, a caananními tölgyfától Adámí-Nekebig és Jabneélen át Lakkúmig terjed, és a Jordánig ér el.||
06355||.Józs.19.34||Azután a határ nyugat felé, Aznót-Tábórnak fordul, innen pedig továbbhalad Húkóknak, és érinti Zebulont dél felől, Ásért pedig nyugat felől és Júdát is, a Jordán pedig kelet felé van.||
06356||.Józs.19.35||A megerősített városok ezek: Ciddím, Cér, Hammat, Rakkat és Kinneret,||
06357||.Józs.19.36||Adámá, Ráma és Hácór,||
06358||.Józs.19.37||Kedes, Edrei és Én-Hácór,||
06359||.Józs.19.38||Jirón, Migdal-Él, Horém, Bét-Anát és Bétsemes. Tizenkilenc város a falvaival együtt.||
06360||.Józs.19.39||Ez Naftáli fiai törzsének öröksége nemzetségeinek megfelelően; ezek a városok a falvaikkal együtt.||
06361||.Józs.19.40|Dán öröksége|A sorsvetés által a hetedik rész a Dán fiai törzsének jutott, nemzetségeik szerint.||
06362||.Józs.19.41||Ez lett örökségük határa: Corá, Estáól és Ír-Semes,||
06363||.Józs.19.42||Saalabbin, Ajjálón és Jitlá,||
06364||.Józs.19.43||Élón, Timnátá és Ekrón,||
06365||.Józs.19.44||Elteké, Gibbetón és Baalat,||
06366||.Józs.19.45||Jehud, Bené-Berak és Gat-Rimmón,||
06367||.Józs.19.46||Mé-Jarkón és Rakkón, a Jáfó előtt levő területtel együtt.||22601
06368||.Józs.19.47||Dán fiainak határa később hátrább került. Ezért Dán fiai fölkeltek, és harcoltak Lesem ellen, s el is foglalták és kardélre hányták, birtokba vették, és ott laktak, és Lesemet Dánnak nevezték atyjuk, Dán neve után.||7020;-7022
06369||.Józs.19.48||Ez Dán fiai törzsének öröksége nemzetségenként, ezek a városok a falvaikkal együtt.||
06370||.Józs.19.49|Józsué öröksége|Mikor pedig befejezték a föld örökbe vételét annak határai szerint, akkor Izráel fiai örökséget adtak Józsuénak, Nún fiának is maguk között.||
06371||.Józs.19.50||Az ÚR rendelése szerint adták neki azt a várost, amelyet kért: Timnat-Szerahot az Efraim hegyvidékén. Fölépítette azt a várost, és abban lakott.||6506
06372||.Józs.19.51||Ezek azok a területek, amelyeket örökségül adtak Eleázár pap és Józsué, Nún fia és az izráeli törzsek családfői nemzetségeiknek sorsvetés által Silóban, az ÚR színe előtt, a gyülekezet sátrának bejáratánál. Így fejezték be az ország földjének fölosztását.||6279
06373||.Józs.20.1|A menedékvárosok|Ezután így szólt az ÚR Józsuénak:||
06374||.Józs.20.2||Mondd meg Izráel fiainak: Jelöljetek ki menedékvárosokat, amelyekről beszéltem nektek Mózes által,||2090;4851;-4879;5407;-5419
06375||.Józs.20.3||hogy odamenekülhessen a gyilkos, aki tévedésből, nem szándékosan ölt meg valakit, és legyenek azok nekik menedékhelyül a vérbosszuló elől.||
06376||.Józs.20.4||Aki pedig bemenekül e városok egyikébe, az álljon a város kapujába, és mondja el dolgait a város véneinek hallatára, azok pedig fogadják be őt maguk közé a városba, és adjanak neki helyet, hogy ott lakhasson.||
06377||.Józs.20.5||Ha pedig üldözi azt a vérbosszuló, ne adják ki a gyilkost az ő kezébe, mert nem szándékosan ölte meg felebarátját, és nem gyűlölte őt azelőtt.||
06378||.Józs.20.6||Abban a városban lakjék mindaddig, amíg ítéletre nem állhat a gyülekezet elé, vagy amíg meg nem hal a főpap, aki abban az időben hivatalban lesz. Azután térjen vissza a gyilkos a maga városába és a maga házába; abba a városba, amelyből elmenekült.||
06379||.Józs.20.7||Így választották ki Kedest Galileában, Naftáli hegyén, Sikemet Efraim hegyén és Kirjat-Arbát, azaz Hebrónt Júda hegyén.||6413;6215;6392
06380||.Józs.20.8||Túl a Jordánon pedig Jerikótól keletre kiválasztották Becert a pusztában, a síkságon Rúben nemzetségéből, Rámótot Gileádban Gád nemzetségéből és Gólánt Básánban Manassé nemzetségéből.||5047
06381||.Józs.20.9||Ezek voltak az Izráel fiai és a köztük tartózkodó jövevények számára kijelölt városok, hogy odamenekülhessen mindenki, aki véletlenül öl meg valakit, és ne haljon meg a vérbosszuló keze által, amíg oda nem áll a gyülekezet elé.||6374;5410;-5413
06382||.Józs.21.1|A léviták városai|Azután odamentek a léviták családfői Eleázár paphoz és Józsuéhoz, Nún fiához és Izráel fiainak családfőihez,||6279
06383||.Józs.21.2||és így szóltak hozzájuk Silóban, Kánaán földjén: Az ÚR megparancsolta Mózes által, hogy adjatok nekünk lakóhelyül városokat és hozzájuk tartozó legelőket jószágaink részére.||4847;-4850
06384||.Józs.21.3||Azért Izráel fiai a lévitáknak a maguk örökségéből az ÚR rendelete szerint ezeket a városokat és legelőiket adták:||
06385||.Józs.21.4||amikor a sorsvetés a kehátiak családjaira esett, tizenhárom város jutott a léviták közül való Áron pap fiainak, így Júda nemzetségétől, Simeon nemzetségétől és Benjámin nemzetségétől a sorsvetés szerint.||
06386||.Józs.21.5||Kehát többi fiának pedig Efraim törzsének a nemzetségeiből, Dán törzséből és Manassé törzsének az egyik feléből sorsvetés szerint tíz város jutott.||
06387||.Józs.21.6||Gérsón fiainak pedig Issakár törzsének a nemzetségeiből, Ásér törzséből, Naftáli törzséből és Manassé törzsének a másik feléből Básánban sorsvetés szerint tizenhárom város jutott.||
06388||.Józs.21.7||Merári fiai nemzetségeinek Rúben törzséből, Gád törzséből és Zebulon törzséből tizenkét város jutott.||
06389||.Józs.21.8||Izráel fiai tehát ezeket a városokat és legelőiket a lévitáknak adták sorsolással úgy, ahogy megparancsolta az ÚR Mózes által.||
06390||.Józs.21.9|Áron fiainak városai|Júda fiainak a törzséből és Simeon fiainak a törzséből név szerint ezeket a városokat adták:||
06391||.Józs.21.10||a sorsvetés először a Lévi fiai közül való Kehát családjaiból Áron fiaira esett;||10510
06392||.Józs.21.11||nekik adták Anák atyjának váro sát, Kirjat-Arbát, azaz Hebrónt a Júda hegyvidékén és a körülötte levő legelőket.||6215;6379;6201;10511
06393||.Józs.21.12||A város szántóföldjét és falvait pedig Kálébnak, Jefunne fiának adák birtokul.||6201;6215
06394||.Józs.21.13||Áron pap fiainak adták a gyilkosok menedékvárosát, Hebrónt legelőjével és Libnát legelőjével,||
06395||.Józs.21.14||Jattírt legelőjével együtt, Estemóát és legelőjét,||
06396||.Józs.21.15||Hólónt és legelőjét, Debírt és legelőjét,||
06397||.Józs.21.16||Aint és legelőjét, Juttát és legelőjét, Bétsemest és legelőjét. Kilenc várost ebből a két törzsből.||7342;-7346;9909;-9911
06398||.Józs.21.17||Benjámin törzséből pedig Gibeónt és legelőjét, Gebát és legelőjét,||
06399||.Józs.21.18||Anátótot és legelőjét, Almónt és legelőjét: négy várost.||19014
06400||.Józs.21.19||Áron fiainak, a papoknak összesen tizenhárom város jutott legelőikkel együtt.||
06401||.Józs.21.20|A többi kehátiak városai|A Kehát fiainak a nemzetségeihez tartozó lévitáknak, akik Kehát fiai közül még hátravoltak a sorsvetés szerint, Efraim törzséből adtak városokat.||10517
06402||.Józs.21.21||Nekik adták ugyanis a gyilkosok menedékvárosait, Sikemet és legelőjét az Efraim hegyvidékén, aztán Gézert legelőjével együtt,||10523
06403||.Józs.21.22||Kibcaimot és annak legelőjét, Béthórónt és legelőjét: négy várost.||
06404||.Józs.21.23||Dán törzséből pedig Eltekét legelőjével együtt és Gibbetónt legelőjével együtt,||
06405||.Józs.21.24||Ajjálónt és legelőjét, Gat-Rimmónt és legelőjét: négy várost.||
06406||.Józs.21.25||Manassé törzse egyik feléből pedig: Taanakot és legelőjét, Gat-Rimmónt és legelőjét: két várost.||
06407||.Józs.21.26||Kehát fiai többi családjának összesen tíz város jutott legelőivel együtt.||
06408||.Józs.21.27|A gérsóni léviták városai|A léviták családjaiból való Gérsón fiainak adták Manassé törzsének a másik feléből a gyilkosok menedékvárosát, Gólánt Básánban és legelőjét, Beesterát és legelőjét: két várost.||6414;10518;6380
06409||.Józs.21.28||Az Issakár törzséből pedig Kisjónt és legelőjét, Dobratot és legelőjét,||
06410||.Józs.21.29||Jarmútot és legelőjét és Én-Gannímot és legelőjét: négy várost.||
06411||.Józs.21.30||Ásér törzséből pedig Misált és legelőjét, Abdónt és legelőjét,||10530
06412||.Józs.21.31||Helkatot és legelőjét, Rehóbot és legelőjét: négy várost.||
06413||.Józs.21.32||Naftáli törzséből pedig Galileában a gyilkosok menedékváro sát, Kedest és legelőjét, Hammót-Dórt és legelőjét, valamint Kartánt és legelőjét: három várost.||6379
06414||.Józs.21.33||A gérsóni nemzetségeknek összesen tizenhárom város jutott a hozzájuk tartozó legelőkkel.||6408
06415||.Józs.21.34|A merári léviták városai|Mérári fiai nemzetségének pedig, a még hátralevő lévitáknak adták Zebulon törzséből Jokneámot és legelőjét, Kartát és legelőjét,||10519
06416||.Józs.21.35||Dimnát és legelőjét, Nahalált és legelőjét: négy várost.||
06417||.Józs.21.36||Rúben törzséből pedig Becert és legelőjét, Jahcát és legelőjét,||
06418||.Józs.21.37||Kedémótot és legelőjét, valamint Méfáatot és legelőjét: négy várost.||
06419||.Józs.21.38||Gád törzséből pedig Gileádban a gyilkosok menedékvárosát, Rámótot és legelőjét, Mahanaimot és legelőjét,||6380
06420||.Józs.21.39||Hesbónt és legelőjét, Jazért és legelőjét: összesen négy várost.||
06421||.Józs.21.40||Mérári fiainak, akik még a léviták családjai közül fennmaradtak, a sorsvetés szerint összesen tizenkét város jutott.||
06422||.Józs.21.41||A lévitáknak tehát Izráel fiainak birtokaiból összesen negyvennyolc város és a legelőik jutottak.||4852
06423||.Józs.21.42||Ezekhez a városokhoz saját legelő is tartozott. Így volt ez mindegyik városnál.||
06424||.Józs.21.43|Az ígéret beteljesedett|Odaadta tehát az ÚR Izráelnek mindazt a földet, amely felől megesküdött, hogy odaadja atyáiknak. Birtokba is vették, és letelepedtek rajta.||305;367;373;-381;5843
06425||.Józs.21.44||Nyugalmat is adott nekik az ÚR mindenfelől, pontosan úgy, ahogy megesküdött atyáiknak. És senki sem tudott megállni velük szemben ellenségeik közül, minden ellenségüket kezükbe adta az ÚR.||5233
06426||.Józs.21.45||Egyetlen szó sem veszett el mindabból a jó szóból, amelyet az ÚR Izráel házának mondott; mind beteljesedett.||6474;6424;6425
06427||.Józs.22.1|Józsué elbocsátja a Jordánon túli törzseket|Akkor összehívta Józsué a rúbenieket, a gádiakat és Manassé törzsének a felét,||
06428||.Józs.22.2||és ezt mondta nekik: Megtartottátok mindazt, amit Mózes, az ÚR szolgája parancsolt nektek, és hallgattatok szavamra mindenben, amit parancsoltam nektek.||4738;4993
06429||.Józs.22.3||Nem hagytátok el testvéreiteket e hosszú időn át mind a mai napig, és megtartottátok a megtartandókat, az ÚRnak, Isteneteknek a parancsát.||6125
06430||.Józs.22.4||Most már nyugalmat adott az ÚR, a ti Istenetek testvéreiteknek, ahogy megígérte nekik. Most tehát térjetek vissza, és menjetek a sátraitokba, örökségetek földjére, amelyet Mózes, az ÚR szolgája adott nektek a Jordánon túl.||4751
06431||.Józs.22.5||Csak nagyon vigyázzatok arra, hogy teljesítsétek azt a parancsot és törvényt, amelyet Mózes, az ÚR szolgája parancsolt nektek, hogy szeressétek az URat, a ti Isteneteket, járjatok mindenben az ő útján, tartsátok meg parancsait, ragaszkodjatok hozzá, és szolgáljatok neki teljes szívetekből és teljes lelketekből.||4981;5198;5276
06432||.Józs.22.6||Majd megáldotta őket Józsué, azután elbocsátotta őket, ők pedig elmentek sátraikba.||
06433||.Józs.22.7||Mivel Manassé törzse egyik felének Mózes adott örökséget Básánban, a másik felének pedig Józsué adott testvéreik között, a Jordánon innen, nyugat felől. Őket is elbocsátotta Józsué a sátraikba, és megáldotta őket,||4751
06434||.Józs.22.8||és azt mondta nekik: Térjetek vissza sátraitokba sok szerzeményetekkel, az igen sok jószággal, ezüsttel, arannyal, rézzel, vassal és igen sok ruhával. De az ellenségeitektől szerzett zsákmányt osszátok meg testvéreitekkel.||4690;4691
06435||.Józs.22.9|Oltárépítés a Jordán partján|Visszatértek tehát, és elváltak Rúben fiai , Gád fiai és Manassé törzsének fele Izráel fiaitól a Kánaán földjén levő Silóból, hogy Gileád földjére menjenek, örökségük földjére, ahol örökséget kaptak az ÚR rendelése szerint Mózes által.||
06436||.Józs.22.10||Mikor a Jordán mellékére értek, amely még Kánaán földjén van, Rúben fiai, Gád fiai és Manassé törzsének fél nemzetsége feltűnően nagy oltárt építettek ott, a Jordán mellett.||
06437||.Józs.22.11||És Izráel fiai meghallották, hogy ezt mondogatják: Íme, Rúben fiai, Gád fiai és Manassé törzsének fele oltárt építettek Kánaán földjével szemben, a Jordán mellékén, az izráeli oldalon.||
06438||.Józs.22.12||Amint meghallották Izráel fiai, egybegyűlt Izráel fiainak egész gyülekezete Silóban, hogy harcolni induljanak ellenük.||
06439||.Józs.22.13||Ekkor Izráel fiai Rúben fiaihoz, Gád fiaihoz és a Manassé törzsének feléhez küldték Gileád földjére Fineást, Eleázár pap fiát||
06440||.Józs.22.14||és tíz vezető embert vele együtt, nagycsaládonként egy-egy vezető embert Izráel minden törzséből. Mindegyik a maga ősi házának feje volt Izráel ezrei között.||
06441||.Józs.22.15||Amikor elmentek Rúben fiaihoz, Gád fiaihoz és Manassé törzsének feléhez Gileád földjére, ezt mondták:||
06442||.Józs.22.16||Így szól az ÚR egész gyülekezete: Micsoda hűtlenség ez, amelyet máris elkövettetek Izráel Istene ellen, hogy immár elfordultatok az ÚRtól, és oltárt építettetek magatoknak, föllázadva az ÚR ellen?!||6445
06443||.Józs.22.17||Hát nem volt elég nekünk, hogy Peór miatt bűnbe estünk, amelyből még máig sem tisztultunk meg, és amiért csapás érte az ÚR gyülekezetét?||4472;-4474;5007;22285
06444||.Józs.22.18||És ti máris elfordultatok az ÚRtól! Ha ti ma pártot üttök az ÚR ellen, holnap majd Izráel egész gyülekezete ellen fordul haragja.||
06445||.Józs.22.19||Ha pedig tisztátalannak tűnik nektek a ti birtokotok földje, jöjjetek át az ÚR örökségének földjére, ahol ott áll az ÚR hajléka, és legyen miköztünk a birtokotok. De az ÚR ellen ne lázadjatok azzal, és ellenünk se, hogy oltárt építetek magatoknak a mi Istenünknek, az ÚRnak oltárán kívül.||3238;-3241;3243;3244
06446||.Józs.22.20||Hát nem Ákán, Zerah fia vétkezett-e súlyos vétekkel az Istennek szentelt dolgokkal, mégis Izráel egész gyülekezetére szállt a harag? És az a férfi nem egymaga halt meg bűnéért!||5977
06447||.Józs.22.21||Így szóltak erre Rúben fiai, Gád fiai és Manassé törzsének a fele Izráel nemzetségfőihez:||
06448||.Józs.22.22||Az Istenek Istene az ÚR, az Istenek Istene az ÚR: ő tudja, és Izráel is tudja meg. Ha pártütésből és ha az ÚR ellen való hűtlenségből van ez, ne tartson meg minket e napon!||14699
06449||.Józs.22.23||Ha azért építettünk magunknak oltárt, hogy elforduljunk az ÚRtól, vagy pedig hogy egészen elégő áldozatot és ételáldozatot áldozzunk rajta, vagy hogy a hálaadás áldozatát helyezzük arra, lássa meg ezt ő maga, az ÚR!||
06450||.Józs.22.24||Hát nem inkább amiatt való félelmünkben cselekedtük-e ezt, mert attól tartunk, maholnap így szólhatnak fiaitok a mi fiainkhoz: Mi közötök van nektek az ÚRhoz, Izráel Istenéhez?||
06451||.Józs.22.25||Hiszen határt vetett az ÚR közénk és közétek, Rúben fiai és Gád fiai közé: a Jordánt. Nincsen nektek részetek az ÚRban! És így eltántorítanák a ti fiaitok a mi fiainkat, hogy ne féljék az URat!||
06452||.Józs.22.26||Ezért mondtuk: nosza, fogjunk hozzá, és építsünk oltárt, amely nem szolgál sem egészen elégő áldozatra, sem véresáldozat bemutatására,||
06453||.Józs.22.27||csak bizonyságul legyen az köztünk és köztetek és az utánunk következő nemzetségeink között, hogy szolgálni akarjuk az URat az őelőtte bemutatott egészen elégő áldozatainkkal, véresáldozatainkkal és hálaáldozatainkkal. Ne mondhassák fiaitok maholnap a mi fiainknak: Nincs nektek részetek az ÚRban!||921
06454||.Józs.22.28||Azt mondtuk tehát, ha így szólnának maholnap nekünk vagy az utánunk jövő nemzedékeknek, ezt feleljük majd: Nézzétek az ÚR oltárának a mását, amelyet atyáink készítettek, nem egészen elégő áldozat, sem véresáldozat bemutatására, hanem hogy bizonyság legyen köztünk és köztetek!||
06455||.Józs.22.29||Távol legyen tőlünk, hogy föllázadjunk az ÚR ellen, és máris elforduljunk az ÚRtól, oltárt építve égőáldozatra, ételáldozatra és véresáldozatra az ÚRnak, a mi Istenünknek oltárán kívül, amely az ő hajléka előtt van!||
06456||.Józs.22.30||Amikor Fineás pap és a gyülekezet vezetői és Izráel nemzetségfői, akik vele voltak, hallották azokat a beszédeket, amelyeket Rúben fiai, Gád fiai és Manassé fiai mondtak, tetszett nekik.||
06457||.Józs.22.31||És ezt mondta Fineás, Eleázár pap fia Rúben fiainak, Gád fiainak és Manassé fiainak: Ma megtudtuk, hogy köztünk van az ÚR, mert nem vétkeztetek e vétekkel az ÚR ellen. Most megszabadítottátok Izráel fiait az ÚR kezéből.||
06458||.Józs.22.32||Visszatértek tehát Fineás, Eleázár pap fia és a fejedelmek Rúben fiaitól, Gád fiaitól a Gileád földjéről Kánaán földjére Izráel fiaihoz, és elbeszélték nekik ezt a dolgot.||
06459||.Józs.22.33||Tetszett ez a dolog Izráel fiainak is, és áldották Istent. Nem beszéltek többé arról, hogy harcra kelnek ellenük, hogy elpusztítsák azt a földet, ahol Rúben és Gád fiai laknak.||
06460||.Józs.22.34||Az oltárt pedig Hadnak nevezték Rúben és Gád fiai, ezt mondván: Bizonyság ez közöttünk, hogy az ÚR az Isten.||6453;6454
06461||.Józs.23.1|Józsué intelmei|Hosszú idővel azután, hogy az ÚR nyugalmat adott Izráelnek minden körülötte levő ellenségétől, Józsué megidősödött, és öreg lett.||6425;6155
06462||.Józs.23.2||Ekkor összehívta egész Izráelt, annak véneit, fejeit, bíráit és elöljáróit, és azt mondta nekik: Idős és öreg lettem.||
06463||.Józs.23.3||Ti magatok is láttatok mindent, amit az ÚR, a ti Istenetek mindezekkel a népekkel cselekedett előttetek, hiszen maga az ÚR, a ti Istenetek harcolt érettetek.||4922;4997
06464||.Józs.23.4||Látjátok, elosztottam nektek nemzetségeitek szerint, sorsvetés által örökségül az itt maradt népek birtokát meg azokét a népekét, amelyeket kipusztítottam a Jordántól a Nagy-tengerig napnyugaton.||
06465||.Józs.23.5||Az ÚR pedig, a ti Istenetek maga űzi ki őket előletek, hogy örököseivé legyetek a földjüknek, ahogyan megmondta nektek Istenetek, az ÚR.||5112;5113;5128;-5135
06466||.Józs.23.6||Legyetek azért igen erősek, hogy megőrizzétek és megtartsátok mindazt, ami meg van írva Mózes törvénykönyvében. Ne térjetek el attól se jobbra, se balra.||5858;5085;5625
06467||.Józs.23.7||Ne keveredjetek össze ezekkel a népekkel, amelyek itt maradtak közöttetek. Isteneik nevét ki se ejtsétek, azokra ne esküdjetek, ne is szolgáljatok nekik, előttük meg ne hajoljatok.||5112;-5117;2157;2158;19132;22859
06468||.Józs.23.8||Hanem ragaszkodjatok az ÚRhoz, a ti Istenetekhez, ahogy mindmáig cselekedtétek!||5230
06469||.Józs.23.9||Ezért űzött ki az ÚR előletek nagy és erős népeket, előttetek azonban senki nem állhatott meg mindmáig.||
06470||.Józs.23.10||Egy férfi közületek elűz ezret, mert az ÚR, a ti Istenetek az, aki harcol értetek, ahogy megmondta nektek.||3531;3532;5788
06471||.Józs.23.11||Azért nagyon vigyázzatok magatokra, hogy szeressétek Isteneteket, az URat!||
06472||.Józs.23.12||Mert ha mégis elfordultok tőle, és e népek maradékaihoz ragaszkodtok, amelyek itt maradtak köztetek, és sógorságot köttök velük, összekeveredtek velük, és ők veletek:||
06473||.Józs.23.13||bizony megtudjátok majd akkor, hogy az ÚR, a ti Istenetek nem űzi ki többé e népeket előletek. Sőt inkább tőrré és hurokká lesznek számotokra, oldalatokon ostorrá, szemetekben pedig tövissé, amíg ki nem vesztek erről a jó földről, amelyet Istenetek, az ÚR adott nektek.||2508;-2512;4812;6548
06474||.Józs.23.14||Én pedig, íme, elmegyek már a minden földi ember útján. Tudjátok meg azért teljes szívetek és teljes lelketek szerint, hogy egy szó sem veszett el mindabból a jó szóból, amelyet az ÚR, a ti Istenetek ígért nektek. Mind beteljesedett rajtatok, egy szó sem veszett el azokból!||6505;6506;8773;6426
06475||.Józs.23.15||De ahogy betelt rajtatok mindaz a jó szó, amelyet az ÚR, a ti Istenetek mondott felőletek, úgy beteljesíti majd rajtatok az ÚR minden fenyegetését is, amíg ki nem pusztít benneteket e jó földről, amelyet Istenetek, az ÚR adott nektek.||
06476||.Józs.23.16||Ha áthágjátok Isteneteknek, az ÚRnak szövetségét, amelyet ő rendelt nektek, és elmentek, és idegen isteneknek szolgáltok, és meghajoltok előttük, akkor fölgerjed ellenetek az ÚR haragja, és hamarosan kivesztek e jó földről, amelyet ő adott nektek.||9058;-9060
06477||.Józs.24.1|Józsué beszéde a sikemi országgyűlésen|Józsué pedig összegyűjtötte Izráel minden nemzetségét Sikembe, és előhívta Izráel véneit, fejeit, bíráit és elöljáróit, és odaálltak az Isten színe elé.||6462
06478||.Józs.24.2||Józsué ekkor azt mondta az egész népnek: Így szól az ÚR, Izráel Istene: Régen a folyón túl laktak atyáitok: Ábrahám, Náhór és atyjuk, Táré, akik idegen isteneknek szolgáltak.||292;-294;297
06479||.Józs.24.3||De áthoztam atyátokat, Ábrahámot a folyó túlsó oldaláról, és végigvittem egész Kánaán földjén, és megsokasítottam utódait, és Izsákot adtam neki.||297;299;404;30247
06480||.Józs.24.4||Izsáknak pedig Jákóbot és Ézsaut adtam. Ézsaunak a Széír-hegységet adtam birtokul, Jákób és fiai pedig lementek Egyiptomba.||679;-684;1387;-1412
06481||.Józs.24.5||Majd elküldtem Mózest és Áront, és megvertem Egyiptomot az által, amit köztük cselekedtem. Azután pedig kihoztalak benneteket.||1589;1615;1616
06482||.Józs.24.6||Kihoztam atyáitokat Egyiptomból, és eljutottak a tengerig. Az egyiptomiak üldözték atyáitokat harci szekerekkel és lovasokkal a Vörös-tengerig.||1849;1890;-1898
06483||.Józs.24.7||Akkor az ÚRhoz kiáltottak, és ő sötétséget bocsátott közétek és az egyiptomiak közé, és rájuk vitte a tengert, és az elborította őket. Szemetekkel láttátok, amit az egyiptomiakkal cselekedtem. Aztán sokáig a pusztában laktatok.||1899;1939;1695;1835;-1837
06484||.Józs.24.8||Majd elhoztalak titeket az emóriak földjére, akik a Jordánon túl laktak, és harcoltak ellenetek. De a kezetekbe adtam őket, birtokba vettétek a földjüket, őket pedig eltöröltem előletek.||4361;-4365;4373;-4375
06485||.Józs.24.9||Majd fölkelt Bálák, Cippór fia, Móáb királya, és harcolt Izráel ellen. Elküldött, és hívatta Bálámot, Beór fiát, hogy megátkozzon titeket.||
06486||.Józs.24.10||De nem akartam meghallgatni Bálámot, ezért meg kellett áldania benneteket, és így megszabadítottalak titeket a kezéből.||4379;-4381;4387;4388;30799;4424;-4426;4434;-4436;5505
06487||.Józs.24.11||Majd átkeltetek a Jordánon, és Jerikóhoz érkeztetek. Jerikó urai, az emóriak, perizziek, kánaániak, hettiták, girgásiak, hivviek és a jebúsziak harcoltak ellenetek, de a kezetekbe adtam őket.||5907;-5910;5950;5969
06488||.Józs.24.12||Darazsakat küldtem előttetek, azok űzték el előletek az emóriak két királyát, nem a te kardod és nem a te íjad!||2171;-2172;5131;14599
06489||.Józs.24.13||Földet adtam nektek, amelyen nem ti dolgoztatok, és városokat, amelyeket nem ti építettetek, mégis bennük laktok; szőlőket és olajfákat, amelyeket nem ti ültettetek, de esztek róluk.||5096;5097
06490||.Józs.24.14||Azért hát féljétek az URat, és szolgáljatok neki tökéletesen és hűségesen. Vessétek el azokat az isteneket, akiknek atyáitok szolgáltak a folyamon túl és Egyiptomban, és szolgáljatok az ÚRnak!||17604;17605;2054;2055;20969;20970
06491||.Józs.24.15||Ha pedig rossznak látjátok azt, hogy az ÚRnak szolgáljatok, válasszatok még ma, hogy kit akartok szolgálni. Akár azokat az isteneket, akiknek atyáitok szolgáltak, amíg a folyamon túl voltak, vagy az emóriak isteneit, akiknek a földjén laktok. Én azonban és az én házam népe az ÚRnak szolgálunk.||6478
06492||.Józs.24.16|A gyülekezet fogadalma|A nép pedig így felelt: Távol legyen tőlünk, hogy elhagyjuk az URat, és idegen isteneknek szolgáljunk!||
06493||.Józs.24.17||Mert az ÚR, a mi Istenünk az, aki kihozott minket és atyáinkat Egyiptom földjéről, a szolgaság házából, és aki ezeket a nagy jeleket tette szemünk előtt, és megtartott minket minden utunkon, amelyen jártunk, és minden nép között, amelyek között átjöttünk.||
06494||.Józs.24.18||Kiűzött előlünk az ÚR minden népet, az emóriakat, e föld lakóit is. Mi is az URat akarjuk szolgálni, mert ő a mi Istenünk!||
06495||.Józs.24.19||Józsué pedig azt mondta a népnek: Nem szolgálhattok az ÚRnak, mert szent Isten ő, féltőn szerető Isten: nem bocsátja meg vétkeiteket és bűneiteket.||
06496||.Józs.24.20||Ha elhagyjátok az URat, és idegen isteneknek szolgáltok, akkor elfordul tőletek, és megbüntet benneteket és megemészt, ha azelőtt jót is tett veletek.||6475;6476
06497||.Józs.24.21||Akkor azt mondta a nép Józsuénak: Nem! Mi az ÚRnak akarunk szolgálni!||
06498||.Józs.24.22||Józsué pedig azt mondta a népnek: Tanúk vagytok magatok ellen, hogy ti választottátok magatoknak az URat, hogy neki szolgáljatok. Ők azt mondták: Tanúk vagyunk!||
06499||.Józs.24.23||Most azért vessétek el az idegen isteneket, akik köztetek vannak, és hajtsátok szíveteket az ÚRhoz, Izráel Istenéhez!||1013;1015;7355
06500||.Józs.24.24||A nép azt válaszolta Józsuénak: Az ÚRnak, a mi Istenünknek szolgálunk, és az ő szavára hallgatunk.||
06501||.Józs.24.25|Szövetségkötés|Így kötött Józsué szövetséget a néppel azon a napon, és rendelkezéseket és törvényt adott nekik Sikemben.||
06502||.Józs.24.26||Azután beírta Józsué ezeket a dolgokat Isten törvénykönyvébe, vett egy nagy követ, és odahelyezte a tölgyfa alá, amely az ÚR szentélyénél volt.||6760
06503||.Józs.24.27||És ezt mondta Józsué az egész népnek: Íme, ez a kő lesz tanúbizonyságul ellenünk. Mert ez hallotta az ÚR minden beszédét, amelyet szólt nekünk. Tanúbizonyságul lesz ellenetek, ha megtagadjátok Isteneteket.||6452;6453;917;921
06504||.Józs.24.28||És elbocsátotta Józsué a népet, mindenkit a maga örökségébe.||6551
06505||.Józs.24.29|Józsué és Eleázár halála|Ezek után meghalt Józsué, Nún fia, az ÚR szolgája száztíz esztendős korában.||6553;-6554;1532
06506||.Józs.24.30||Öröksége határában temették el Timnat-Szerahban, amely az Efraim hegyvidékén van, a Gaas-hegytől északra.||
06507||.Józs.24.31||Izráel pedig az URat szolgálta Józsué egész idejében és a vének egész idejében, akik hosszú ideig éltek Józsué után, és ismerték az ÚRnak minden tettét, amelyet Izráellel cselekedett.||6552
06508||.Józs.24.32||József csontjait pedig, amelyeket Izráel fiai fölhoztak Egyiptomból, Sikemben temették el, a mezőnek azon a részén, amelyet Jákób vett meg Hamórnak, Sikem atyjának a fiaitól száz pénzen. Ez József fiainak öröksége lett.||1531;1886;978;979
06509||.Józs.24.33||Meghalt Eleázár, Áron fia is, és eltemették fiának, Fineásnak a városában, Gibeában, amelyet Efraim hegyvidékén kapott.||
06510|Bírák könyve|.Bír.1.1|Júda és Simeon törzsének harcai|Józsué halála után megkérdezték Izráel fiai az URat: Melyikünk menjen elsőnek a kánaániakra, hogy harcoljon ellenük?||
06511||.Bír.1.2||Az ÚR ezt mondta: Júda menjen! Íme, a kezébe adtam azt a földet.||
06512||.Bír.1.3||Ekkor azt mondta Júda a testvérének, Simeonnak: Gyere velem együtt a nekem sorsvetés által jutott örökségbe, hogy harcoljunk a kánaániak ellen, és én is elmegyek majd veled a neked sorsvetés által jutott örökségbe. És Simeon elment vele.||
06513||.Bír.1.4||Akkor fölvonult Júda, és kezükbe adta az ÚR a kánaániakat és a perizzieket; és tízezer embert vágtak le közülük Bezekben.||
06514||.Bír.1.5||Bezekben rátaláltak Adóníbezekre, harcoltak ellene, és megverték a kánaániakat és a perizzieket.||
06515||.Bír.1.6||Adóníbezek megfutamodott, de üldözőbe vették, elfogták, és levágták keze és lába hüvelykujjait.||
06516||.Bír.1.7||Ekkor azt mondta Adóníbezek: Hetven király szedegetett morzsákat az asztalom alatt, akiknek levágattam kezük és lábuk hüvelykujjait. Aszerint fizetett nekem Isten, ahogy én cselekedtem. Azután elvitték Jeruzsálembe, és ott halt meg.||
06517||.Bír.1.8||Majd Jeruzsálem ellen harcoltak Júda fiai. El is foglalták, lakosait kardélre hányták, a várost pedig lángba borították.||
06518||.Bír.1.9||Azután pedig lementek Júda fiai, hogy a hegyvidéken, a déli tartományban és a síkságon lakó kánaániak ellen harcoljanak.||
06519||.Bír.1.10||Majd a Hebrónban lakó kánaániak ellen ment Júda. Hebrón neve azelőtt Kirjat-Arba volt. És megverték Sésajt, Ahímant és Talmajt.||6215;-6221
06520||.Bír.1.11||Onnan Debír lakói ellen ment. Debír neve azelőtt Kirjat-Széfer volt.||
06521||.Bír.1.12||Ekkor azt mondta Káléb: Aki megveri és elfoglalja Kirjat-Széfert, annak feleségül adom leányomat, Akszát.||6215;-6221
06522||.Bír.1.13||Otniél, Kenaz fia, Káléb öccse foglalta el azt, és neki adta feleségül leányát, Akszát.||
06523||.Bír.1.14||Amikor az asszony hozzáment, a férje biztatta, hogy kérjen mezőt az apjától. Amikor leszállt a szamárról, Káléb megkérdezte: Mit akarsz?||
06524||.Bír.1.15||Ő pedig ezt felelte: Adj nekem valamit áldásul! A száraz Délvidékre helyeztél engem, adj hát vízforrásokat is! Erre Káléb neki adta a felső forrásokat és az alsó forrásokat.||
06525||.Bír.1.16|A kéniek csatlakoznak Júdához|Kéninek, Mózes apósának a fiai is fölmentek a pálmák városából Júda fiaival a Júda pusztájába, amely a Délvidéken van Arádnál, és ott telepedtek le a néppel együtt.||5842
06526||.Bír.1.17||Ezután Júda elment testvérével, Simeonnal, és megverték a Cefatban lakó kánaániakat. Elpusztították őket, és elnevezték a várost Hormának.||4343
06527||.Bír.1.18||Azután elfoglalta Júda Gázát és határát, Askelónt és határát, Ekrónt és annak határát.||
06528||.Bír.1.19||Az ÚR Júdával volt, és kiűzte a hegyvidék lakóit. De a völgy lakóit nem lehetett kiűzni, mert vasszekereik voltak.||
06529||.Bír.1.20||Hebrónt Kálébnak adták, ahogy meghagyta Mózes, és kiűzte onnan Anák három fiát.||4132;6200;6215
06530||.Bír.1.21||De a jebúsziakat, Jeruzsálem lakóit nem űzték el Benjámin fiai, ezért laknak a jebúsziak Benjámin fiaival Jeruzsálemben még ma is.||
06531||.Bír.1.22|József törzse elfoglalja Bételt|Fölvonult József háza is Bétel ellen, és az ÚR vele volt.||
06532||.Bír.1.23||József háza kikémleltette Bételt. A város neve régen Lúz volt.||792
06533||.Bír.1.24||A kémek megláttak egy férfit, aki a városból jött, és azt mondták neki: Mutasd meg a város bejáratát, és mi irgalmasak leszünk hozzád.||
06534||.Bír.1.25||Amikor az megmutatta nekik a város bejáratát, a város lakóit kardélre hányták. De azt a férfit egész háza népével elbocsátották.||
06535||.Bír.1.26||Az a férfi pedig elment a hettiták földjére, várost épített, és Lúznak nevezte el. Ez a neve mind e mai napig.||
06536||.Bír.1.27|Az el nem foglalt területek|De Manassé nem űzte el a lakosokat sem Bétseánból és településeiből, sem Taanakból és településeiből, sem Dórból és településeiből; sem Jibleámnak és településeinek a lakosait, sem Megiddónak és településeinek a lakosait. Így a kánaániaknak sikerült ott maradniuk azon a földön.||6286;6287
06537||.Bír.1.28||Amikor Izráel megerősödött, adófizetőjévé tette a kánaániakat, de nem tudta teljesen kiűzni őket.||
06538||.Bír.1.29||Efraim sem űzte ki a kánaániakat, akik Gézerben laktak, hanem ott laktak azok közöttük Gézerben.||6275
06539||.Bír.1.30||Zebulon sem űzte el sem Kitrón lakóit, sem Nahalól lakóit, hanem köztük laktak a kánaániak, és adófizetőikké lettek.||
06540||.Bír.1.31||Ásér sem űzte el sem Akkó, sem Szidón, sem Ahláb, sem Akzíb, sem Helbá, sem Afík, sem Rehób lakóit.||
06541||.Bír.1.32||Így Ásér ott lakott a kánaániak között, az ország lakói között, mert nem űzték ki őket.||
06542||.Bír.1.33||Naftáli sem űzte el sem Bétsemes lakosait, sem Bét-Anát lakóit, hanem ott lakott a kánaániak között, az ország lakosai között. De Bétsemes és Bét-Anát lakói adófizetőikké lettek.||
06543||.Bír.1.34||Az emóriak pedig fölszorították Dán fiait a hegyvidékre, és nem engedték meg, hogy lejöjjenek a völgybe.||
06544||.Bír.1.35||Így sikerült az emóriaknak ott maradniuk a Hereszhegységben, Ajjálónban és Saalbímban. De mikor József házának keze rájuk nehezedett, adófizetőkké lettek.||
06545||.Bír.1.36||Az emóriak határa pedig az Akrabbím-hágótól és Szelától fölfelé húzódott.||4820;6205
06546||.Bír.2.1|Az Úr angyala inti Izráelt|Fölment az ÚR angyala Gilgálból Bókímba, és ezt mondta: Kihoztalak titeket Egyiptomból, és erre a földre hoztalak, amely felől megesküdtem atyáitoknak, és azt mondtam, soha nem bontom föl veletek a szövetségemet.||
06547||.Bír.2.2||Csakhogy ti se kössetek szövetséget ennek a földnek a lakóival, rontsátok le oltáraikat! De nem hallgattatok a szavamra. Hogy tehettétek ezt?!||2166;5113;5243
06548||.Bír.2.3||Ezért azt mondom, nem űzöm el őket előletek, hanem tövissé lesznek nektek az oldalatokban, isteneik pedig tőr gyanánt lesznek nektek.||6473;4815
06549||.Bír.2.4||Amikor az ÚR angyala ezt elmondta Izráel fiainak, a nép hangos sírásra fakadt.||
06550||.Bír.2.5||Ezért elnevezték azt a helyet Bókímnak, és áldozatot mutattak be ott az ÚRnak.||
06551||.Bír.2.6|Józsué halála és temetése|Amikor Józsué elbocsátotta a népet, Izráel fiai elindultak, mindegyik a maga örökségébe, hogy birtokba vegyék a földet.||6504
06552||.Bír.2.7||A nép az URat szolgálta Józsué egész életében, és azoknak a véneknek a napjaiban, akik hosszú ideig éltek Józsué után, s látták az ÚRnak minden nagy tettét, amelyet Izráellel cselekedett.||6507
06553||.Bír.2.8||Majd meghalt Józsué, Nún fia, az ÚR szolgája száztíz esztendős korában.||6505
06554||.Bír.2.9||Örökségének határában, Timnat-Hereszben, az Efraim hegyvidékén, a Gaas-hegytől északra temették el.||6506
06555||.Bír.2.10||Az az egész nemzedék is megtért atyáihoz, és más nemzedék támadt utánuk, amely nem ismerte sem az URat, sem tetteit, amelyeket Izráellel cselekedett.||
06556||.Bír.2.11|A bírák|Gonoszul cselekedtek Izráel fiai az ÚR szeme előtt, mert a Baaloknak szolgáltak.||
06557||.Bír.2.12||Elhagyták az URat, atyáik Istenét, aki kihozta őket Egyiptom földjéről, és más istenek után jártak a pogány népek istenei közül, akik körülöttük voltak, és azok előtt hajoltak meg, és haragra ingerelték az URat.||
06558||.Bír.2.13||Elhagyták az URat, és Baalnak és Astárótnak szolgáltak.||
06559||.Bír.2.14||És fölgerjedt az ÚR haragja Izráel ellen, és fosztogatók kezébe adta, és kifosztották őket. A körülöttük lévő ellenségeik kezébe adta őket, és nem bírtak ellenállni nekik.||
06560||.Bír.2.15||Ahova csak kivonultak, mindenütt elérte őket az ÚR keze, hogy bajt hozzon rájuk, ahogy megígérte, és ahogy megesküdött nekik az ÚR. Így igen nyomorult állapotba jutottak.||3538;-3563;5635;5636
06561||.Bír.2.16||Akkor bírákat támasztott az ÚR, akik megszabadították őket szorongatóik kezéből.||
06562||.Bír.2.17||De bíráikra sem hallgattak, hanem más istenekkel paráználkodtak, azok előtt hajoltak meg, és hamar letértek az útról, amelyen atyáik jártak, akik hallgattak az ÚR parancsolataira. Ők nem így cselekedtek.||
06563||.Bír.2.18||Mert mikor bírákat támasztott nekik az ÚR, maga az ÚR volt a bíróval, és megszabadította őket ellenségeik kezéből, amíg az a bíró élt, mert megkönyörült rajtuk az ÚR, mikor elnyomóik és szorongatóik ellen panaszkodtak.||
06564||.Bír.2.19||De mihelyt a bíró meghalt, visszatértek ismét, és romlottabbak lettek, mint atyáik. Más istenek után jártak, azoknak szolgáltak, és azok előtt hajoltak meg, nem hagytak föl cselekedeteikkel és nyakas magaviseletükkel.||
06565||.Bír.2.20||Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Izráel ellen, és ezt mondta: Mivel ez a nép megszegte szövetségemet, amelyet atyáiknak parancsoltam, és nem hallgatott szavamra,||
06566||.Bír.2.21||én sem űzök ki többé senkit sem előlük a pogányok közül, akiket meghagyott Józsué, amikor meghalt.||
06567||.Bír.2.22||Hanem általuk teszem próbára Izráelt, hogy vajon megtartják-e az ÚR útját, és járnak-e azon, ahogy megtartották azt atyáik, vagy nem.||
06568||.Bír.2.23||Ezért hagyta meg az ÚR helyükön a pogány népeket, és nem is űzte ki őket azon nyomban, és nem adta őket Józsué kezébe.||
06569||.Bír.3.1||Ezek pedig a pogányok, akiket meghagyott az ÚR, hogy azok által tegye próbára Izráelt, mindazokat, akik már nem élték át a Kánaánért folytatott harcokat.||
06570||.Bír.3.2||Csak azért, hogy Izráel fiainak újabb nemzedékei is megtanuljanak harcolni, azok is, akik azelőtt nem élték át azt.||
06571||.Bír.3.3||A filiszteusok öt fejedelemsége, a kánaániak mindnyájan és a szidóniak meg a hivviek, akik a Libánon hegyvidékén laktak, a Baal-Hermón hegyétől a Hamátba vivő útig.||
06572||.Bír.3.4||Ezeket azért hagyta meg az ÚR, hogy próbára tegye Izráelt, hogy meglássa, vajon engedelmeskednek-e parancsainak, amelyeket atyáiknak parancsolt Mózes által.||
06573||.Bír.3.5||Így Izráel fiai a kánaániak, hettiták, emóriak, perizziek, hivviek és jebúsziak között laktak.||
06574||.Bír.3.6||Lányaikat feleségül vették, a saját leányaikat pedig odaadták az ő fiaiknak, és azok isteneit szolgálták.||
06575||.Bír.3.7|Otniél legyőzi Arámot|Gonoszul cselekedtek Izráel fiai az ÚR szeme előtt. Elfelejtkeztek Istenükről, az ÚRról, és a Baaloknak és az Aséráknak szolgáltak.||
06576||.Bír.3.8||Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Izráel ellen, és Kúsan-Risátaimnak, Mezopotámia királyának a kezébe adta őket, és nyolc évig szolgáltak Izráel fiai Kúsan-Risátaimnak.||
06577||.Bír.3.9||Ekkor az ÚRhoz kiáltottak Izráel fiai, és az ÚR szabadítót támasztott Izráel fiainak, hogy megszabadítsa őket: Otniélt, Kenaz fiát, Káléb öccsét.||
06578||.Bír.3.10||Az ÚR Lelke volt rajta, és így bíráskodott Izráelben. Amikor hadba indult, az ÚR a kezébe adta Kúsan-Risátaimot, Mezopotámia királyát, és kemény kézzel bánt el Kúsan-Risátaimmal.||
06579||.Bír.3.11||Azután megnyugodott a föld negyven esztendeig. Akkor meghalt Otniél, Kenaz fia.||
06580||.Bír.3.12|Éhúd legyőzi Móábot|De Izráel fiai ismét gonoszul cselekedtek az ÚR szeme előtt. Ezért hatalmassá tette az ÚR Eglónt, Móáb királyát Izráel fölött.||
06581||.Bír.3.13||Ez magához gyűjtötte Ammón és Amálék fiait, és elment, megverte Izráelt, és elfoglalták a pálmák városát.||5842
06582||.Bír.3.14||Izráel fiai tizennyolc esztendeig Eglónt, Móáb királyát szolgálták.||
06583||.Bír.3.15||Ekkor Izráel fiai ismét az ÚRhoz kiáltottak, és az ÚR szabadítót támasztott nekik: Éhúdot, a benjámini Gérá fiát, aki balkezes volt. Amikor Izráel fiai ajándékot küldtek általa Eglónnak, Móáb királyának,||
06584||.Bír.3.16||Éhúd szerzett magának egy egykönyöknyi hosszú kétélű kardot és ruhája alatt a jobb csípőjére kötötte.||
06585||.Bír.3.17||És bemutatta az ajándékot Eglónnak, Móáb királyának; Eglón pedig igen kövér ember volt.||
06586||.Bír.3.18||Miután elvégezte az ajándék bemutatását, elbocsátotta az embereket, akik az ajándékot behozták.||
06587||.Bír.3.19||Ő maga pedig visszatért a Gilgálnál levő bálványszobroktól, és azt mondta: Titkos beszédem van veled, ó, király! Az így felelt: Hallgass! Ekkor kimentek előle mindnyájan, akik körülötte álltak.||
06588||.Bír.3.20||Éhúd akkor ment be hozzá, amikor a fenti hűs szobájában éppen egyedül ült. Éhúd ezt mondta neki: Istennek üzenete van hozzád rajtam keresztül. Ekkor az fölkelt a trónról.||
06589||.Bír.3.21||Akkor Éhúd kinyújtotta a bal kezét, kirántotta jobb csípőjén levő kardját, és beledöfte annak hasába.||
06590||.Bír.3.22||Még a markolata is beszaladt a pengéje után, és a háj körülfogta a pengét, mert nem vonta ki a kardot a hasából, sőt a vékonyán is áthatolt.||
06591||.Bír.3.23||Éhúd pedig kiment a csarnokba, miután behúzta maga után az emeleti szoba ajtószárnyait, és bezárta azokat.||
06592||.Bír.3.24||Amikor elment, jöttek a szolgák, és látták, hogy íme, a fenti szoba ajtajai be vannak zárva, és ezt mondták: Bizonyára szükségét végzi a hűsölőszobában.||
06593||.Bír.3.25||De mikor untig várakoztak, és senki nem nyitotta ki a fenti szoba ajtaját, fogták a kulcsot, kinyitották, és íme, ott feküdt uruk holtan a földön.||
06594||.Bír.3.26||Éhúd pedig elmenekült, amíg azok késlekedtek, és elhaladva a bálványszobrok mellett, Szeirába futott.||
06595||.Bír.3.27||Amikor megérkezett, kürtjébe fújt Efraim hegyén, Izráel fiai pedig lementek a hegyről az ő vezetésével.||
06596||.Bír.3.28||Ezt mondta nekik: Gyertek utánam, mert kezetekbe adta az ÚR ellenségeteket, Móábot. Erre levonultak utána, és elfoglalták a Jordán Móáb felé eső gázlóit, és senkit nem engedtek átkelni rajtuk.||
06597||.Bír.3.29||Levágtak akkor a móábiak közül mintegy tízezer embert, mind erős és vitéz férfiakat úgy, hogy egy sem menekült meg.||
06598||.Bír.3.30||Így alázta meg Isten Móábot abban az időben Izráel keze által. És megnyugodott a föld nyolcvan esztendeig.||
06599||.Bír.3.31|Samgar legyőzi a filiszteusokat|Utána pedig Samgar, Anát fia volt a bíró, aki hatszáz filiszteus férfit ölt meg egy ökörösztökével. Ő is megszabadította Izráelt.||
06600||.Bír.4.1|Bárák legyőzi Siserát|De Izráel fiai Éhúd halála után ismét gonoszat cselekedtek az ÚR szemében.||
06601||.Bír.4.2||Ezért az ÚR Jábínnak, Kánaán királyának a kezébe adta őket, aki Hácórban uralkodott. Seregének vezére a Haróset-Gójimban lakó Sisera volt.||
06602||.Bír.4.3||Izráel fiai ekkor az ÚRhoz kiáltottak, mert Jábínnak kilencszáz vasszekere volt, és húsz esztendeig kegyetlenül nyomorgatta Izráel fiait.||
06603||.Bír.4.4||Ebben az időben Debóra prófétanő, Lappídót felesége volt a bíró Izráelben.||
06604||.Bír.4.5||Debóra a pálmája alatt szokott ülni Ráma és Bétel között, az Efraim hegyvidékén, és ide jöttek föl hozzá Izráel fiai törvénykezésre.||
06605||.Bír.4.6||Elküldött Bárákért, Abínóam fiáért, és elhívatta Kedes-Naftáliból, s azt mondta neki: Íme, az ÚR, Izráel Istene ezt parancsolta: Menj, és vonulj föl a Tábór-hegyre, és vegyél magadhoz tízezer embert Naftáli és Zebulon fiai közül.||30271
06606||.Bír.4.7||Én pedig kivonultatom ellened a Kísón patakjához Siserát, Jábín hadvezérét, szekereit és seregét, és kezedbe adom őt.||15308;15309
06607||.Bír.4.8||Bárák azonban ezt mondta neki: Ha velem jössz, elmegyek, de ha nem jössz el velem, én sem megyek.||
06608||.Bír.4.9||Ő így felelt: Szívesen veled megyek, csakhogy nem a tied lesz a dicsőség azon az úton, amelyre mész, mert asszony kezébe adja az ÚR Siserát. És fölkelt Debóra, és elment Bárákkal Kedes felé.||
06609||.Bír.4.10||Bárák Kedesbe hívta Zebulont és Naftálit, és magával vitt tízezer férfit. Elment vele Debóra is.||
06610||.Bír.4.11||A kéni Heber pedig elvált a kéniektől, Hóbábnak, Mózes apósának fiaitól, és sátrát a Kedes melletti Caanaim tölgyesénél vonta föl.||4017;6354
06611||.Bír.4.12||Siserának hírül vitték, hogy Bárák, Abínóam fia fölvonult a Tábór-hegyre.||
06612||.Bír.4.13||Egybegyűjtötte azért Sisera Haróset-Hagójimból a Kísón patakjához minden szekerét, a kilencszáz vasszekeret és egész népét, mely vele volt.||
06613||.Bír.4.14||Ezt mondta Debóra Báráknak: Kelj föl, mert ez az a nap, amelyen kezedbe adja az ÚR Siserát! Hiszen maga az ÚR megy előtted! Erre lejött Bárák a Tábór-hegyről, és mögötte tízezer ember.||
06614||.Bír.4.15||És megrettentette az ÚR Siserát minden harci szekerével és egész táborával együtt Bárák fegyverének éle előtt annyira, hogy Sisera leugrott a szekeréről, és gyalog futott el.||
06615||.Bír.4.16||Bárák pedig a harci szekereket és a tábort egész Haróset-Hagójimig üldözte, és Sisera egész tábora elhullott fegyver által, egyetlenegy sem maradt meg.||
06616||.Bír.4.17|Jáél megöli Siserát|Sisera gyalog futott Jáélnak, a kéni Heber feleségének sátráig, mert béke volt Jábín, Hácór királya és a kéni Heber háznépe között.||
06617||.Bír.4.18||És Jáél kiment Sisera elé, és azt mondta neki: Jöjj be, uram, jöjj be hozzám, ne félj! És betért hozzá a sátorba, és betakarta őt egy szőnyeggel.||
06618||.Bír.4.19||Sisera pedig azt mondta neki: Kérlek, adj innom egy kis vizet, mert szomjazom. Erre az asszony megnyitott egy tejestömlőt, inni adott neki, és betakarta őt.||6648
06619||.Bír.4.20||A férfi még azt mondta neki: Állj a sátor ajtajába, és ha valaki jönne, és azt kérdezné, van-e itt valaki, mondd, hogy nincs!||
06620||.Bír.4.21||Ekkor Jáél, Heber felesége fogta a sátorszöget, kezébe vette a pörölyt, bement hozzá halkan, és beverte a szöget a halántékába úgy, hogy az belefúródott a földbe. A nagy fáradtság miatt ugyanis mélyen aludt. Így halt meg.||
06621||.Bír.4.22||Amikor Bárák Siserát üldözve odaért, Jáél kiment elé, és ezt mondta neki: Jöjj, és megmutatom neked azt az embert, akit keresel. Erre bement hozzá, és íme, Sisera ott feküdt holtan, cövekkel a halántékában.||
06622||.Bír.4.23||Így alázta meg Isten azon a napon Jábínt, Kánaán királyát Izráel fiai előtt.||
06623||.Bír.4.24||Izráel fiainak a keze pedig mind jobban ránehezedett Jábínra, Kánaán királyára, egész addig, amíg csak el nem pusztították Jábínt, Kánaán királyát.||
06624||.Bír.5.1|Debóra éneke|Azon a napon így énekelt Debóra és Bárák, Abínóam fia:||
06625||.Bír.5.2||Hogy a vezérek vezettek Izráelben; hogy a nép önként fölkelt: áldjátok az URat!||
06626||.Bír.5.3||Halljátok meg, királyok, figyeljetek, fejedelmek! Én, én az ÚRnak éneket mondok, dicséretet zengek az ÚRnak, Izráel Istenének.||
06627||.Bír.5.4||URam, amikor Széírből kijöttél, amikor Edóm mezejéről kivonultál: rengett a föld, csepegett az ég, a fellegek is vizet árasztottak.||
06628||.Bír.5.5||A hegyek megrendültek az ÚR színe előtt, még a Sínai is, az ÚRnak, Izráel Istenének színe előtt.||
06629||.Bír.5.6||Samgarnak, Anát fiának napjaiban, Jáél idejében kihaltak voltak az utak, és az útra kelők tekervényes ösvényekre tértek.||
06630||.Bír.5.7||Elpusztultak a bekerítetlen helységek Izráelben, teljesen elpusztultak, amíg én, Debóra, föl nem keltem, föl nem keltem Izráel anyjaként.||
06631||.Bír.5.8||Új isteneket választottak, és akkor harc támadt a kapuk előtt; ám pajzs és dárda nem volt látható a negyvenezernél Izráelben.||
06632||.Bír.5.9||Szívem azoké, akik parancsolnak Izráelben, azoké, akik a nép közül önként ajánlkoztak. Áldjátok az URat!||
06633||.Bír.5.10||Akik fehér szamarakon nyargaltok, akik szőnyegeken ültök, és akik úton vagytok: mind énekeljetek!||
06634||.Bír.5.11||A vizet osztók hangja az itatóvályúnál, az beszéli el az ÚR igaz tetteit, Izráel falvai iránti igazságát. Így vonult a kapukhoz az ÚR népe!||
06635||.Bír.5.12||Serkenj föl, serkenj föl, Debóra! Serkenj föl, serkenj föl, mondj éneket! Kelj föl, Bárák, és fogd a foglyaidat, Abínóam fia!||
06636||.Bír.5.13||Akkor lejött a dicső maradék, az ÚR népe lejött hozzám, a hatalmasok ellen.||
06637||.Bír.5.14||Efraimból lejöttek azok, akiknek a gyökere Amálékban van: utánad Benjámin, a te népeddel együtt. Mákírból jöttek a vezérek és Zebulonból a vezéri pálcát hordozók,||
06638||.Bír.5.15||Issakár fejedelme, a Debórával tartók, és mind Issakár, mind Bárák a völgybe rohantak követőikkel. Rúben tartományában nagy fontolgatások voltak.||
06639||.Bír.5.16||Miért maradtál mégis ülve a karámok között? Hogy hallgasd, amint a nyájnak furulyáznak? Rúben tartományában nagy fontolgatások voltak!||
06640||.Bír.5.17||Gileád a Jordánon túl maradt. Hát Dán miért időzik hajóinál? Ásér ülve nyugszik a tenger partján.||
06641||.Bír.5.18||De Zebulon, az halálra elszánt lelkű nép, meg Naftáli is a mezőség magaslatain!||
06642||.Bír.5.19||Királyok jöttek és harcoltak; akkor harcoltak a Kánaán királyai Taanaknál, Megiddó vizénél, de egy darab ezüstöt sem szerezhettek.||
06643||.Bír.5.20||A mennyből harcoltak a csillagok, pályájukról harcoltak Siserával!||
06644||.Bír.5.21||A Kísón patakja elsodorta őket, az ősi patak, Kísón patakja! Végy erőt, én lelkem!||
06645||.Bír.5.22||Akkor csattogtak a lovak patái a vágtatásban, amikor vágtattak paripáik.||
06646||.Bír.5.23||Átkozzátok Mérózt, mondta az ÚR angyala, átkozva átkozzátok lakóit! Mert nem jöttek az ÚR segítségére, az ÚR segítségére harcosai közé.||
06647||.Bír.5.24||De minden asszonynál áldottabb Jáél, a kéni Heber felesége, minden sátorban lakó nőnél áldottabb legyen.||
06648||.Bír.5.25||Vizet kértek tőle, s ő tejet adott, díszes csészében tejszínt hozott.||
06649||.Bír.5.26||Baljával a sátorcövekért, jobbjával pedig a munkások pörölyéért nyúlt. Ütötte Siserát, szétzúzta a fejét, összetörte, átfúrta halántékát.||
06650||.Bír.5.27||Lába elé roskadt, elesett, elterült; lába elé roskadt, elesett. Ahol leroskadt, ott vágódott el élettelenül.||
06651||.Bír.5.28||Kinézett az ablakon, és jajgatott Sisera anyja a rostély mögül: Miért késik megjönni harci szekere? Kocsigördülése hol késlekedik?||
06652||.Bír.5.29||Legbölcsebb udvari asszonyai válaszoltak neki, ő meg egyre csak magában ismételgette szavait:||
06653||.Bír.5.30||Talán zsákmányra leltek, és most azon osztozkodnak? Egy-két rabnő is jut minden férfinak, a festett kelmék Sisera zsákmányai lesznek, a tarka szövetek, tarkán hímzett öltözetek, egy színes kendő, két tarka ruha jut a nyakukba zsákmányul.||
06654||.Bír.5.31||Így vesszen el minden ellenséged, URam! De akik szeretnek téged, tündököljenek, mint a kelő nap a maga erejében! És megnyugodott a föld negyven esztendeig.||
06655||.Bír.6.1|Isten Midján kezébe adja Izráelt|Gonoszul cselekedtek Izráel fiai az ÚR szeme előtt, ezért Midján kezébe adta őket hét esztendeig.||
06656||.Bír.6.2||Midján keze súlyosan nehezedett Izráelre. Midjántól való félelmükben készítették maguknak Izráel fiai azokat a barlangokat, rejtekhelyeket és erősségeket, amelyek a hegységekben vannak.||
06657||.Bír.6.3||Mert ha vetett Izráel, mindjárt ott termettek a midjániak, az amálékiek és kelet fiai, és rájuk törtek.||
06658||.Bír.6.4||Táborba szálltak ellenük, és pusztították földjük termését egészen a Gázába vivő útig, és nem hagytak élelmet Izráelben, sőt egyetlen juhot, ökröt vagy szamarat sem.||
06659||.Bír.6.5||Mert jószágaikkal és sátraikkal vonultak föl, csapatosan jöttek, mint a sáskák. Maguknak és tevéiknek száma sem volt, és ellepték a földet, hogy elpusztítsák.||
06660||.Bír.6.6||Mikor azért igen megnyomorodott Izráel a midjániak miatt, az ÚRhoz kiáltottak Izráel fiai.||
06661||.Bír.6.7||Mikor pedig Midján miatt Izráel fiai az ÚRhoz kiáltottak,||
06662||.Bír.6.8||prófétát küldött az ÚR Izráel fiaihoz, aki ezt mondta nekik: Így szól az ÚR, Izráel Istene: Én vezettelek ki titeket Egyiptomból, és én hoztalak ki titeket a szolgaság házából.||
06663||.Bír.6.9||Én mentettelek meg benneteket az egyiptomiak kezéből és minden nyomorgatótok kezéből, kiűztem őket előletek, és nektek adtam földjüket.||
06664||.Bír.6.10||És ezt mondtam nektek: Én, az ÚR vagyok a ti Istenetek, ne féljétek az emóriak isteneit, akiknek a földjén laktok. De ti nem hallgattatok szavamra.||2052;-2056;10020;-10023
06665||.Bír.6.11|Az Úr elhívja Gedeont|Azután eljött az ÚR angyala, és leült a tölgyfa alatt, amely Ofrában van, amely az Abíezer nemzetségéből való Jóásé volt. Fia, Gedeon éppen búzát csépelt a pajtában, hogy megmentse a midjániak elől.||
06666||.Bír.6.12||Ekkor megjelent neki az ÚR angyala, és ezt mondta: Az ÚR veled, erős férfiú!||
06667||.Bír.6.13||Gedeon azonban így felelt neki: Kérlek, Uram, ha velünk van az ÚR, miért ért bennünket mindez? Hol van mindaz a csoda, amelyekről atyáink beszéltek nekünk, amikor ezt mondták: Nem az ÚR hozott-e ki minket Egyiptomból? Most pedig elhagyott minket az ÚR és a midjániak kezébe adott. ||
06668||.Bír.6.14||Ekkor az ÚR hozzá fordult, és azt mondta: Menj el, és a te erőddel szabadítsd meg Izráelt Midján markából! Én küldelek téged!||30271
06669||.Bír.6.15||Erre azt mondta Gedeon: Kérlek, Uram, hogyan szabadítsam meg Izráelt? Íme, az én nemzetségem a legszegényebb Manasséban, és én vagyok a legkisebb atyám házában.||
06670||.Bír.6.16||Az ÚR így válaszolt neki: Én veled leszek, és úgy megvered Midjánt, mintha csak egy ember volna!||
06671||.Bír.6.17||Ő pedig így válaszolt: Ha kegyelmet találtam a szemedben, kérlek, adj nekem valamilyen jelt, hogy valóban te beszélsz velem.||
06672||.Bír.6.18||Kérlek, el ne menj innen, míg vissza nem jövök hozzád, ki nem hozom az áldozatomat, és le nem teszem eléd. Ő pedig azt mondta: Itt maradok, míg vissza nem térsz.||
06673||.Bír.6.19||Gedeon pedig elment, elkészített egy kecskegödölyét és egy efa lisztből kovásztalan pogácsákat. A húst egy kosárba tette, a levét meg egy fazékba, azután kivitte hozzá a tölgyfa alá, és odatette eléje.||
06674||.Bír.6.20||Isten angyala ekkor azt mondta neki: Vedd a húst és a kovásztalan kenyereket, rakd erre a kősziklára, és a hús levét öntsd rá! És úgy cselekedett.||
06675||.Bír.6.21||Ekkor kinyújtotta az ÚR angyala a kezében levő pálcát, és a végével megérintette a húst és a kovásztalan kenyeret. Erre tűz csapott ki a kősziklából, és megemésztette a húst és a kovásztalan kenyereket. Az ÚR angyala pedig eltűnt a szeme elől.||
06676||.Bír.6.22||Amikor látta Gedeon, hogy az ÚR angyala volt az, ezt mondta: Jaj nekem, URam, Istenem, mert az ÚR angyalát láttam színről színre!||6906;2493
06677||.Bír.6.23||Az ÚR azonban ezt mondta neki: Békesség neked! Ne félj, nem halsz meg!||
06678||.Bír.6.24||Ezért Gedeon oltárt épített ott az ÚRnak, és Jehova-Sálómnak nevezte (amely azt jelenti: „az ÚR a békesség”); s ez mindmáig megvan Abíezer nemzetségének földjén, Ofrában.||
06679||.Bír.6.25|Gedeon lerombolja a Baal oltárát|Ugyanazon az éjjelen ezt mondta neki az ÚR: Végy egy bikát apád barmai közül, és egy másik hétéves bikát is, és rontsd le apád Baal-oltárát. A mellette lévő Asérát is vágd ki.||
06680||.Bír.6.26||Azután építs oltárt az ÚRnak, a te Istenednek ennek a megerősített helynek a tetején, alkalmas helyen, és vedd a másik bikát, és áldozd fel égőáldozatul az Asérá kivágott fájával.||
06681||.Bír.6.27||Ekkor Gedeon tíz férfit vett maga mellé szolgái közül, és úgy cselekedett, ahogy megmondta neki az ÚR. De mivel félt apja háza népétől és a város férfiaitól, nem merte nappal cselekedni ezt, hanem éjszaka tette meg.||
06682||.Bír.6.28||Mikor másnap reggel fölkeltek a város férfiai, íme, már össze volt törve a Baal oltára, és kivágva a mellette levő Asérá, és ott volt a második bika a fölépített oltáron.||
06683||.Bír.6.29||Ekkor ezt mondogatták egymásnak: Vajon ki cselekedte ezt? Amikor utánakérdeztek és érdeklődtek, azt mondták: Gedeon, Jóás fia tette ezt.||
06684||.Bír.6.30||Ekkor azt mondták a városbeli férfiak Jóásnak: Add ki a fiadat, meg kell halnia, mert lerontotta a Baal oltárát, és kivágta mellőle az Asérát.||
06685||.Bír.6.31||Jóás azonban ezt mondta mindazoknak, akik vele szemben álltak: Baalért pereltek? Hát ti oltalmazzátok meg őt? Aki perel érte, az haljon meg reggelig. Ha isten ő, hát pereljen ő maga, hogy lerontották az oltárát!||
06686||.Bír.6.32||Azon a napon elnevezték őt Jerubbaalnak, mert ezt mondták: Pereljen vele a Baal, mert lerontotta az oltárát!||
06687||.Bír.6.33|Gedeon sereget gyűjt Midján ellen|Amikor az egész Midján és Amálék és a kelet fiai összegyűltek, és átkeltek a Jordánon, és tábort ütöttek Jezréel völgyében,||
06688||.Bír.6.34||az ÚR lelke megszállta Gedeont, megfúvatta a harsonákat, és egybehívta Abíezer házát, hogy kövesse őt.||
06689||.Bír.6.35||Követeket küldött egész Manasséba, és az is mögéje sereglett. Követeket küldött Ásérba és Zebulonba és Naftáliba, és ők is fölvonultak.||
06690||.Bír.6.36||Ekkor Gedeon ezt mondta Istennek: Ha csakugyan az én kezem által akarod megszabadítani Izráelt, ahogy megígérted,||
06691||.Bír.6.37||íme, egy fürt gyapjat teszek a szérűre, és ha csak maga a gyapjú lesz harmatos, az egész föld pedig száraz lesz: erről megtudom, hogy valóban az én kezem által szabadítod meg Izráelt, ahogy megígérted.||
06692||.Bír.6.38||És úgy lett. Mert amikor másnap reggel fölkelt, és megszorította a gyapjat, harmatot facsart ki a gyapjúból, egy tele csészényi vizet.||
06693||.Bír.6.39||Majd Gedeon így szólt Istenhez: Ne gerjedjen föl haragod ellenem, hogy még egyszer szólok. Hadd tegyek próbát, kérlek, még egyszer e gyapjúval. Kérlek, legyen száraz csupán a gyapjú, és az egész föld harmatos.||
06694||.Bír.6.40||És úgy cselekedett Isten azon az éjszakán: csak maga a gyapjú volt száraz, míg az egész föld harmatos volt.||
06695||.Bír.7.1|Gedeon seregét háromszázra csökkenti az Úr|Jó reggel fölkelt Jerubbaal – azaz Gedeon – és az egész nép, amely vele volt, és tábort ütöttek Haród kútjánál. A midjáni tábor tőle északra, a Móre-halom lábánál, a völgyben volt.||
06696||.Bír.7.2||Ekkor azt mondta az ÚR Gedeonnak: Több ez a nép, amely veled van, hogysem kezébe adhatnám Midjánt. Mert Izráel még dicsekednék velem szemben, és azt mondaná: Az én kezem szabadított meg engem!||
06697||.Bír.7.3||Ezért így kiálts a nép füle hallatára: Aki fél és retteg, térjen vissza, és távozzon a Gileád hegyéről! Erre a nép közül huszonkétezren visszatértek, és csak tízezren maradtak ott.||
06698||.Bír.7.4||Majd ezt mondta az ÚR Gedeonnak: Még ez a nép is sok. Vezesd le őket a vízhez, és ott próbára teszem őket. Akiről azt mondom neked, hogy menjen veled, az menjen el veled. De ha bárkiről azt mondom, hogy ne menjen veled, az ne is menjen.||
06699||.Bír.7.5||Ekkor levezette a népet a vízhez, és ezt mondta az ÚR Gedeonnak: Mindazokat, akik a nyelvükkel nyaldosnak a vízből, mint ahogy a kutya, állítsd külön, valamint azokat is, akik térdre esnek, hogy igyanak.||
06700||.Bír.7.6||És azoknak száma, akik kezüket szájukhoz véve nyaldosták a vizet, háromszáz volt. A nép többi része pedig mind térdre esve ivott.||
06701||.Bír.7.7||Ekkor így szólt az ÚR Gedeonhoz: E háromszáz férfi által szabadítalak meg titeket, és adom kezedbe Midjánt, akik nyaldosták a vizet. A többiek mind menjenek haza.||7514
06702||.Bír.7.8||A nép útravalóját és kürtjeit ők vették a kezükbe, a többi izráeli férfit pedig mind elküldte, mindenkit a maga sátrába, és csak a háromszáz férfit tartotta meg. Midján tábora pedig alattuk feküdt a völgyben.||
06703||.Bír.7.9|Az ellenséges katona álma|Azon az éjszakán azt mondta neki az ÚR: Kelj föl, menj le a táborba, mert kezedbe adtam őket!||
06704||.Bír.7.10||Ha pedig félsz lemenni, menj le a táborhoz te és Pura, a szolgád.||
06705||.Bír.7.11||Hallgasd meg, mit beszélnek, hogy azután megerősödjön a kezed, és lemenj a táborba. Ekkor lement Purával, a szolgájával a fegyveresek szélső őrhelyéig, akik a táborban voltak.||
06706||.Bír.7.12||A midjániak, amálékiek és kelet fiai úgy ellepték a völgyet, mint a sáskák sokasága, és tevéiknek nem volt se szeri, se száma, mint a homoknak, amely a tenger partján van.||
06707||.Bír.7.13||Mikor pedig Gedeon odaért, az egyik férfi éppen az álmát mondta el a másiknak. Ezt mondta: Íme, azt az álmot láttam, hogy egy sült árpakenyér gurult le a midjániak táborára, és amikor a sátorhoz ért, úgy oldalba vágta, hogy ledőlt. Fölfordította azt, és a sátor összedőlt.||
06708||.Bír.7.14||Társa pedig így felelt neki: Nem más ez, mint az izráeli Gedeonnak, Jóás fiának fegyvere. Kezébe adta Isten Midjánt és egész táborát.||
06709||.Bír.7.15|Gedeon legyőzi az ellenséget|Amikor Gedeon hallotta az álom elbeszélését és magyarázatát, leborult imádkozni, majd visszatért Izráel táborába, és azt mondta: Keljetek föl, mert kezetekbe adta az ÚR Midján táborát!||
06710||.Bír.7.16||A háromszáz embert három csapatba osztotta, és egy-egy kürtöt adott mindenkinek a kezébe, és üres cserépkorsót és fáklyát minden korsóba.||
06711||.Bír.7.17||Majd ezt mondta nekik: Rám figyeljetek, és aszerint cselekedjetek. Íme, lemegyek a tábor szélére, és akkor ti is úgy cselekedjetek, ahogy én.||
06712||.Bír.7.18||Ha megfújom a kürtöt én meg a velem levők mind, akkor ti is fújjátok meg a kürtöket az egész tábor körül, és ezt kiáltsátok: Az ÚRért és Gedeonért!||
06713||.Bír.7.19||És lement a tábor széléhez Gedeon és az a száz férfiú, aki vele volt, a középső éjjeli őrség kezdetén, amikor éppen fölváltották az őrséget, és megfújták a kürtöket, és összetörték a cserépkorsókat a kezükben.||
06714||.Bír.7.20||Ekkor kürtölni kezdett mind a három csapat, összetörték a cserépkorsókat, és bal kezükben tartották a fáklyát, jobb kezükben pedig a kürtöt, hogy kürtölhessenek, és így kiáltottak: Fegyverre! Az ÚRért és Gedeonért!||
06715||.Bír.7.21||És mindenki ott állt a maga helyén a tábor körül. Erre az egész tábor futásnak eredt, és ordítozva menekülni kezdtek.||
06716||.Bír.7.22||Mert amikor a háromszáz ember belefújt a kürtjébe, az ÚR egymás ellen fordította az emberek fegyvereit az egész táborban. És menekült a tábor egészen Bét-Sittáig, Cerérá felé, Ábélmehólá határáig, Tabbaton túl.||
06717||.Bír.7.23||Ekkor fegyverbe szólították az izráelieket Naftáliból, Ásérból és egész Manasséból, és üldözőbe vették a midjániakat.||
06718||.Bír.7.24||Gedeon követeket küldött Efraim egész hegyvidékére ezzel az üzenettel: Jöjjetek le a midjániak ellen, és foglaljátok el a vízhez vezető utat, a Bétbárától a Jordánig vezető utat. És egybegyűlt Efraim minden embere, és elzárták a vizeket Bétbárától a Jordánig.||
06719||.Bír.7.25||Elfogták Midján két vezérét, Órébet és Zeébet, és megölték Órébet az Óréb kőszikláján, Zeébet pedig a Zeéb présházánál vágták le, és üldözték a midjániakat. Óréb és Zeéb fejét pedig elvitték Gedeonhoz a Jordánon túlra.||15311;17944
06720||.Bír.8.1|A féltékeny efraimiak|Akkor Efraim emberei azt mondták neki: Mit tettél velünk? Miért nem hívtál minket, amikor Midján ellen harcba indultál? És hevesen pöröltek vele.||
06721||.Bír.8.2||Ő pedig így felelt nekik: Vajon tettem-e én olyan dolgot, mint ti? Nem többet ér-e Efraim szőlőjének böngészése Abíezer egész szüretjénél?||
06722||.Bír.8.3||Kezetekbe adta Isten Midján vezéreit, Órébet és Zeébet. Hát hozzátok képest mit tudtam én tenni?! Amikor így beszélt, lecsöndesedett felháborodott lelkük.||
06723||.Bír.8.4|Gedeon üldözi Midjánt a Jordánon túl|Mikor pedig Gedeon a Jordánhoz ért, átkelt a vele levő, üldözés miatt kifáradt háromszáz emberével.||
06724||.Bír.8.5||Ezt mondta a szukkóti férfiaknak: Kérlek, adjatok kenyeret az engem követő népnek, mert fáradtak, nekem pedig üldöznöm kell Zebahot és Calmunnát, Midján királyait.||
06725||.Bír.8.6||Szukkót elöljárói ezt felelték: Már kezedben tartod talán Zebah és Calmunná öklét, hogy kenyeret kívánsz tőlünk a seregednek?||
06726||.Bír.8.7||Gedeon pedig azt felelte erre: Ha kezembe adja az ÚR Zebahot és Calmunnát, pusztai tövissel és tüskével csépelem végig a testeteket!||
06727||.Bír.8.8||Majd fölment onnan Penúélba, és ugyanúgy szólt azokhoz is, és a penúéli férfiak ugyanúgy feleltek neki, ahogy a Szukkótban lakó férfiak.||
06728||.Bír.8.9||A penúéli férfiaknak ezt mondta: Ha békében térek vissza, lerombolom ezt a tornyot.||
06729||.Bír.8.10||Zebah és Calmunná pedig Karkórban volt táborával együtt; mintegy tizenötezren voltak mindazokkal együtt, akik megmaradtak a keleti törzsek egész táborából. Az elesettek száma százhúszezer fegyverforgató férfi volt.||
06730||.Bír.8.11||Gedeon a sátorlakók útján vonult fel, Nóbahtól és Jogbohától keletre, és szétverte a tábort, mikor az biztonságban érezte magát.||
06731||.Bír.8.12||Zebah és Calmunná elfutott, de ő utánuk ment. Elfogta Midján két királyát: Zebahot és Calmunnát, és szétszórta az egész tábort.||
06732||.Bír.8.13|Gedeon igazságot szolgáltat|Mikor pedig Gedeon, Jóás fia visszatért a harcból a Heresz-hágótól,||
06733||.Bír.8.14||elfogott egy szukkóti gyermeket és kikérdezte. Az pedig fölírta neki Szukkót elöljáróit és véneit, hetvenhét férfit.||
06734||.Bír.8.15||Mikor aztán a szukkóti férfiakhoz ment, azt mondta: Ímhol Zebah és Calmunná, akik miatt így gúnyolódtatok velem: Vajon Zebah és Calmunná öklét már kezedben tartod-e, hogy kenyeret kívánsz tőlünk kifáradt embereidnek?||
06735||.Bír.8.16||Ekkor fogta a város véneit, és a puszta töviseivel és tüskéivel megleckéztette ezeket a szukkóti férfiakat.||
06736||.Bír.8.17||Azután lerombolta Penúél tornyát, és a város férfiait megölette.||
06737||.Bír.8.18||Zebahnak és Calmunnának pedig ezt mondta: Milyenek voltak azok a férfiak, akiket a Tábór hegyén megöltetek? Ők pedig ezt felelték: Olyanok voltak ők is, mint te, mindegyik olyan arcú, mint egy-egy királyfi.||
06738||.Bír.8.19||Erre ezt mondta: Az én testvéreim, anyám fiai voltak azok. Él az ÚR; hogyha életben hagytátok volna őket, én sem ölnélek meg titeket!||
06739||.Bír.8.20||Majd ezt mondta elsőszülöttjének, Jeternek: Kelj fel, öld meg őket. De a fiú nem húzta ki a kardját, mert félt, mivel még gyermek volt.||
06740||.Bír.8.21||Ekkor azt mondta Zebah és Calmunná: Kelj föl te, és te ölj meg minket, mert amilyen a férfi, olyan az ereje! Gedeon erre fölkelt, megölte Zebahot és Calmunnát, és elvette a tevéik nyakán levő ékességeket.||
06741||.Bír.8.22||Ekkor az izráeli férfiak ezt mondták Gedeonnak: Uralkodjál felettünk te és a fiad és fiadnak a fia, mert megszabadítottál minket a midjániak kezéből!||
06742||.Bír.8.23||Gedeon ezt felelte nekik: Én nem uralkodom fölöttetek, és a fiam sem fog uralkodni rajtatok. Az ÚR uralkodik fölöttetek!||7376;7435;-7437
06743||.Bír.8.24|Gedeon bálványimádása és halála|Azután ezt mondta nekik Gedeon: Egyet kívánok csak tőletek, hogy adja nekem mindegyikőtök a zsákmányul szerzett fülbevalókat. Mert arany fülbevalói voltak azoknak, mivel izáeliek voltak.||
06744||.Bír.8.25||Ők ezt válaszolták: Örömest neked adjuk. Leterítettek egy ruhát, és mindenki arra dobta a fülbevalókat, amelyeket prédául szerzett.||
06745||.Bír.8.26||Az arany fülbevalók súlya pedig, amelyeket elkért, ezerhétszáz aranysékel volt, azokon az ékességeken, függőkön és bíborruhákon kívül, amelyek Midján királyain voltak, és az aranyláncok nélkül, amelyek a tevéik nyakán voltak.||
06746||.Bír.8.27||Gedeon éfódot készített belőlük, és a saját városába, Ofrába helyezte, és ott paráználkodott azután egész Izráel. És Gedeonnak és háza népének tőrbe ejtésére lett mindez.||
06747||.Bír.8.28||Így aláztattak meg a midjániak Izráel fiai előtt, és nem is emelték föl azután már a fejüket, és megnyugodott a föld negyven esztendeig Gedeon idejében.||
06748||.Bír.8.29||És hazatért Jerubbaal, Jóás fia, és megtelepedett otthon.||
06749||.Bír.8.30||Gedeonnak volt hetven fia, akik tőle származtak, mert sok felesége volt.||
06750||.Bír.8.31||A sikemi másodfelesége is szült neki egy fiút, akinek az Abímelek nevet adta.||
06751||.Bír.8.32||Azután meghalt Gedeon, Jóás fia késő vénségében, és eltemették apjának, Jóásnak a sírjába Ofrában, Abíezer városában.||
06752||.Bír.8.33||Miután Gedeon meghalt, Izráel fiai újra a Baalokkal paráználkodtak, és Baal-Berítet tették istenükké.||
06753||.Bír.8.34||Nem emlékeztek meg Izráel fiai az ÚRról, Istenükről, aki megszabadította őket minden ellenségük kezéből körös-körül.||
06754||.Bír.8.35||És nem cselekedtek irgalmasságot Jerubbaal-Gedeon házával mindazért a jóért, amit ő tett Izráellel.||
06755||.Bír.9.1|Abímelek királysága Sikemben|Elment Abímelek, Jerubbaal fia Sikembe anyja testvéreihez, és így szólt hozzájuk, valamint az ő anyja apjának egész nemzetségéhez:||
06756||.Bír.9.2||Mondjátok meg, kérlek, Sikem minden lakosának füle hallatára, melyik jobb nektek: ha hetven férfi, azaz Jerubbaal minden fia uralkodik rajtatok, vagy pedig ha csak egyetlen ember uralkodik fölöttetek? És emlékezzetek arra, hogy én a ti húsotok és a ti véretek vagyok.||
06757||.Bír.9.3||Amikor anyjának testvérei elmondták róla mindezeket a dolgokat az összes sikemi férfi füle hallatára, Abímelek felé hajlott a szívük, mert ezt mondták: Testvérünk ő.||
06758||.Bír.9.4||És adtak neki hetven ezüstpénzt a Baal-Berít házából. Abímelek pedig ezen hitvány és haszontalan embereket fogadott föl magának, hogy kövessék.||
06759||.Bír.9.5||Majd elment apja házához Ofrába, és megölte testvéreit, Jerubbaal fiait, a hetven férfit egy kövön, de Jerubbaal legkisebb fia, Jótám megmaradt, mert elrejtőzött.||
06760||.Bír.9.6||Ezután összegyülekezett Sikem egész lakossága és Milló egész háza, és elmentek, és királlyá választották Abímeleket a magas tölgy alatt, amely Sikemben az emlékoszlop mellett áll.||6502
06761||.Bír.9.7|Jótám példázata és annak magyarázata|Amikor elmondták ezt Jótámnak, ő elment, megállt a Garizim-hegy csúcsán, és fennszóval kiáltva így szólt hozzájuk: Hallgassatok rám, sikemi férfiak, hogy rátok is hallgasson Isten!||
06762||.Bír.9.8||Egyszer elmentek a fák, hogy királyt válasszanak maguknak. Azt mondták az olajfának: Uralkodjál fölöttünk!||
06763||.Bír.9.9||De az olajfa így felelt nekik: Elhagyjam olajamat, amellyel Istent és embereket tisztelnek, és elmenjek, hogy hajladozzam a fák fölött?||
06764||.Bír.9.10||Ekkor a fügefának szóltak a fák: Gyere te, és uralkodj rajtunk!||
06765||.Bír.9.11||De a fügefa is azt mondta nekik: Elhagyjam-e édességemet és jó gyümölcseimet, és elmenjek hajladozni a fák fölött?||
06766||.Bír.9.12||Azután a szőlőtőnek mondták a fák: Gyere te, uralkodj rajtunk!||
06767||.Bír.9.13||Azonban a szőlőtő is azt mondta nekik: Elveszítsem mustomat, amely isteneket és embereket vidámít, és elmenjek, hogy hajladozzam a fák fölött?||
06768||.Bír.9.14||Végül a fák mind a galagonyabokorhoz fordultak: Gyere te, és uralkodj rajtunk!||
06769||.Bír.9.15||A galagonyabokor azt mondta a fáknak: Ha igazán királlyá akartok kenni engem magatok fölött, jöjjetek el, nyugodjatok az árnyékomban, mert ha nem, úgy tűz csapjon ki a galagonyabokorból, és eméssze meg Libánon cédrusait.||
06770||.Bír.9.16||Ti vajon igazán és becsületesen cselekedtetek, hogy Abímeleket tettétek királlyá, és jól bántatok-e Jerubbaallal és háza népével, úgy, ahogyan megérdemelte?||
06771||.Bír.9.17||Mert érettetek harcolt apám, és életével sem törődve mentett meg benneteket Midján kezéből.||
06772||.Bír.9.18||Ti pedig most fölkeltetek apám háza ellen, és megöltétek gyermekeit, hetven férfit egy kövön, és királlyá választottátok a sikemi férfiak fölött Abímeleket, az ő szolgálója fiát, mert testvéretek.||
06773||.Bír.9.19||Ha igazán és becsületesen cselekedtetek Jerubbaallal és az ő házával, a mai napon örüljetek Abímeleknek, és örüljön ő is nektek.||
06774||.Bír.9.20||De ha nem, tűz csapjon ki Abímelekből, és eméssze meg a sikemi férfiakat és Milló házát, és tűz csapjon ki a sikemi férfiakból és Milló házából is, és eméssze meg Abímeleket!||
06775||.Bír.9.21||Ezután elmenekült Jótám, és futva ment Beérbe, félve testvérétől, Abímelektől, és ott telepedett le.||
06776||.Bír.9.22|Viszály Abímelek és Sikem városa között|Abímelek három esztendeig uralkodott Izráel fölött.||
06777||.Bír.9.23||Isten azonban egy gonosz lelket bocsátott Abímelek és a sikemi férfiak közé, és a sikemi férfiak ezért pártot ütöttek Abímelek ellen,||
06778||.Bír.9.24||hogy eljöjjön a Jerubbaal hetven fián elkövetett kegyetlenség büntetése, és azok vére testvérük, Abímelek fejére szálljon, aki megölte őket, és azokra a sikemi férfiakra, akik támogatták testvérei megölésében.||
06779||.Bír.9.25||A sikemi férfiak lest vetettek neki a hegytetőkön, és kiraboltak mindenkit, aki elment mellettük az úton. Ezt tudtára adták Abímeleknek.||
06780||.Bír.9.26||Azután eljött Gaal, Ebed fia, és eljöttek az ő testvérei, és bementek Sikembe. A sikemi férfiak hittek neki.||
06781||.Bír.9.27||Annyira, hogy kimentek a mezőre, leszüretelték szőlőiket, mindjárt ki is taposták, örömünnepet ültek, és bementek istenük házába, ettek és ittak, és szidalmazták Abímeleket.||
06782||.Bír.9.28||Gaal, Ebed fia ezt mondta: Ki ez az Abímelek, és kicsoda Sikem, hogy szolgáljunk neki? Nem Jerubbaal fia-e ő, és nem Zebul-e a kormányzója? Ti Hamórnak, Sikem atyjának az embereit szolgáljátok; de mi miért szolgálnánk őt?||
06783||.Bír.9.29||Volna csak az én kezemben ez a nép, majd elűzném Abímeleket! És megüzente Abímeleknek: Erősítsd meg seregedet, és jöjj ki harcolni!||
06784||.Bír.9.30||Mikor pedig meghallotta Zebul, a város parancsnoka Gaalnak, Ebed fiának beszédét, nagy haragra gyulladt.||
06785||.Bír.9.31||Követeket küldött Abímelekhez Tormába, és azt üzente: Íme, Gaal, Ebed fia és testvérei Sikembe jöttek, és fellázítják ellened a várost.||
06786||.Bír.9.32||Most azért készülj föl éjszaka te és a veled levő nép, és állj lesbe a mezőn!||
06787||.Bír.9.33||Reggel pedig, napfelkeltekor korán kelj föl, törj a városra, és amikor ő és népe kivonul ellened, bánj el vele úgy, ahogy akarsz.||
06788||.Bír.9.34||Fölkelt éjszaka Abímelek és az egész vele levő nép, és lesbe álltak Sikem ellen négy csapatban.||
06789||.Bír.9.35||Amikor kijött Gaal, Ebed fia, és megállt a város kapuja előtt, fölkelt a lesből Abímelek és a vele levő nép.||
06790||.Bír.9.36||Amint Gaal meglátta a csapatot, ezt mondta Zebulnak: Íme, egy sereg vonul le a hegytetőkről! Zebul pedig ezt felelte neki: A hegyek árnyékát nézed férfiaknak!||
06791||.Bír.9.37||De Gaal csak folytatta beszédét, és azt mondta: Íme, egy másik csapat meg az ország közepéről jön lefelé. A harmadik csapat pedig a jós tölgyfa útján jön.||
06792||.Bír.9.38||Ekkor ezt mondta neki Zebul: Hol van most a nagy szád, amellyel azt mondtad: Kicsoda Abímelek, hogy szolgáljunk neki? Nem ez-e az a nép, amelyet lekicsinyeltél? No, most vonulj ki ellene, és harcolj vele!||
06793||.Bír.9.39||És kivonult Gaal Sikem polgárainak élén, és megütközött Abímelekkel.||
06794||.Bír.9.40||De Abímelek megfutamította, úgyhogy elmenekült előle, és sokan estek el sebesülten a kapu bejáratáig.||
06795||.Bír.9.41||Abímelek pedig Arúmában maradt, és Zebul elűzte Gaalt és testvéreit, hogy ne maradhassanak Sikemben.||
06796||.Bír.9.42||Másnap pedig kiment a nép a mezőre, és megmondták ezt Abímeleknek.||
06797||.Bír.9.43||Ő pedig fogta népét, három csapatra osztotta őket, és lesbe állt a mezőn. Majd látta, hogy íme, a nép kijön a városból. Rájuk támadt, és megverte őket.||
06798||.Bír.9.44||Abímelek és a vele levő csapat megtámadta és megszállta a város kapuját, a másik két csapat pedig megtámadta mind a mezőn levőket, és megverte őket.||
06799||.Bír.9.45||Abímelek egész nap harcolt a város ellen, amíg be nem vette azt, és a benne lévő népet leölte. A várost pedig lerombolta, és helyét behintette sóval.||5702;22881;19430
06800||.Bír.9.46||Amikor meghallották ezt Sikem várának polgárai, mindnyájan a Berít isten templomának belső várába mentek.||
06801||.Bír.9.47||Amikor Abímeleknek elmondták, hogy Sikem várának polgárai mind ott gyűltek össze,||
06802||.Bír.9.48||fölment Abímelek a Calmón-hegyre, ő és az egész vele levő nép, és fejszét vett a kezébe, faágakat vágott le, fölvette azokat, a vállára rakta, és ezt mondta a népnek: Amit láttatok, hogy cselekedtem, ti is tegyétek gyorsan ugyanazt!||
06803||.Bír.9.49||Erre mindenki, az egész nép vágott magának ágakat, és követték Abímeleket, és lerakták a fát a vár körül, és rájuk gyújtották a várat, úgyhogy meghalt Sikem várában minden ember, csaknem ezer férfi és asszony.||
06804||.Bír.9.50|Abímelek halála|Abímelek pedig Tébéc alá vonult, megostromolta és bevette azt.||
06805||.Bír.9.51||De volt egy erős torony a város közepén, és oda menekült minden férfi és asszony, a város minden lakosa. Ezt magukra zárták, és fölmentek a torony tetejére.||
06806||.Bír.9.52||Abímelek odament az erődhöz, ostrom alá vette, és egészen a kapujáig hatolt, hogy tűzzel égesse föl.||
06807||.Bír.9.53||Akkor egy asszony malomkődarabot gurított le Abímelek fejére, és betörte vele a koponyáját.||8281
06808||.Bír.9.54||Ő azonnal odahívta fegyverhordozóját, és azt mondta neki: Vond ki a kardodat, és ölj meg, hogy ne mondják felőlem: Asszony ölte meg! Erre keresztülszúrta őt az apród, és meghalt.||
06809||.Bír.9.55||Mikor pedig az izráeli férfiak látták, hogy Abímelek meghalt, mindenki visszatért a maga helyére.||
06810||.Bír.9.56||Így fizetett meg Isten Abímeleknek azért a gonoszságért, amelyet apja ellen elkövetett, hogy megölte hetven testvérét.||
06811||.Bír.9.57||Sikem lakosainak fejére is visszahárított Isten minden rosszat, és rájuk szállt Jótámnak, Jerubbaal fiának átka.||
06812||.Bír.10.1|Tólá és Jáír bírák|Abímelek után fölkelt Izráel megszabadítására az Issakár nemzetségéből való Tólá, Dódó fiának, Púának a fia, aki Sámírban, az Efraim hegyén lakott.||
06813||.Bír.10.2||Huszonhárom esztendeig bíráskodott Izráelben, majd meghalt, és eltemették Sámírban.||
06814||.Bír.10.3||Utána a gileádi Jáír következett, aki huszonkét esztendeig ítélte Izráelt.||4759;6276
06815||.Bír.10.4||Harminc fia volt, akik harminc szamárcsikón nyargaltak, és volt harminc városuk, melyeket mind e mai napig Jáír falvainak neveznek. Ezek Gileád földjén vannak.||
06816||.Bír.10.5||Majd meghalt Jáír, és eltemették Kámónban.||
06817||.Bír.10.6|Izráel újabb hűtlensége és bűnhődése|De Izráel fiai újra gonoszul cselekedtek az ÚR szemében, mert a Baalokat és Astartékat, illetve Arám isteneit, Szidón isteneit, Móáb isteneit, az Ammón fiainak isteneit és a filiszteusok isteneit szolgálták, és elhagyták az URat, és nem neki szolgáltak.||
06818||.Bír.10.7||Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Izráel ellen, és a filiszteusoknak és az Ammón fiainak kezébe adta őket.||
06819||.Bír.10.8||Ezek szorongatták és nyomorgatták Izráel fiait attól az évtől fogva tizennyolc esztendőn keresztül, azokat az izráelieket, akik a Jordánon túl voltak az emóriak földjén, amely Gileádban van.||
06820||.Bír.10.9||Ammón fiai a Jordánon is átkeltek, hogy Júda és Benjámin ellen és Efraim háza ellen harcoljanak, és nagyon megszorongatták Izráelt.||
06821||.Bír.10.10||Akkor így kiáltottak az ÚRhoz Izráel fiai : Vétkeztünk ellened, mert elhagytuk Istenünket, és a Baaloknak szolgáltunk!||
06822||.Bír.10.11||Az ÚR pedig ezt mondta Izráel fiainak: Nem én szabadítottalak-e meg benneteket az egyiptomiaktól, az emóriaktól, az Ammón fiaitól, a filiszteusoktól||
06823||.Bír.10.12||és a szidóniaktól, az amálékiektől és a máóniaktól? Amikor szorongattak titeket, és hozzám kiáltottatok, megszabadítottalak benneteket a kezükből.||7836;11741
06824||.Bír.10.13||Mégis elhagytatok engem, és idegen isteneknek szolgáltatok. Ezért többé nem szabadítalak meg benneteket.||
06825||.Bír.10.14||Menjetek, és kiáltsatok azokhoz az istenekhez, akiket választottatok, szabadítsanak meg azok titeket nyomorúságotok idején.||
06826||.Bír.10.15||Izráel fiai pedig így feleltek az ÚRnak: Vétkeztünk, cselekedjél úgy velünk, ahogy jónak látod, csak még most az egyszer szabadíts meg, kérünk!||
06827||.Bír.10.16||Majd elvetették maguktól az idegen isteneket, és az ÚRnak szolgáltak. És megesett az ÚR szíve Izráel nyomorúságán.||
06828||.Bír.10.17||Akkor összegyülekeztek Ammón fiai , és tábort ütöttek Gileádban. Összegyűltek Izráel fiai is, és Micpában táboroztak.||
06829||.Bír.10.18||Gileád népe és fejedelmei ezt kérdezgették egymástól: Ki az a férfi, aki megkezdi a harcot Ammón fiai ellen? Legyen az a feje Gileád egész lakosságának!||
06830||.Bír.11.1|Jeftét vezérré választják|A gileádi Jefte pedig nagy erejű hős volt. Egy parázna asszonynak volt a fia. Jeftét Gileád nemzette.||30271;30272
06831||.Bír.11.2||De mikor Gileád felesége is szült neki fiakat, és feleségének fiai felnőttek, akkor elűzték Jeftét, és ezt mondták neki: Nem fogsz örökölni apánk házában, mert más asszonynak vagy a fia!||523
06832||.Bír.11.3||Jefte elfutott testvérei elől, és Tób földjén telepedett le. Nincstelen emberek gyűltek össze Jefte körül, és együtt portyáztak.||8247;8249
06833||.Bír.11.4||Napok múlva történt, hogy Ammón fiai harcba keveredtek Izráellel.||
06834||.Bír.11.5||Amikor harcolni kezdtek Ammón fiai Izráellel, Gileád vénei elmentek, hogy visszahozzák Jeftét Tób földjéről.||
06835||.Bír.11.6||Ezt mondták neki: Jöjj, légy a fejedelmünk, és harcoljunk Ammón fiai ellen.||
06836||.Bír.11.7||Jefte pedig ezt mondta Gileád véneinek: Hát nem ti vagytok-e, akik meggyűlöltetek engem, és kiűztetek apám házából? Miért jöttetek most hozzám nyomorúságotok idején?||
06837||.Bír.11.8||Gileád vénei ezt felelték Jeftének: Azért fordultunk most hozzád, hogy jöjj el velünk, és harcolj Ammón fiai ellen, és légy nekünk és Gileád minden lakosának a feje.||
06838||.Bír.11.9||Jefte azt mondta Gileád véneinek: Ha visszavisztek engem, hogy harcoljak Ammón fiai ellen, és kezembe adja őket az ÚR, igazán fejedelmetek leszek?||
06839||.Bír.11.10||Erre ezt felelték Gileád vénei Jeftének: Az ÚR a tanúnk, ha nem a te beszéded szerint cselekszünk!||
06840||.Bír.11.11||Ekkor elment Jefte Gileád véneivel, és a nép a maga fejévé és fejedelmévé tette őt. És Jefte elmondta mindezt az ÚR előtt Micpában.||
06841||.Bír.11.12|Jefte tárgyal az ellenséggel|Majd követeket küldött Jefte az ammóniak királyához ezzel az üzenettel: Mi dolgunk van nekünk egymással, hogy hozzám jöttél, hadakozni országom ellen?||
06842||.Bír.11.13||Az ammóniak királya ezt felelte Jefte követeinek: Mert Izráel elvette az én földemet az Arnóntól a Jabbókig és a Jordánig, amikor feljött Egyiptomból. Most hát te add vissza azokat békességgel!||4364;4957
06843||.Bír.11.14||Ismét követeket küldött Jefte Ammón fiainak királyához,||
06844||.Bír.11.15||kik ezt mondták neki: Ezt üzeni Jefte: Izráel nem vette el sem Móáb földjét, sem Ammón fiainak földjét.||
06845||.Bír.11.16||Mert amikor feljött Egyiptomból, a pusztában bolyongott egészen a Vöröstengerig, és mikor Kádésba ért,||
06846||.Bír.11.17||követeket küldött Izráel Edóm királyához, ezzel az üzenettel: Hadd menjek át, kérlek, az országodon! De Edóm királya nem hallgatta meg. Majd Móáb királyához is küldött, de ő sem engedte át, és így Izráel ott maradt Kádésban.||4325;-4332
06847||.Bír.11.18||Amikor tovább vándorolt a pusztában, megkerülte Edóm földjét és Móáb földjét, és kelet felől érkezett Móáb országához, és ott táborozott az Arnónon túl. De nem lépték át Móáb határát, mert az Arnón Móáb határa.||4344;4353
06848||.Bír.11.19||Ekkor követeket küldött Izráel Szíhónhoz, az emóriak királyához, Hesbón királyához, kik ezt mondták neki: Kérlek, hadd vonuljak át országodon keresztül a magam helyére.||4361;4964
06849||.Bír.11.20||De Szíhón nem hitt Izráelnek, hogy csak át akar vonulni az ő határán, hanem összegyűjtötte egész népét, és táborba szállt Jahcánál, és harcolt Izráel ellen.||
06850||.Bír.11.21||Az ÚR, Izráel Istene pedig Szíhónt és egész népét Izráel kezébe adta, és megverték őket, és elfoglalta Izráel az emóriaknak, ama föld lakóinak egész országát.||
06851||.Bír.11.22||Birtokba vették az emóriak egész határát az Arnóntól fogva Jabbókig és a pusztától a Jordánig.||
06852||.Bír.11.23||Ha tehát az ÚR, Izráel Istene maga űzte ki az emóriakat népe, Izráel elől, most te akarnád azt elfoglalni?||
06853||.Bír.11.24||Hát nem úgy van-e, hogy amit neked adott Kemós, a te istened, azt bírod? Mi meg mindazoknak örökségét bírjuk, akiket az ÚR, a mi Istenünk űzött ki előlünk.||4369
06854||.Bír.11.25||És most vajon mennyivel vagy különb Báláknál, Cippór fiánál, Móáb királyánál? Vajon versengett-e ő Izráellel, és hadakozott-e valaha is ellenük?||4377;4378
06855||.Bír.11.26||Míg Izráel Hesbónban és falvaiban, Aróérban és falvaiban és az Arnón melletti városokban lakott háromszáz esztendőn át, miért nem foglaltátok el abban az időben?||
06856||.Bír.11.27||Én nem vétettem ellened, te akarsz rosszat tenni velem azzal, hogy hadakozol ellenem. Az ÚR a bíró, ítéljen ma Izráel és Ammón fiai között.||
06857||.Bír.11.28||De az ammóniak királya nem hallgatott Jefte üzenetére, amelyet küldött neki.||
06858||.Bír.11.29|Jefte fogadalma és győzelme|Ekkor az ÚR lelke Jeftére szállt, és átment Gileádon és Manassén; átment Gileád-Micpén, és Gileád-Micpéből fölvonult Ammón fiai ellen.||
06859||.Bír.11.30||És fogadalmat tett Jefte az ÚRnak, ezt mondván: Ha mindenestül kezembe adod az ammóniakat,||
06860||.Bír.11.31||akkor bármi jön elém házam ajtaján, mikor békével visszatérek az ammóniaktól, legyen az az ÚRé, feláldozom azt egészen elégő áldozatul.||
06861||.Bír.11.32||Felvonult hát Jefte Ammón fiai ellen, hogy harcoljon velük, az ÚR pedig a kezébe adta őket.||
06862||.Bír.11.33||Verte őket Aróértől fogva a Minnítbe vivő útig, húsz városon keresztül és egészen Ábél-Kerámimig. Nagy vérontás volt ez; így alázták meg Izráel fiai az ammóniakat.||
06863||.Bír.11.34||Mikor pedig Jefte Micpába ment a házához, íme, a leánya jött ki elébe dobokkal és táncoló sereggel. Ez volt az ő egyetlenje, mert kívüle nem volt sem fia, sem leánya.||
06864||.Bír.11.35||És mikor meglátta őt, megszaggatta ruháit, és ezt mondta: Ó, leányom, de megszomorítottál és megháborítottál engem! Mert fogadást tettem az ÚRnak, és nem vonhatom vissza.||3598
06865||.Bír.11.36||Ő pedig ezt mondta neki: Apám, ha fogadást tettél az ÚRnak, úgy cselekedjél velem, ahogy fogadtad, hiszen az ÚR megadta a bosszúállást ellenségeiden, az ammóniakon.||
06866||.Bír.11.37||Majd ezt mondta még apjának: Csak ezt az egyet tedd meg nekem: engedj el engem két hónapra, hadd menjek el, és vonulhassak félre a hegyekbe, hogy sírjak szüzességemen leánybarátaimmal együtt.||
06867||.Bír.11.38||Ő azt felelte: Menj! És elbocsátotta őt két hónapra. Ekkor ő és leánybarátai elmentek, és elsiratta leányságát a hegyek közt.||
06868||.Bír.11.39||A két hónap elteltével visszatért apjához, és az betöltötte a felőle tett fogadását, és ő soha nem ismert férfit. Azóta lett szokássá Izráelben,||
06869||.Bír.11.40||hogy évről évre elmennek Izráel leányai, hogy minden évben négy napig dicsőítsék a gileádi Jefte leányát.||
06870||.Bír.12.1|Jefte és az efraimiak viszálya|Az efraimi férfiak pedig összegyűltek, átmentek északra, és azt mondták Jeftének: Miért szálltál harcba az ammóniakkal anélkül, hogy hívtál volna bennünket is, hogy veled menjünk? Most azért rád gyújtjuk a házadat.||
06871||.Bír.12.2||Jefte ezt felelte nekik: Nagy viszálykodásom volt Ammón fiaival, nekem és népemnek; hívtalak benneteket, de nem szabadítottatok meg a kezükből.||
06872||.Bír.12.3||És amikor láttam, hogy nem akartok segíteni, kockára tettem saját életemet, és megtámadtam az ammóniakat, az ÚR pedig kezembe adta őket. Most miért jöttetek hát föl hozzám, hogy harcoljatok ellenem?||
06873||.Bír.12.4||Ekkor összegyűjtötte Jefte Gileád minden férfiát, megtámadta Efraimot, és megverték őket, mert azt mondták: Efraim szökevényei vagytok ti mind, akik Gileádban, Efraim és Manassé között laktok.||
06874||.Bír.12.5||Aztán elfoglalták a gileádiak Efraim előtt a Jordán gázlóit, és amikor az Efraim közül való menekülők azt mondták: „Hadd menjek át!”, azt kérdezték tőlük a gileádi férfiak: Efraimi vagy-e? Ha azt mondta, hogy nem,||
06875||.Bír.12.6||akkor felszólították: Mondd: sibbólet! És ha szibbóletet mondott, mert nem tudta helyesen kimondani, akkor fogták és megölték a Jordán gázlóinál. Így esett el abban az időben negyvenkétezer efraimi.||24194
06876||.Bír.12.7||Jefte hat esztendeig volt Izráel bírája. Azután meghalt a gileádi Jefte, és eltemették városában, Gileádban.||
06877||.Bír.12.8|Ibcán, Élón és Abdón bírák|Őutána a betlehemi Ibcán volt Izráel bírája.||
06878||.Bír.12.9||Neki harminc fia volt, és harminc leányát adta férjhez, s harminc leányt hozott fiainak, és hét esztendeig volt Izráel bírája.||
06879||.Bír.12.10||Azután meghalt Ibcán, és eltemették Betlehemben.||
06880||.Bír.12.11||Őutána a Zebulon nemzetségéből való Élón bíráskodott, és tíz esztendeig ítélte Izráelt.||
06881||.Bír.12.12||Azután meghalt a zebuloni Élón, és eltemették Ajjálónban, Zebulon földjén.||
06882||.Bír.12.13||Őutána pedig Abdón, a pirátóni Hillél fia bíráskodott Izráelben.||
06883||.Bír.12.14||Neki negyven fia és harminc unokája volt, akik hetven szamárcsikón nyargaltak. Nyolc esztendeig volt bírája Izráelnek.||
06884||.Bír.12.15||Azután meghalt Abdón, a pirátóni Hillél fia, és eltemették Pirátónban, Efraim földjén, az amálékiek hegyvidékén.||
06885||.Bír.13.1|Ígéret Sámson születéséről|Izráel fiai pedig újból gonoszul cselekedtek az ÚR szemében, azért az ÚR a filiszteusok kezébe adta őket negyven esztendőre.||
06886||.Bír.13.2||Élt ebben az időben egy férfi, aki Corából, Dán nemzetségéből való volt, név szerint Mánóah, akinek meddő volt a felesége, és nem szült.||
06887||.Bír.13.3||Egyszer az ÚR angyala megjelent az asszonynak, és azt mondta: Íme, most meddő vagy, nem szültél. De fogansz majd, és fiút szülsz.||414;679;7214;-7217;7231;24965;25602
06888||.Bír.13.4||Azért most vigyázz magadra, és ne igyál se bort, se más részegítő italt, és semmi tisztátalant ne egyél.||3825;3826;3040
06889||.Bír.13.5||Mert íme, várandós leszel, és fiút szülsz, és ne érintse borotva a fejét, mert Istennek szentelt lesz az a gyermek anyja méhétől fogva. Ő kezdi majd megszabadítani Izráelt a filiszteusok kezéből.||3828;7223
06890||.Bír.13.6||Az asszony elment, és elmondta a férjének: Isten embere jött hozzám, akinek olyan volt a tekintete, mint Isten angyalának, igen félelmetes, úgyhogy meg sem mertem kérdezni, hogy honnan való, és ő sem mondta meg nekem a nevét.||
06891||.Bír.13.7||Ezt mondta nekem: Íme, várandós leszel, és fiút fogsz szülni. Azért most se bort, se más részegítő italt ne igyál, és semmi tisztátalant ne egyél, mert Istennek szentelt lesz az a gyermek, anyja méhétől fogva halála napjáig.||
06892||.Bír.13.8||Mánóah pedig az ÚRhoz könyörgött, és ezt mondta: Kérlek, URam, Istennek az az embere, akit ezelőtt küldtél, hadd jöjjön el ismét hozzánk, és tanítson meg minket, hogy mit cselekedjünk a születendő gyermekkel!||
06893||.Bír.13.9||Isten meghallgatta Mánóah kérését, és Isten angyala ismét eljött az asszonyhoz, amikor a mezőn volt, és férje, Mánóah nem volt vele.||
06894||.Bír.13.10||Akkor az asszony sietve elfutott, és elmondta a férjének: Íme, megjelent nekem az a férfi, aki a múltkor hozzám jött.||
06895||.Bír.13.11||Mánóah fölkelt, és elment felesége után. Amikor odaért ahhoz a férfihoz, azt mondta neki: Te vagy-e az, aki ezzel az asszonnyal beszéltél? Ő azt felelte: Én vagyok.||
06896||.Bír.13.12||Erre azt mondta Mánóah: Ha majd beteljesedik ígéreted, hogyan bánjunk a gyermekkel, és mit cselekedjünk vele?||
06897||.Bír.13.13||Az ÚR angyala pedig ezt mondta Mánóahnak: Mindattól, amit csak mondtam az asszonynak, őrizkedjék.||
06898||.Bír.13.14||Semmiből se egyen, ami bortermő szőlőből származik, és bort és más részegítő italt se igyon, és semmi tisztátalant ne egyen. Mindazt, amit parancsoltam neki, tartsa meg.||
06899||.Bír.13.15||Ekkor Mánóah ezt mondta az ÚR angyalának: Kérlek, hadd marasztaljunk még téged, hogy egy kecskegödölyét készíthessünk neked.||
06900||.Bír.13.16||De az ÚR angyala így szólt Mánóahhoz: Hiába marasztalnál itt, nem eszem a kenyeredből, és ha áldozatot akarsz készíteni, az ÚRnak áldozd azt. Mert nem tudta Mánóah, hogy az ÚR angyala az.||
06901||.Bír.13.17||Mánóah így szólt az ÚR angyalához: Mi a te neved, hogy ha majd beteljesedik ígéreted, tisztességgel illethessünk téged?||
06902||.Bír.13.18||Az ÚR angyala ezt felelte neki: Miért kérdezed a nevem, amely olyan csodálatos?||
06903||.Bír.13.19||Mikor aztán vette Mánóah a kecskegödölyét és az ételáldozatot, és feláldozta azt egy kősziklán az ÚRnak, csodálatos dolgot tett ő Mánóahnak és feleségének a szeme láttára.||
06904||.Bír.13.20||Mert amikor a láng fölcsapott az oltárról az ég felé, az oltár lángjában fölszállt az ÚR angyala. Amikor Mánóah és felesége meglátta ezt, arccal a földre borultak.||
06905||.Bír.13.21||És többé nem jelent meg az ÚR angyala Mánóahnak és feleségének. Ekkor tudta meg Mánóah, hogy az ÚR angyala volt az.||
06906||.Bír.13.22||Ekkor Mánóah azt mondta feleségének: Bizony meg fogunk halni, mert láttuk Istent.||2493;5079
06907||.Bír.13.23||De erre azt mondta neki a felesége: Ha az ÚR meg akart volna ölni minket, nem fogadta volna el kezünkből az elégő áldozatot és az ételáldozatot, és nem mutatta volna nekünk mindezeket, és nem hallhattunk volna ilyen dolgokat.||
06908||.Bír.13.24||Azután az asszonynak fia született, és elnevezte Sámsonnak. A gyermek fölnövekedett, és megáldotta őt az ÚR.||30271
06909||.Bír.13.25||És az ÚR lelke nyugtalanítani kezdte őt a Dán táborában, Corá és Estáól között.||
06910||.Bír.14.1|Sámson házassága|Sámson lement Timnába, és meglátott ott egy nőt a filiszteusok leányai között.||
06911||.Bír.14.2||Amikor hazament, elbeszélte ezt apjának és az anyjának, és azt mondta: Láttam egy nőt Timnában a filiszteusok leányai között, most azért vegyétek őt nekem feleségül.||
06912||.Bír.14.3||Erre azt mondta neki az apja és anyja: Hát nincsen nő a te rokonságodban és az én népem leányai között, hogy a körülmetéletlen filiszteusok közül akarsz feleséget venni? Sámson azonban így felelt apjának: Őt vedd el nekem, mert csak ő kedves a szememben.||
06913||.Bír.14.4||Apja és anyja pedig nem tudták, hogy az ÚRtól van ez, és csak ürügyet keres a filiszteusok ellen, mert abban az időben a filiszteusok uralkodtak Izráelen.||
06914||.Bír.14.5|Sámson megöl egy oroszlánt|Sámson elment apjával és anyjával együtt Timnába. Amikor a timnai szőlőhöz értek, íme, egy oroszlánkölyök jött ordítva eléje.||
06915||.Bír.14.6||Akkor megszállta őt az ÚR lelke, és úgy kettészakította azt, mintha csak egy kecskegödölyét szakított volna ketté, pedig semmi sem volt a kezében. De apjának és anyjának nem mondta el, hogy mit tett.||
06916||.Bír.14.7||Amikor megérkezett, beszélt a nővel, aki megtetszett neki.||
06917||.Bír.14.8||Mikor pedig egynéhány nappal azután visszatért, hogy őt hazavigye, letért, hogy megnézze az oroszlán tetemét. Hát, íme, egy raj méh és méz volt abban.||
06918||.Bír.14.9||Kiszedte azt a markába, és amint továbbhaladt, eszegetett belőle. Amikor hazaért apjához és anyjához, nekik is adott belőle, és ők is ettek. De nem mondta meg nekik, hogy egy oroszlán teteméből szedte ki a mézet.||
06919||.Bír.14.10|Sámson lakodalma és találós kérdése|Azután apja elment ahhoz a nőhöz, és Sámson lakodalmat tartott ott az ifjak szokása szerint.||
06920||.Bír.14.11||Mikor pedig meglátták őt a filiszteusok, harminc társat adtak mellé, hogy Sámsonnal legyenek.||
06921||.Bír.14.12||Sámson ezt mondta nekik: Hadd adjak föl nektek egy találós kérdést. Ha megfejtitek nekem a lakodalom hét napja alatt és kitaláljátok, harminc inget és harminc öltözet ruhát adok nektek.||
06922||.Bír.14.13||De ha nem tudjátok megfejteni, ti adtok nekem harminc inget és harminc öltözet ruhát. Azok pedig ezt felelték neki: Add elő a találós kérdésed, hadd halljuk!||
06923||.Bír.14.14||Ő pedig ezt mondta nekik: Az evőből étek jött ki, az erősből édes jött ki. De nem tudták megfejteni a találós kérdést három nap alatt sem.||
06924||.Bír.14.15||Ezért hetednapon azt mondták Sámson feleségének: Vedd rá a férjedet, hogy fejtse meg nekünk a találós kérdést, mert különben megégetünk téged és apád háza népét. Vagy azért hívtatok ide minket, hogy koldussá tegyetek bennünket?||
06925||.Bír.14.16||És Sámson felesége sírt őelőtte, és ezt mondogatta: Mégiscsak gyűlölsz és nem szeretsz engem. Egy találós kérdést adtál fel népem fiainak, és nekem sem fejtetted meg. Ő pedig ezt felelte neki: Íme, még apámnak és anyámnak sem mondtam meg, hát neked mondanám meg?||
06926||.Bír.14.17||Ő pedig hét napon át sírdogált előtte, ameddig a lakodalom tartott. Végül a hetedik napon Sámson megmondta a megfejtést, mert folyton zaklatta. Ő pedig aztán elmondta azt népe fiainak.||
06927||.Bír.14.18||A város férfiai ezt mondták neki a hetedik napon, naplemente előtt: Mi édesebb a méznél, mi erősebb az oroszlánnál? Mire így válaszolt nekik: Ha nem az én üszőmmel szántottatok volna, találós kérdésemet ki nem találtátok volna.||
06928||.Bír.14.19||Ekkor felindította őt az ÚR lelke, elment Askelónba, és megölt közülük harminc férfit, elvette ruhájukat, és azoknak adta ezeket a ruhákat, akik a találós kérdést megfejtették. És haragra gyúlva elment apja házához.||
06929||.Bír.14.20||Sámson felesége pedig férjhez ment Sámson egyik társához és barátjához.||
06930||.Bír.15.1|Sámson felgyújtja a filiszteusok gabonáját|Néhány nap múlva történt, a búzaaratás idején, hogy meglátogatta Sámson a feleségét. Egy kecskegödölyét vitt neki, és ezt mondta: Bemegyek a feleségemhez a hálóházába. De nem hagyta őt bemenni az asszony apja.||
06931||.Bír.15.2||Ezt mondta az apósa: Azt gondoltam, hogy nagyon meggyűlölted őt, ezért hozzáadtam feleségül egyik társadhoz. De hát a húga nem szebb-e, mint ő? Legyen helyette most ő a tied.||
06932||.Bír.15.3||Sámson ezt felelte neki: Teljesen igazam lesz most a filiszteusokkal szemben, ha kárt okozok nekik.||
06933||.Bír.15.4||Azért elment Sámson, összefogott háromszáz rókát, csóvákat készített, a rókák farkait egymáshoz kötözte, és egy-egy csóvát tett minden két rókának a farka közé.||
06934||.Bír.15.5||Majd meggyújtotta a csóvákat, és beeresztette azokat a filiszteusok gabonájába. Így gyújtotta föl a kévéket, az álló vetéseket, sőt a szőlőket és az olajfaerdőket is.||
06935||.Bír.15.6||Akkor azt kérdezték a filiszteusok: Ki tette ezt? És ezt mondták egymásnak: Sámson, a timnai ember veje, mert az elvette tőle a feleségét és az ő társának adta. Ezért fölvonultak a filiszteusok, és megégették az asszonyt és az apját.||
06936||.Bír.15.7||Sámson pedig ezt mondta nekik: Ámbár ezt cselekedtétek, mégsem nyugszom meg addig, míg bosszúmat ki nem töltöm rajtatok.||
06937||.Bír.15.8||És megverte őket keményen, válluktól tomporukig, és lement, és Étámban, a sziklabarlangban lakott.||
06938||.Bír.15.9|Sámson hőstette Lehiben|A filiszteusok pedig fölmentek, megszállták Júdát, és Lehiben telepedtek le.||
06939||.Bír.15.10||Akkor azt kérdezték tőlük a júdai férfiak: Miért jöttetek föl ellenünk? Azok pedig ezt felelték: Sámsont megkötözni jöttünk föl, hogy úgy bánjunk vele, ahogy ő bánt mivelünk.||
06940||.Bír.15.11||Ekkor háromezer ember ment oda Júdából Étámba a sziklabarlanghoz, és ezt mondták Sámsonnak: Nem tudod-e, hogy a filiszteusok uralkodnak rajtunk? Miért cselekedted ezt velünk? Ő pedig ezt felelte nekik: Ahogy ők bántak velem, én is úgy bántam velük.||
06941||.Bír.15.12||Erre azt mondták neki: Azért jöttünk le, hogy megkötözzünk, és a filiszteusok kezébe adjunk. Sámson pedig ezt mondta nekik: Esküdjetek meg nekem, hogy nem rohantok rám.||
06942||.Bír.15.13||Azok így feleltek neki: Nem! Csak jól megkötözünk, és a kezükbe adunk, de nem ölünk meg! Azután megkötözték őt két új kötéllel és elvezették a kőszikláról.||
06943||.Bír.15.14||Amikor Lehi felé közeledett, és a filiszteusok már ujjongva jöttek elébe, felindította őt az ÚR lelke, és olyanok lettek a karján levő kötelek, mint a lenszálak, amelyeket megperzselt a tűz, és lemállottak a kötések a kezéről.||
06944||.Bír.15.15||Talált egy nyers szamárállcsontot, kinyújtotta érte kezét, fölvette, és agyonvert vele ezer embert.||
06945||.Bír.15.16||Ezt mondta Sámson: Egy szamár állcsontjával seregeket seregre, egy szamár állcsontjával ezer férfit vertem le.||
06946||.Bír.15.17||Amikor ezt elmondta, eldobta kezéből az állcsontot, és elnevezte azt a helyet Állcsont-magaslatnak.||
06947||.Bír.15.18||Azután nagyon megszomjazott, és így kiáltott az ÚRhoz: Te adtad szolgád kezébe ezt a nagy győzelmet, és most mégis szomjan kell halnom, vagy a körülmetéletlenek kezébe esnem?!||
06948||.Bír.15.19||Akkor meghasította Isten az állcsontban levő zápfogat, és víz fakadt belőle. Ő pedig ivott, ereje visszatért, és megéledt. Ezért nevezik a Kiáltó-forrásnak azt a helyet Lehiben mind e mai napig.||
06949||.Bír.15.20||Sámson húsz esztendeig volt Izráel bírája a filiszteusok idejében.||
06950||.Bír.16.1|Sámson Gázában|Majd elment Sámson Gázába, meglátott ott egy parázna asszonyt, és bement hozzá.||
06951||.Bír.16.2||Amikor megmondták a gázabelieknek, hogy odament Sámson, körülvették a helyet, és egész éjszaka vártak rá a város kapujában, és csöndben voltak egész éjjel, mert azt gondolták: Virradatig várunk, s ha világos lesz, megöljük őt.||
06952||.Bír.16.3||Sámson éjfélig aludt. Éjfélkor pedig fölkelt, megfogta a város kapujának szárnyait, s a kapufélfákkal és a zárakkal együtt kiszakította azokat, vállaira vette, és fölvitte a hegy tetejére, amely Hebrónnal szemben áll.||
06953||.Bír.16.4|Sámson és Delila|Történt ezután, hogy a Szórék völgyében megszeretett egy asszonyt, akinek Delila volt a neve.||
06954||.Bír.16.5||A filiszteusok fejedelmei fölmentek ehhez, és azt mondták neki: Kérdezd ki őt, és tudd meg, miben áll a nagy ereje, és hogyan kerekedhetnénk fölé, hogy megkötözzük és megkínozzuk. Akkor mindegyikünk ad neked ezeregyszáz ezüstsékelt.||
06955||.Bír.16.6||Delila ezt mondta Sámsonnak: Mondd meg nekem, miben van a te nagy erőd, és mivel kellene téged megkötözni, hogy megkínozhassanak.||
06956||.Bír.16.7||Sámson így felelt neki: Ha megkötöznek hét nyers ínnal, amelyek még nem száradtak ki, akkor elgyengülök, és olyan leszek, mint a többi ember.||
06957||.Bír.16.8||Akkor hoztak az asszonynak a filiszteusok fejedelmei hét nyers inat, amelyek még nem száradtak ki, és megkötözte őt azokkal.||
06958||.Bír.16.9||Némelyek pedig ott álltak lesben, és vártak nála a hálókamrában. Akkor így kiáltott neki az asszony: Rajtad a filiszteusok, Sámson! És ő elszakította az inakat, ahogy a kócmadzag szakad el, ha tűz éri. Így nem tudódott ki, hogy miben van az ereje.||
06959||.Bír.16.10||Delila akkor ezt mondta Sámsonnak: Íme, rászedtél, és hamis dolgot mondtál nekem. Most igazán mondd meg, hogy mivel lehet megkötözni téged!||
06960||.Bír.16.11||Ő pedig ezt felelte: Ha erősen megkötöznek új kötelekkel, amelyekkel még semmi dolgot sem végeztek, akkor elgyengülök, és olyan leszek, mint bárki más.||
06961||.Bír.16.12||Delila erre új köteleket szerzett, és megkötözte őt velük, és ezt mondta neki: Rajtad a filiszteusok, Sámson! (Mert némelyek ott leselkedtek utána a hálókamrában.) De ő letépte a köteleket a karjairól, mint a cérnaszálat.||
06962||.Bír.16.13||Delila ekkor így szólt hozzá: Meddig szedsz még rá, és mondasz hamis dolgot nekem? Mondd meg egyszer már, mivel lehet megkötözni?! Ő pedig ezt felelte neki: Ha összeszövöd a fejemnek hét hajfonatát a szövőszék fonalával.||
06963||.Bír.16.14||Erre ő szöggel is rögzítette, és ezt kiáltotta: Rajtad a filiszteusok, Sámson! Ő pedig fölébredt álmából, s kitépte a sarokszöget és a szövőfonalat.||
06964||.Bír.16.15||Ekkor azt mondta neki Delila: Hogyan mondhatod: „Szeretlek téged”, ha a szíved nincs velem? Immár háromszor szedtél rá engem, és nem mondtad meg, hogy miben van a te nagy erőd.||
06965||.Bír.16.16||Mikor aztán mindennap zaklatta szavaival és gyötörte őt, halálosan belefáradt a lelke,||
06966||.Bír.16.17||és teljes szívét kitárta előtte, és elmondta: Borotva nem érte soha a fejemet, mert Istennek vagyok szentelve anyám méhétől fogva. Ha megnyírnak, eltávozik tőlem az erőm, elerőtlenedem, és olyan leszek, mint bármelyik ember.||
06967||.Bír.16.18||Amikor Delila látta, hogy teljes szívét kitárta előtte, elküldött, és elhívatta a filiszteusok fejedelmeit, és ezt üzente: Jöjjetek föl még ez egyszer, mert teljes szívét kitárta nekem. Erre fölmentek hozzá a filiszteusok fejedelmei, és a pénzt is fölvitték a kezükben.||
06968||.Bír.16.19||Akkor elaltatta őt a térdein, előhívott egy férfit, lenyíratta a hét hajfonatát, és kínozni kezdte; de már elhagyta őt az ereje.||
06969||.Bír.16.20||Ekkor ezt kiáltotta ismét: Rajtad a filiszteusok, Sámson! Erre fölserkent álmából, és azt gondolta: Kiszabadulok most is, mint máskor, és lerázom a kötelékeket. Mert még nem tudta, hogy az ÚR eltávozott tőle.||
06970||.Bír.16.21||De a filiszteusok megragadták, kiszúrták a szemét, és elvitték Gázába. Ott megkötözték két vaslánccal, és őrölnie kellett a foglyok házában.||10231;1811
06971||.Bír.16.22|Sámson utolsó hőstette|De a haja újra nőni kezdett, miután megnyírták.||
06972||.Bír.16.23||Amikor a filiszteusok fejedelmei összegyűltek, hogy istenüknek, Dágónnak nagy áldozatot mutassanak be, és hogy örvendezzenek, azt mondták: Kezünkbe adta istenünk Sámsont, az ellenségünket.||7321
06973||.Bír.16.24||És mikor látta őt a nép, dicsérték istenüket, és azt mondogatták: Kezünkbe adta istenünk az ellenségünket, földünk pusztítóját, azt, aki oly sokat megölt közülünk!||
06974||.Bír.16.25||Mikor pedig megvidámult a szívük, ezt mondták: Hívjátok elő Sámsont, hadd játsszék előttünk. Előhívták Sámsont a foglyok házából, hogy játékával mulattassa őket, és odaállították az oszlopok közé.||
06975||.Bír.16.26||Sámson pedig azt mondta a fiúnak, aki kézen fogva vezette: Engedj el, hadd fogjam meg az oszlopokat, amelyek a házat tartják, és hadd támaszkodjam hozzájuk.||
06976||.Bír.16.27||A ház pedig tele volt férfiakkal és asszonyokkal, ott volt a filiszteusok valamennyi fejedelme, és a tetőzeten is sokan, csaknem háromezer férfi és asszony, Sámson játékának a nézői.||
06977||.Bír.16.28||Ekkor Sámson az ÚRhoz kiáltott, és ezt mondta: Uram Isten, kérlek, emlékezzél meg rólam, és erősíts meg engem csak még ez egyszer, ó, Istenem! Hadd álljak bosszút a filiszteusokon szemem világáért!||
06978||.Bír.16.29||És átfogta Sámson a két középső oszlopot, amelyeken a ház nyugodott, egyiket a jobb, másikat a bal kezével, és nekik feszült.||
06979||.Bír.16.30||Majd ezt mondta: Hadd vesszek el én is a filiszteusokkal! Ekkor nagy erővel megrántotta az oszlopokat, és rászakadt a ház a fejedelmekre és az egész népre, amely abban volt. Így többet megölt halálával, mint amennyit életében.||
06980||.Bír.16.31||Azután lementek a testvérei és apjának egész háznépe, és elvitték őt és hazatérve eltemették Corá és Estáól között, apjának, Mánóahnak a sírjába, miután húsz esztendeig volt Izráel bírája.||
06981||.Bír.17.1|Míká bálványozása|Volt egy Efraim hegyvidékéről való, Míká nevű férfi.||
06982||.Bír.17.2||Ez azt mondta egyszer az anyjának: Az az ezeregyszáz ezüst, amelyet elvettek tőled, és amely miatt átkozódtál fülem hallatára, íme, az az ezüst nálam van, én vettem el. Az anyja ezt mondta: Áldjon meg az ÚR, fiam!||
06983||.Bír.17.3||És ő visszaadta az ezeregyszáz ezüstöt az anyjának, aki ekkor azt mondta: Teljesen odaszentelem az ÚRnak a fiamért, hogy egy faragott és öntött bálványszobrot készítsenek belőle. Most ezért visszaadom azt neked.||
06984||.Bír.17.4||De ő megint átadta a pénzt az anyjának. Az anyja elvett belőle kétszáz ezüstöt, és odaadta az ötvösnek, s az készített belőle egy faragott és öntött bálványt. Ez azután Míká házába került.||18507
06985||.Bír.17.5||Ennek a férfinak, Míkának volt egy házitemploma, ahol éfódot és házibálványt készített. Fölszentelte az egyik fiát, és ő lett a papja.||5284;-5289;2334
06986||.Bír.17.6||Abban az időben nem volt király Izráelben, és mindenki azt cselekedte, ami jónak tűnt a maga szemében.||
06987||.Bír.17.7||Volt egy ifjú lévita a júdai Betlehemből, Júda nemzetségéből, aki ott élt jövevényként.||
06988||.Bír.17.8||Ez az ember elment a júdai Betlehem városából, hogy ott telepedjen le, ahol majd alkalmas helyet talál. Így jutott vándorlása közben Efraim hegyvidékére, Míká házához.||
06989||.Bír.17.9||Míká azt kérdezte tőle: Honnan jössz? Ő így felelt: Lévita vagyok a júdai Betlehemből, és járok-kelek, míg alkalmas helyet találok valahol.||
06990||.Bír.17.10||Míká ezt mondta neki: Maradj nálam, és légy nekem atyám és papom! Én pedig esztendőnként tíz ezüstöt, egy rend ruhát és eledelt adok neked. És a lévita elszegődött.||
06991||.Bír.17.11||Tetszett neki, hogy ott maradjon annál a férfinál. Az pedig úgy tekintette őt, mint a saját fiát.||
06992||.Bír.17.12||Míká tisztébe avatta a lévitát, s így az ifjú a papjává lett, és házánál maradt.||
06993||.Bír.17.13||Míká ezt mondta: Most tudom, hogy jót tesz majd velem az ÚR, mert egy lévita lett a papom.||
06994||.Bír.18.1|Dán törzse új lakóhelyet keres|Abban az időben nem volt király Izráelben, és ezekben a napokban keresett magának örökséget Dán nemzetsége, ahol lakjék, mert mindeddig nem jutott neki osztályrész Izráel törzsei között.||
06995||.Bír.18.2||Dán fiai elküldtek a háznépükből öt férfit, vitéz férfiakat a saját határaikból, Corából és Estáólból, hogy kémleljék ki és nézzék meg jól a vidéket. Azt mondták nekik: Menjetek el, kémleljétek ki a földet. Mikor elérkeztek Efraim hegyvidékére, Míká házához, ott megszálltak.||6362
06996||.Bír.18.3||Amikor Míká házánál voltak, megismerték az ifjú lévita hangját. Odamentek hozzá, és megkérdezték: Ki hozott téged ide? Mit csinálsz itt, és mi járatban vagy?||
06997||.Bír.18.4||Ő pedig ezt felelte nekik: Ezt meg ezt cselekedte velem Míká, és fölfogadott engem, és papjává lettem.||
06998||.Bír.18.5||Erre ezt mondták neki: Kérdezd meg Istentől, hadd tudjuk meg, hogy szerencsés lesz-e az utunk, amelyen járunk!||
06999||.Bír.18.6||A pap ezt felelte nekik: Menjetek el békességgel. Gondja van az ÚRnak arra az útra, amelyen jártok.||
07000||.Bír.18.7||Elment az öt férfi, és Lajisba érkeztek. Látták a benne levő népet, hogy minden félelem nélkül élnek, a szidóniak szokása szerint, csendesen és biztonságosan, és nincs senki, aki bántaná őket az országban, vagy úr volna fölöttük. Távol vannak a szidóniaktól, és nincs senkivel semmi dolguk.||
07001||.Bír.18.8||Amikor visszatértek testvéreikhez Corába és Estáólba, azok megkérdezték tőlük: Mi jóval jártatok?||
07002||.Bír.18.9||Így válaszoltak: Keljetek föl, és vonuljunk föl ellenük, mert láttuk a földet, hogy igen jó. Ti még veszteg ültök? Ne halogassátok az indulást, menjetek, és vegyétek birtokba azt a földet!||
07003||.Bír.18.10||Ha odaértek, biztonságban élő néphez érkeztek, és a tartomány tágas. Kezetekbe adta azt Isten, s olyan hely az, ahol a világon semmi sem hiányzik.||
07004||.Bír.18.11|Dán törzse elrabolja Míká bálványszobrait|Elment tehát onnan Dán nemzetségéből, Corából és Estáólból hatszáz fölfegyverzett férfi.||
07005||.Bír.18.12||Fölvonultak, és tábort ütöttek Kirjat-Jeárimnál Júdában. Ezért hívják azt a helyet Dán táborának mind e mai napig. Ez Kirjat-Jeárim mögött van.||
07006||.Bír.18.13||Onnan fölvonultak Efraim hegyvidékére, és Míká házába mentek.||
07007||.Bír.18.14||Ekkor megszólalt az az öt férfi, aki elment kikémlelni Lajis földjét. Ezt mondták testvéreiknek: Tudjátok-e, hogy ebben a házban éfód és teráf, faragott és öntött házibálvány-szobor van? Gondoljátok végig, hogy mit kell tennetek.||
07008||.Bír.18.15||Erre betértek oda, s az ifjú lévitához mentek Míká házában, és békességgel köszöntötték.||
07009||.Bír.18.16||A hatszáz fegyveres férfi pedig, akik Dán fiai közül valók voltak, elállta a kapu bejáratát.||
07010||.Bír.18.17||És az az öt férfi, aki a föld kikémlelésére ment oda azelőtt, amikor fölment és megérkezett oda, magához vette a faragott szobrot, az éfódot, a teráfot és az öntött bálványt. A pap pedig ott állt a kapu előtt a hatszáz fölfegyverzett férfival.||
07011||.Bír.18.18||Mikor pedig ezek bementek Míká házába, és magukhoz vették a faragott szobrot, az éfódot, a teráfot és az öntött bálványt, azt kérdezte tőlük a pap: Mit műveltek?||
07012||.Bír.18.19||Ők pedig ezt felelték: Hallgass, tedd kezedet a szádra, jöjj el velünk, és légy nekünk atyánk és papunk! Melyik jobb, hogy egy ember házának légy a papja, vagy hogy Izráelben egy nemzetségnek és háznépnek?||
07013||.Bír.18.20||Ezen a pap szívből örvendezett, és elvitte az éfódot, a teráfot és a faragott bálványszobrot, és a nép közé ment velük.||
07014||.Bír.18.21||Azután megfordultak és elvonultak, maguk előtt küldve a gyermekeket, a jószágot és értékes holmijaikat.||
07015||.Bír.18.22||Mikor pedig már messze jártak Míká házától, a Míká házának szomszédságában lakó férfiak összegyűltek, és utánamentek Dán fiainak,||
07016||.Bír.18.23||és kiáltoztak utánuk. Azok pedig visszafordultak, és ezt mondták Míkának: Mit akarsz, hogy így seregbe gyűltetek?||
07017||.Bír.18.24||Ő ezt felelte: Elvettétek isteneimet, amelyeket készíttettem, és a papomat, és elmentetek; hát mi egyebem van még? Mégis azt kérdezitek, mi bajom van?||903
07018||.Bír.18.25||Dán fiai azt felelték neki: Egy szót se szólj, hogy rátok ne rontsanak e felbőszített emberek, és el ne veszítsd a magad és háznéped életét!||
07019||.Bír.18.26||Azután elmentek Dán fiai a maguk útján, s mikor Míká látta, hogy azok erősebbek nála, megfordult, és visszatért a házához.||
07020||.Bír.18.27|A dániak elfoglalják Lajist|Ők pedig elvitték, amiket Míká készíttetett, és a papot, aki nála volt, és Lajis ellen vonultak, a nyugalomban és biztonságban élő nép ellen, kardélre hányták őket, és fölperzselték a várost.||
07021||.Bír.18.28||Nem volt senki, aki megmentette volna őket, mert messze voltak Szidóntól, és semmi dolguk sem volt senkivel; Lajis pedig Bét-Rehób völgyében feküdt. Itt építették újjá a várost, és megtelepedtek benne.||8247;8249
07022||.Bír.18.29||A várost Dánnak nevezték atyjuknak, Dánnak nevéről, aki Izráel szülötte volt. Azelőtt Lajis volt a város neve.||6368;836
07023||.Bír.18.30||Azután fölállították maguknak Dán fiai a faragott bálványszobrot, és Manassé fiának, Gérsómnak a fia, Jónátán és az ő fiai voltak a papok Dán nemzetségében egészen az ország népének fogságba viteléig.||9182
07024||.Bír.18.31||Így állították föl maguknak a Míká által készített faragott bálványt, és ott állt az, amíg az Isten háza Silóban volt.||6294
07025||.Bír.19.1|Egy lévita Betlehembe utazik|Ugyanebben az időben, amikor nem volt király Izráelben, jövevényként tartózkodott az Efraim hegyvidékének szélén egy lévita. Ez másodfeleséget vett magának a júdai Betlehemből.||
07026||.Bír.19.2||Másodfelesége azonban paráznaságot követett el nála, majd elment tőle apja házához, a júdai Betlehembe, és ott maradt négy hónapig.||
07027||.Bír.19.3||Ekkor fölkelt a férje, utánament, hogy lelkére beszéljen, és visszavigye. Szolgája és egy pár szamár volt vele. Az pedig bevezette őt apja házába. Mikor meglátta őt a leány apja, örvendve eléje ment.||
07028||.Bír.19.4||Mivel apósa, a leány apja tartóztatta, három napig nála maradt, és ettek, ittak, és ott is töltötték az éjszakát.||
07029||.Bír.19.5||Amikor a negyedik napon korán reggel fölkeltek, és fölkészült, hogy elmenjen, azt mondta a leány apja a vejének: Gyűjts erőt egy falat kenyérrel, azután menjetek el!||
07030||.Bír.19.6||Erre leültek mindketten, és együtt ettek és ittak. Majd ezt mondta neki a leány apja: Gondold meg, aludj itt az éjjel, és légy vidám.||
07031||.Bír.19.7||Mikor pedig fölkelt a férfi, hogy elmenjen, addig marasztalta az apósa, hogy ott maradt megint éjszakára.||
07032||.Bír.19.8||Azután fölkelt az ötödik napon jókor reggel, hogy elmenjen, de azt mondta a leány apja: Gyűjts erőt, kérlek. És addig mulatoztak, amíg lehanyatlott a nap. Így ettek együtt mindketten.||
07033||.Bír.19.9||Ekkor fölkelt a férfi, és menni készült másodfeleségével és a szolgájával. De az apósa, a leány apja, így szólt hozzá: Íme, a nap már lehanyatlik, hogy beesteledjék, azért aludjatok itt. Íme, nyugalomra hajlik a nap, aludj itt, és légy vidám. Holnap aztán készüljetek föl jókor reggel az utatokra, és menj el a sátradba.||
07034||.Bír.19.10||De a férfi nem akart ott aludni. Fölkelt és elment. Egészen Jebúszig, azaz Jeruzsálemig jutott. Egy pár megterhelt szamár és a másodfelesége volt vele.||
07035||.Bír.19.11|A lévita a benjámini Gibeában|Mikor pedig Jebúsz mellett voltak, a nap már igen lehanyatlott, és azt mondta a szolga urának: Jöjj, térjünk be ide, a jebúsziak városába, és szálljunk meg ott.||
07036||.Bír.19.12||Ura azt felelte: Ne térjünk be idegenek városába, ahol senki sincs Izráel fiai közül, inkább menjünk el Gibeáig.||
07037||.Bír.19.13||Majd ezt mondta a szolgájának: Siess, és menjünk e két hely valamelyikébe, s vagy Gibeában, vagy Rámában szálljunk meg.||
07038||.Bír.19.14||Továbbhaladtak tehát, és elmentek onnan. A nap a benjámini Gibea mellett ment le fölöttük.||
07039||.Bír.19.15||Akkor befordultak, hogy bemenjenek, és megszálljanak Gibeában. Amikor a lévita bement, leült a város piacán, mert nem volt senki, aki éjszakára behívja őket a házába.||
07040||.Bír.19.16||És íme, egy öregember jött a munkából a mezőről késő este. Ez a férfi az Efraim hegyvidékéről való volt, csak jövevény volt Gibeában, míg a helység lakói benjáminiak voltak.||
07041||.Bír.19.17||Amikor fölemelte tekintetét, és meglátta az utast a város piacán, azt kérdezte tőle: Hová mész, és honnan jössz?||
07042||.Bír.19.18||Ő pedig így felelt: A júdai Betlehemből az Efraimhegyvidék széléig megyünk, mert odavaló vagyok. A júdai Betlehemben jártam, és most az ÚR házához megyek, és nincs senki, aki a házába fogadna.||
07043||.Bír.19.19||Pedig szalmánk és abrakunk is van szamaraink számára, és kenyerem és borom is van magamnak, szolgálólányodnak és ennek az ifjúnak, aki szolgáddal van, úgyhogy semmiben sem szűkölködünk.||
07044||.Bír.19.20||Ekkor ezt mondta az öregember: Békesség neked! Mindarra, amiben csak szűkölködsz, nekem lesz gondom. Csak nem fogsz itt az utcán hálni?!||
07045||.Bír.19.21||És elvezette házához, és abrakot adott a szamarainak. Azután megmosták a lábukat, és ettek és ittak.||
07046||.Bír.19.22|Gibea lakosainak vétke|Miközben ők benn jól érezték magukat, íme, a város férfiai, elvetemült emberek, a Beliál fiai körülvették a házat, és az ajtót döngetve azt mondták az öregembernek, a ház urának: Hozd ki azt a férfit, aki házadhoz jött, hadd ismerjük meg őt!||22284;22301
07047||.Bír.19.23||Erre kiment hozzájuk az a férfi, a ház ura, és azt mondta nekik: Ne, testvéreim, ne tegyetek rosszat! Mivel ez a férfi az én házamhoz jött, ne kövessetek el ilyen alávalóságot.||
07048||.Bír.19.24||Íme, itt van hajadon leányom és a férfi másodfelesége, kihozom őket nektek, őket nyomorgassátok, és tegyetek velük azt, amit csak akartok, csak e férfival ne cselekedjétek azt az alávaló dolgot.||
07049||.Bír.19.25||A férfiak azonban nem is akartak hallgatni rá. Ekkor kézen fogta a másodfeleségét, és kivitte nekik az utcára. Ezek pedig megszeplősítették őt, és gonoszul éltek vele egész éjszaka reggelig, és csak amikor föltetszett a hajnal, akkor bocsátották el.||
07050||.Bír.19.26||Az asszony virradat előtt távozott, és reggel ott rogyott össze annak a férfinak a háza ajtajánál, amelyben az ura volt reggelig.||
07051||.Bír.19.27||Mikor pedig fölkelt az ő ura reggel, és kinyitotta a ház ajtaját, és kiment, hogy útnak induljon, íme, az asszony, a másodfelesége ott feküdt elterülve a ház ajtaja előtt, és kezei a küszöbön.||
07052||.Bír.19.28||Ezt mondta neki: Kelj föl, és menjünk el! De az nem felelt neki. Ekkor föltette őt a szamárra, útnak indult, és elment a hazájába.||
07053||.Bír.19.29||Amikor hazaért, kést vett elő, fogta másodfeleségét, és tagról tagra szétvagdalta őt tizenkét darabra, és szétküldte Izráel minden határába.||
07054||.Bír.19.30||Mindenki, aki ezt látta, azt mondta: Nem történt még ilyen, és nem látott senki ehhez hasonló dolgot, mióta csak feljöttek Izráel fiai Egyiptom földjéről, mind e mai napig! Gondolkodjatok e dolog felől, tartsatok tanácsot, és beszéljétek meg.||
07055||.Bír.20.1|Izráel hadjáratot indít Benjámin ellen|Erre Izráel fiai mindnyájan kivonultak, és összegyülekezett a nép az ÚRhoz Micpába, egy emberként, Dántól Beérsebáig, még Gileád földjéről is.||
07056||.Bír.20.2||Az egész népnek, Izráel minden törzsének vezetői megjelentek Isten népének gyülekezetében, amelyben négyszázezer fegyverforgató gyalogos volt.||
07057||.Bír.20.3||Meghallották azonban a benjáminiak, hogy Izráel fiai fölvonultak Micpába. Izráel fiai ekkor azt mondták: Mondjátok meg, hogy hogyan történt ez a gonoszság?||
07058||.Bír.20.4||A megölt asszony férje, a lévita így felelt: A benjámini Gibeába mentem, én és a másodfeleségem, hogy ott megszálljak.||
07059||.Bír.20.5||A gibeai férfiak ellenem támadtak, és körülvették miattam a házat éjjel. Engem akartak megölni, de aztán a másodfeleségemet nyomorgatták meg annyira, hogy belehalt.||
07060||.Bír.20.6||Ekkor fogtam a másodfeleségemet, szétvagdaltam, és szétküldtem Izráel örökségének minden tartományába, mert utálatosságot és gyalázatos dolgot követtek el Izráelben.||
07061||.Bír.20.7||Ti itt mindnyájan Izráel fiai vagytok, szóljatok hát hozzá, és tartsatok tanácsot erről.||
07062||.Bír.20.8||Ekkor egy emberként felállt az egész nép, és ezt mondta: Senki se menjen közülünk a sátrába, és senki se térjen haza.||
07063||.Bír.20.9||Mert most ezt tesszük Gibea ellen: sorsot vetünk rá.||
07064||.Bír.20.10||Izráel minden nemzetségéből kiválasztunk tíz férfit száz közül, és százat ezer közül, és ezret tízezer közül, hogy szerezzenek élelmet a hadinépnek, hogy az elmenjen, és a benjámini Gibeával elbánjon gonoszsága szerint, amelyet elkövetett Izráelben.||3328
07065||.Bír.20.11||Össze is gyűlt egy emberként minden izráeli férfi a város alatt.||
07066||.Bír.20.12||Izráel nemzetségei követeket küldtek Benjámin egész törzséhez ezzel az üzenettel: Micsoda gaztett történt nálatok?||
07067||.Bír.20.13||Most hát adjátok ki azokat az elvetemült gibeai férfiakat, hogy megöljük őket, és kitakarítsuk a gonoszt Izráelből. De Benjámin fiai nem akartak hallgatni testvéreiknek, Izráel fiainak szavára,||5492
07068||.Bír.20.14||hanem egybegyűltek a városokból Gibeába, hogy kimenjenek harcolni Izráel fiai ellen.||
07069||.Bír.20.15||Azon a napon Benjámin fiai, akik följöttek a városokból, huszonhatezer fegyverforgató férfit számláltak Gibea lakóin kívül, akik szám szerint hétszázan voltak, mind válogatott férfiak.||
07070||.Bír.20.16||Ebből az egész népből volt hétszáz válogatott férfi, akik balkezesek voltak. Ezek a parittyával hajszálpontosan találtak, és sohasem hibáztak.||
07071||.Bír.20.17||Az izráeliek pedig, Benjámin fiain kívül, szám szerint négyszázezren voltak, fegyverforgató emberek, és mind hadakozó férfiak.||
07072||.Bír.20.18|Izráel két ízben vereséget szenved|Ekkor fölkeltek, és fölmentek Bételbe. És azt kérdezték Istentől Izráel fiai: Ki vonuljon föl közülünk elsőként, hogy megütközzék a benjáminiakkal? Az ÚR azt mondta: először Júda.||
07073||.Bír.20.19||Fölkeltek azért Izráel fiai reggel, és táborba szálltak Gibea előtt.||
07074||.Bír.20.20||Elindultak tehát Izráel férfiai Benjámin ellen, és csatarendbe álltak ellenük Gibeánál.||
07075||.Bír.20.21||Benjámin fiai is kivonultak Gibeából, és aznap huszonkétezret terítettek földre Izráel fiai közül.||
07076||.Bír.20.22||De a nép, Izráel férfiai, fölbátorodtak, és újra csatarendbe álltak ugyanazon a helyen, amelyen az előző napon sorakoztak föl.||
07077||.Bír.20.23||Fölmentek Izráel fiai, és ott sírtak az ÚR előtt egész estig, és megkérdezték az URat: Vajon harcba szálljak-e újból testvérem, Benjámin fiai ellen? Az ÚR pedig azt felelte: Vonuljatok föl ellene!||
07078||.Bír.20.24||Amikor Izráel fiai másnap fölvonultak Benjámin fiai ellen,||
07079||.Bír.20.25||kijött eléjük Benjámin Gibeából, és Izráel fiai közül még tizennyolcezer fegyverforgató embert a földre terített.||
07080||.Bír.20.26||Ekkor fölment Bételbe Izráel minden fia és az egész nép, és sírtak. Ott maradtak az ÚR színe előtt, és böjtöltek aznap egész estig, és égőáldozatot és hálaáldozatot mutattak be az ÚR színe előtt.||
07081||.Bír.20.27||És megkérdezték Izráel fiai az URat – mert ott volt abban az időben Isten szövetségének a ládája,||
07082||.Bír.20.28||és Fineás, Áron fiának, Eleázárnak a fia szolgált körülötte abban az időben –, mondván: Vajon még egyszer kivonuljak-e harcolni testvérem, Benjámin ellen, vagy pedig abbahagyjam? Az ÚR azt mondta: Vonulj ki, mert holnap kezedbe adom őket!||
07083||.Bír.20.29|Benjámin törzsét leveri Izráel|Azután csapatokat állított lesbe Izráel Gibea ellen körös-körül.||
07084||.Bír.20.30||Majd fölvonultak Izráel fiai Benjámin fiai ellen harmadnapon, és felálltak Gibea ellen úgy, mint azelőtt.||
07085||.Bír.20.31||Benjámin fiai kivonultak a nép ellen, és így elszakadtak a várostól; elkezdték a népet vágni és ölni, mint azelőtt a nyílt mezőn és a két országúton, amelyek közül az egyik Bételbe, a másik pedig Gibea felé vezet, és már megöltek mintegy harminc férfit Izráelből.||
07086||.Bír.20.32||Ekkor Benjámin fiai már ezt gondolták: Megverjük őket megint, mint először. Izráel fiai pedig azt mondták: Fussunk el az országút felé, és szakítsuk el őket a várostól!||
07087||.Bír.20.33||Ekkor Izráel fiai mind elhagyták a helyüket, és Baal-Támárnál álltak hadrendbe. A lesben álló izráeliek pedig előtörtek rejtekhelyeikből Maareh-Gebából.||
07088||.Bír.20.34||Ekkor az egész Izráelből tízezer válogatott férfi tört Gibea ellen, nekifeszültek a harcnak, de amazok észre sem vették, hogy veszedelemben forognak.||
07089||.Bír.20.35||Ilyen vereséget mért az ÚR Benjáminra Izráel előtt, és Izráel fiai azon a napon huszonötezer-egyszáz férfit pusztítottak el Benjámin kardforgató fiai közül.||
07090||.Bír.20.36||Benjámin fiai tehát látták, hogy megverik őket, mivel az izráeli férfiak csak azért engedtek hátrálva a benjáminiaknak, mert bíztak a lesben állókban, akiket Gibeánál helyeztek el.||
07091||.Bír.20.37||A lesben állók elősiettek, és betörtek Gibeába, és kardélre hányták az egész várost.||
07092||.Bír.20.38||Abban egyeztek meg Izráel férfiai a lesben állókkal, hogy azok majd erős füstfelleget bocsátanak föl a városból.||
07093||.Bír.20.39||Mikor aztán az izráeli férfiak visszafordultak harc közben, és Benjámin megkezdte az öldöklést, és leölt mintegy harminc férfit Izráelből, és már azt gondolta magában: „Bizony megverjük őket, mint az első ütközetben”,||
07094||.Bír.20.40||éppen akkor kezdett jelként fölszállni a városból a füstoszlop. Mikor aztán Benjámin hátratekintett, látta, hogy íme, a város lángja már az eget éri.||
07095||.Bír.20.41||Ekkor Izráel fiai megfordultak, Benjámin fiai pedig megrettentek, mert most látták csak, hogy rajtuk a veszedelem.||
07096||.Bír.20.42||És elfutottak Izráel férfiai elől a pusztába vivő útra. De a harc ott is utolérte őket, és a városból kijövők is ölték a városból jövőket.||
07097||.Bír.20.43||Körülvették Benjámint, üldözték őt s tiporták pihenő nélkül, egészen messze Gibeától kelet felé.||
07098||.Bír.20.44||A benjáminiak közül tizennyolcezer ember esett el, mindnyájan vitéz férfiak.||
07099||.Bír.20.45||Ekkor megfordultak, és a pusztába menekültek, Rimmón sziklájához. De az utakon még megöltek közülük ötezer embert, és azután egész Gidómig mentek utánuk, és megöltek közülük még kétezer embert.||
07100||.Bír.20.46||Összesen tehát huszonötezer benjámini esett el azon a napon, akik mindannyian kardforgató vitéz férfiak voltak.||
07101||.Bír.20.47||De hatszáz férfi más irányba fordult, és elmenekült a pusztába Rimmón kőszálához, és ott is maradt Rimmón szikláján négy hónapig.||7115
07102||.Bír.20.48||Az izráeli férfiak pedig visszatértek Benjámin fiai ellen, és kardélre hánytak a városokban az emberektől az állatokig mindent, amit csak találtak. Az ott lévő városokat pedig mind fölégették.||4972
07103||.Bír.21.1||Izráel fiai megesküdtek Micpában: Senki sem adja közülünk a leányát feleségül benjámininak.||
07104||.Bír.21.2||És a nép elment Bételbe, és ott volt egész estig Isten színe előtt, és fennhangon, nagy sírással sírt.||
07105||.Bír.21.3||Ezt mondták: Ó, URam, Izráel Istene! Miért van Izráelben, hogy ma Izráelből egy nemzetség hiányzik?||
07106||.Bír.21.4||S másnap reggel fölkelt a nép, oltárt épített ott, és egészen elégő áldozatot és hálaadó áldozatot mutatott be.||
07107||.Bír.21.5||Majd azt mondták Izráel fiai: Van-e valaki, aki nem jött föl a gyülekezetbe Izráel törzsei közül az ÚRhoz? Mert egykor nagy esküvéssel fogadták meg, hogy aki nem jön föl az ÚRhoz Micpába, az mindenképp haljon meg.||
07108||.Bír.21.6||Izráel fiai ugyanis megszánták testvérüket, Benjámint, és azt mondták: Kivágatott ma egy törzs Izráelből.||
07109||.Bír.21.7||Mit cselekedjünk azokkal, akik megmaradtak, hogy feleséget kaphassanak? Mert mi megesküdtünk az ÚRra, hogy nem adjuk nekik feleségül a leányainkat.||
07110||.Bír.21.8||Ekkor ezt mondták: Van-e valaki Izráel törzsei közül, aki nem jött föl az ÚRhoz Micpába? És íme, Jábés-Gileádból nem jött föl senki a gyülekezet táborába.||7446;8021
07111||.Bír.21.9||Mert mikor számba vették a népet, kitűnt, hogy nem volt ott senki Jábés-Gileád lakosai közül.||
07112||.Bír.21.10||Ekkor elküldött a gyülekezet oda tizenkétezer harcban edzett férfit, és ezt parancsolták nekik: Menjetek el, és hányjátok kardélre Jábés-Gileád lakóit, még az asszonyokat és a gyermekeket is!||
07113||.Bír.21.11||Ezt tegyétek: minden férfit és minden olyan asszonyt, aki már férfival hált, öljetek meg.||4681;3598
07114||.Bír.21.12||Találtak azonban Jábés-Gileád lakói között négyszáz szűz leányt, akik még nem ismertek férfit, nem háltak senkivel, és ezeket elvitték a táborba, Silóba, amely Kánaán földjén volt.||
07115||.Bír.21.13||És követeket küldött az egész gyülekezet, és üzent Benjámin fiainak, akik a Rimmón szikláján voltak, és békességet ígértek nekik.||
07116||.Bír.21.14||Így tért vissza abban az időben Benjámin, és nekik adták feleségül azokat, akiket meghagytak a jábés-gileádi nők közül. De így sem jutott nekik elég.||
07117||.Bír.21.15||A nép bánkódott Benjámin miatt, hogy az ÚR ilyen rést ütött Izráel törzsein.||
07118||.Bír.21.16||Akkor azt mondták a gyülekezet vénei: Mit tegyünk, hogy a többiek is feleséget kapjanak? Mert Benjáminból kipusztultak az asszonyok.||
07119||.Bír.21.17||Ezt mondták: Benjámin birtoka örökség szerint azoké, akik megmaradtak, mert nem szabad Izráelben egy törzsnek sem eltöröltetnie.||
07120||.Bír.21.18||De mi nem adhatunk nekik feleséget leányaink közül, mert így esküdtek meg Izráel fiai: Átkozott, aki feleséget ad egy benjámininak!||
07121||.Bír.21.19||Ekkor ezt mondták: Íme, az ÚRnak esztendőnként való ünnepnapja lesz most Silóban, amely északra van Bételtől, kelet felé a Bételtől Sikem felé vivő országút mellett, Lebónától pedig délre.||
07122||.Bír.21.20||Ezt parancsolták tehát Benjámin fiainak: Menjetek el, és leselkedjetek a szőlőkben.||
07123||.Bír.21.21||Ha látjátok, hogy jönnek Siló leányai, hogy táncoljanak a körtáncban, jöjjetek elő a szőlőkből, és ragadjon el magának mindenki feleséget Siló leányai közül, és menjetek el Benjámin földjére.||
07124||.Bír.21.22||Ha aztán apjuk vagy testvéreik hozzánk jönnek perelni, akkor azt mondjuk nekik: Könyörüljetek rajtuk érettünk, hiszen nem hozhattunk mindegyiknek feleséget a háborúból, és mivel nem ti adtátok nekik, most nem terhel vétek benneteket.||
07125||.Bír.21.23||Így is cselekedtek Benjámin fiai, és feleséget szereztek számuknak megfelelően a táncolók közül úgy, hogy elrabolták őket. Azután elmentek, hazatértek örökségükbe, fölépítették a városokat, és azokban laktak.||
07126||.Bír.21.24||Izráel fiai pedig eltávoztak onnan abban az időben, mindegyik a maga törzséhez és háznépéhez. Elment onnan mindenki a maga örökségébe.||
07127||.Bír.21.25||Ebben az időben nem volt király Izráelben, azért mindenki azt tette, ami jónak tűnt neki a maga szemében.||
07128|Ruth könyve|.Ruth.1.1|Naomi sorsa Móáb országában|Abban az időben történt, amikor a bírák ítélkeztek az országban, hogy éhség támadt a földön. Ezért elment a júdai Betlehemből egy férfi a feleségével és két fiával, hogy Móáb mezején lakjék.||
07129||.Ruth.1.2||A férfi neve Elimelek volt, a feleségéé Naomi, két fiának pedig Mahlón és Kiljón volt a neve. Efrátaiak voltak, a júdai Betlehemből. El is jutottak Móáb mezejére, és ott éltek.||
07130||.Ruth.1.3||Azután meghalt Elimelek, Naomi férje, és ő ott maradt két fiával.||
07131||.Ruth.1.4||Ezek móábi leányokat vettek feleségül. Az egyiknek Orpá, a másiknak Ruth volt a neve. Mintegy tíz esztendeig laktak ott.||
07132||.Ruth.1.5||Meghaltak ők is mind a ketten: Mahlón és Kiljón is. Így az asszony két fia és a férje nélkül maradt.||
07133||.Ruth.1.6|Naomi visszatér Betlehembe, Ruth vele megy|Útra kelt azért a menyeivel, hogy hazatérjen Móáb mezejéről, mert hallotta Móáb mezején, hogy meglátogatta az ÚR a népét, és kenyeret adott nekik.||
07134||.Ruth.1.7||Elhagyta tehát azt a helyet, ahol élt, két menyével együtt. Így indultak útnak, hogy visszatérjenek Júda földjére.||
07135||.Ruth.1.8||Naomi azt mondta a két menyének: Menjetek, térjen vissza mindegyikőtök az anyja házához. Cselekedjék az ÚR irgalmasságot veletek, úgy, ahogy ti cselekedtetek a megholtakkal és énvelem!||
07136||.Ruth.1.9||Adja meg az ÚR nektek, hogy nyugalmat találjon mindegyikőtök a férje házában! Azután megcsókolta őket, és hangosan sírtak.||
07137||.Ruth.1.10||Ők azt mondták neki: Bizony mi elmegyünk veled együtt a te népedhez!||
07138||.Ruth.1.11||Naomi erre ezt mondta: Térjetek vissza, leányaim! Miért jönnétek velem? Hát ugyan vannak-e még fiak a méhemben, akik férjeitek lehetnének?||
07139||.Ruth.1.12||Térjetek vissza, leányaim! Menjetek, mert én már idősebb vagyok, semhogy férjhez mehetnék. Még ha azt mondanám is, hogy van reménységem, még ha ez éjjel férjhez mennék is, és szülnék is fiakat,||
07140||.Ruth.1.13||ugyan megvárhatnátok-e őket, amíg felnőnek? Ugyan megtartóztatnátok-e magatokat miattuk, hogy ne menjetek férjhez? Nem, édes leányaim! Mert nagyobb az én keserűségem, mint a tietek, mert elért engem az ÚR keze.||5552
07141||.Ruth.1.14||Ők pedig hangosan tovább sírtak. Majd Orpá megcsókolta az anyósát. Ruth azonban ragaszkodott hozzá.||
07142||.Ruth.1.15||Ő akkor azt mondta: Látod, a sógornőd visszatért népéhez és isteneihez. Térj vissza te is a sógornőd után.||
07143||.Ruth.1.16||Ruth pedig ezt mondta: Ne unszolj engem, hogy elhagyjalak, hogy visszaforduljak tőled. Mert ahova te mész, oda megyek én is, és ahol te megszállsz, ott szállok meg. Néped az én népem, és Istened az én Istenem.||
07144||.Ruth.1.17||Ahol te meghalsz, ott akarok meghalni én is, ott temessenek el engem is. Bármit tegyen az ÚR velem, csak a halál választ el engem tőled!||
07145||.Ruth.1.18||Mikor pedig látta, hogy mindenáron vele akar menni, többet nem szólt neki.||
07146||.Ruth.1.19||Így mentek mindketten, amíg Betlehembe nem értek. Amikor Betlehembe érkeztek, megmozdult az egész város miattuk, és azt kérdezték: Csak nem Naomi ez?||
07147||.Ruth.1.20||Ő azt mondta nekik: Ne hívjatok engem Naominak, hívjatok inkább Márának, mert nagyon megkeserített engem a Mindenható.||
07148||.Ruth.1.21||Többedmagammal mentem el, és elárvultan hozott vissza engem az ÚR. Miért hívnátok hát engem Naominak, holott az ÚR ellenem fordult, és a Mindenható nyomorúsággal illetett engem?||
07149||.Ruth.1.22||Így tért vissza Naomi és vele együtt menye, a móábi Ruth Móáb mezejéről. Éppen az árpaaratás kezdetén érkeztek meg Betlehembe.||
07150||.Ruth.2.1|Ruth kalászt szed Boáz szántóföldjén|Volt Naominak egy rokona a férje után, egy jómódú, derék ember Elimelek nemzetségéből, név szerint Boáz.||23216
07151||.Ruth.2.2||Azt mondta egyszer a móábi Ruth Naominak: Kérlek, hadd menjek ki a mezőre, hogy kalászokat szedegessek az után, akinek szeme előtt kedvességet találok. Ő azt mondta: Menj, édes leányom!||
07152||.Ruth.2.3||Elment hát, és odaérkezve szedegetett a mezőn az aratók után. Történetesen az Elimelek nemzetségéből való Boáz szántóföldjére jutott.||
07153||.Ruth.2.4|Boáz szeretettel bánik Ruthtal|Boáz éppen akkor jött Betlehemből, és így szólt az aratókhoz: Az ÚR legyen veletek! Ők így válaszoltak: Áldjon meg téged az ÚR!||
07154||.Ruth.2.5||Majd Boáz így szólt annak a szolgájának, aki az aratók felügyelője volt: Kinek a leánya ez?||
07155||.Ruth.2.6||Az aratók felügyelője így felelt: Az a móábi leány ez, aki Naomival jött Móáb mezejéről.||
07156||.Ruth.2.7||Ő kérte: Hadd szedegessek, kérlek, és hadd tallózgassak a kévék közt az aratók után. Így jött ide, és itt maradt reggeltől fogva mindeddig. Csak éppen most pihent egy keveset a házban.||
07157||.Ruth.2.8||Boáz ezt mondta Ruthnak: Ugyan hallod-e, édes leányom! Ne menj szedegetni más mezőre. Ne menj el innen, hanem maradj mindenütt a szolgálóim nyomában.||
07158||.Ruth.2.9||Szemed legyen a mezőn, amelyet aratnak, és járj utánuk. Íme, meghagytam a szolgáknak, hogy ne bántsanak téged, és ha megszomjazol, menj az edényekhez, és igyál abból, amiből a szolgák merítenek.||
07159||.Ruth.2.10||Akkor ő arcra borult, meghajolt a földig, és ezt mondta neki: Miért vagy ilyen kedves hozzám, hogy rám tekintettél, holott én idegen vagyok?||
07160||.Ruth.2.11||Boáz pedig így felelt: Bizony elmondtak nekem mindent, amit anyósoddal tettél férjed halála után, hogy elhagytad apádat és anyádat és a szülőföldedet, és ahhoz a néphez jöttél, amelyet nem ismertél azelőtt.||7143;7144
07161||.Ruth.2.12||Fizessen meg az ÚR a te tettedért, és legyen teljes a jutalmad az ÚRtól, Izráel Istenétől, akinek szárnyai alá jöttél oltalmat keresni.||
07162||.Ruth.2.13||Ő pedig ezt mondta: Hálás vagyok kedvességedért, uram, mert megvigasztaltál engem, és szívélyesen beszéltél szolgálóddal, holott én nem a te szolgálóleányaid közül való vagyok.||
07163||.Ruth.2.14||Az evés idején így szólt neki Boáz: Jöjj ide, egyél a kenyérből, és mártsd falatodat az ecetes lébe. És ő leült az aratók mellé. Boáz pörkölt gabonát nyújtott neki, és evett, s jóllakott, sőt még hagyott is.||
07164||.Ruth.2.15||Azután felállt, hogy tovább szedegessen, és Boáz azt parancsolta szolgáinak: Hadd szedegessen a kévék között is, és meg ne pirongassátok!||3290;3291
07165||.Ruth.2.16||Sőt húzogassatok ki neki a kévékből is, hagyogassatok el, hogy fölszedhesse, és ne dorgáljátok meg.||3424
07166||.Ruth.2.17||Így szedegetett a mezőn egész estig, és mikor kicsépelte, amit szedegetett, majdnem egy efa árpa lett belőle.||
07167||.Ruth.2.18||Akkor fölvette, bement a városba, és megmutatta anyósának, amit szedegetett. Azután elővette és odaadta neki, amit meghagyott, miután jóllakott.||
07168||.Ruth.2.19||Erre azt kérdezte tőle az anyósa: Hol szedegettél ma, hol munkálkodtál? Áldott legyen, aki rád tekintett. És ő elbeszélte anyósának, hogy kinél munkálkodott. Azt mondta: Annak a férfinak a neve, akinél ma munkálkodtam, Boáz.||
07169||.Ruth.2.20||Ekkor Naomi így szólt a menyéhez: Áldja meg őt az ÚR, aki nem vonta meg irgalmasságát az élőktől és a holtaktól! Ezután azt mondta neki Naomi: Közeli rokonunk az a férfi, a legközelebbi rokonaink közül való.||
07170||.Ruth.2.21||Akkor a móábi Ruth így szólt: Még azt is mondta nekem: Menj mindenütt a munkásaim után, amíg csak be nem fejezik nálam az egész aratást.||
07171||.Ruth.2.22||Naomi azt mondta menyének, Ruthnak: Jól teszed, édes leányom, hogy az ő szolgálóival jársz, így nem fognak téged háborgatni más mezőn.||
07172||.Ruth.2.23||Így járt ő mindenütt Boáz szolgálói után, szedegetve, míg az árpa és a búza aratása be nem fejeződött. És az anyósánál lakott.||
07173||.Ruth.3.1|Naomi tanácsa|Egyszer azt mondta neki Naomi, az anyósa: Édes leányom! Ne keressek-e neked nyugodalmat, hogy jól legyen dolgod?||
07174||.Ruth.3.2||Hát nem rokonunk-e Boáz, akinek szolgálóival voltál? Íme, ő ma éjjel árpát szór a szérűn.||
07175||.Ruth.3.3||Azért fürödj meg, kend meg magadat, vedd föl a legszebb ruhádat, és menj le a szérűre. De ne mutatkozz addig a férfi előtt, amíg be nem fejezi az evést és az ivást.||
07176||.Ruth.3.4||Majd ha lefekszik, jegyezd meg azt a helyet, ahol nyugszik, menj oda, hajtsd föl a takarót a lábánál, és feküdj oda. Ő majd megmondja neked, mit cselekedjél.||
07177||.Ruth.3.5||Ruth ezt mondta neki: Mindazt, amit tanácsolsz, megteszem.||
07178||.Ruth.3.6||Lement hát a szérűre, és mindent úgy tett, ahogy anyósa tanácsolta.||
07179||.Ruth.3.7||Boáz evett, ivott, és vidám kedve támadt. Majd elment, hogy lefeküdjék az asztag mellett. Ruth erre titkon odament, felhajtotta lábánál a takarót, és oda lefeküdt.||
07180||.Ruth.3.8|Ruth beszélgetése Boázzal|Éjféltájban történt, hogy fölriadt a férfi, és megfordult. S íme: egy asszony fekszik a lábánál!||
07181||.Ruth.3.9||Megkérdezte: Ki vagy te? Ő azt mondta: Ruth vagyok, a te szolgálód. Terítsd hát takaródat a te szolgálódra, mert te vagy a legközelebbi rokon.||20837
07182||.Ruth.3.10||Ő így válaszolt: Áldjon meg az ÚR téged, édes leányom! Szeretetedet most még jobban megmutattad, mint előbb, mivel nem jártál az ifjak után, sem szegény, sem gazdag után.||
07183||.Ruth.3.11||Ne félj hát, édes leányom! Mindent megteszek neked, amit mondasz. Mert mindenki tudja népem kapujában, hogy derék asszony vagy.||
07184||.Ruth.3.12||Való igaz, hogy közeli rokon vagyok, de van nálam még közelebbi rokon is.||7191
07185||.Ruth.3.13||Ma éjjel aludj itt, s majd reggel, ha ő vállalja a rokoni kötelezettségét, jó, váltson meg téged. Ha pedig nem akar téged megváltani, akkor én váltalak meg. Él az ÚR! Aludj azért itt reggelig.||5552;7200;7203
07186||.Ruth.3.14||Így hát ott nyugodott az ő lábánál reggelig, és fölkelt oly korán, mielőtt az ember fölismerhetné a másik embert. Boáz ugyanis megparancsolta: Meg ne tudja senki, hogy ez az asszony a szérűn járt.||
07187||.Ruth.3.15||Majd ezt mondta: Add ide a nagy kendődet, amely rajtad van, és tartsd ide. Ő odatartotta. Boáz pedig hat mérő árpát mért bele, és föladta a hátára, ő pedig bement vele a városba.||
07188||.Ruth.3.16||Elment az anyósához, aki megkérdezte: Hogy vagy, édes leányom? Erre elbeszélt neki mindent, amit az a férfi cselekedett vele.||
07189||.Ruth.3.17||És azt mondta: Ezt a hat mérő árpát adta nekem, így szólván: Ne menj üres kézzel anyósodhoz!||
07190||.Ruth.3.18||Naomi így válaszolt: Légy veszteg, leányom, míg megtudod, hogyan dől el a dolog. Mert nem nyugszik az a férfi, amíg véghez nem viszi a dolgot még ma.||
07191||.Ruth.4.1|Boáz tárgyal Naomi rokonával|Boáz pedig odament a városkapuhoz, és ott leült. És íme, arra ment az a legközelebbi rokon, akiről Boáz beszélt, és ezt mondta neki: Gyere csak, ülj ide, atyámfia. És az odament és leült.||
07192||.Ruth.4.2||Ekkor ő maga mellé vett tíz férfit a város vénei közül, és ezt mondta: Üljetek ide! Erre azok leültek.||
07193||.Ruth.4.3||Ekkor Boáz így szólt a legközelebbi rokonhoz: Azt a darab szántóföldet, amely a mi atyánk fiáé, Elimeleké volt, eladja Naomi, aki hazajött Móáb mezejéről.||
07194||.Ruth.4.4||Én pedig gondoltam, hogy tudomásodra hozom, és megmondom: Vedd meg az itt ülők előtt és népem vénei előtt. Ha megváltod, váltsd meg. De ha nem váltod meg, jelentsd ki előttem, hogy tudjam. Mert rajtad kívül nincs, aki megválthatná, és utánad én következem. Ő így felelt: Megváltom.||7184
07195||.Ruth.4.5||Boáz erre azt mondta: Amely napon megveszed a szántóföldet Naomi kezéből, akkor a móábi Ruthot, a meghaltnak feleségét is el kell venned, hogy fenntartsd a megholtnak nevét az örökségében.||5552;5553
07196||.Ruth.4.6||Erre a legközelebbi rokon ezt felelte: Nem válthatom meg magamnak, mert akkor a magam örökségét elveszítem. Váltsd meg te magadnak az én rokoni részemet, mert én nem válthatom ezt meg.||
07197||.Ruth.4.7||Régen az volt a szokás Izráelben a vagyonmegváltás vagy csere alkalmával, hogy a dolog megerősítésére a férfi lehúzta a saruját, és odaadta felebarátjának. Ez volt az átruházás módja Izráelben.||5554;-5556
07198||.Ruth.4.8||Ezért a legközelebbi rokon azt mondta Boáznak: Vedd meg magadnak! És lehúzta a saruját.||
07199||.Ruth.4.9||Boáz ekkor így szólt a vénekhez és az egész néphez: Ti vagytok ma a tanúim, hogy megvettem mindent Naomi kezéből, ami Elimeleké volt, és mindent, ami Kiljóné és Mahlóné volt.||
07200||.Ruth.4.10||Sőt a móábi Ruthot, Mahlón feleségét is feleségül vettem, hogy fenntartsam nevét a megholtnak az örökségében, és ne vesszen ki a megholtnak neve az ő rokonságából és az ő lakóhelyének kapujából. Tanúim vagytok ma.||
07201||.Ruth.4.11||Erre az egész nép, amely a kapunál volt, és a vének kijelentették: Tanúk vagyunk! Tegye az ÚR azt az asszonyt, aki a házadba megy, olyanná, mint Ráhel és Lea, akik ketten építették föl Izráel házát. Gyűjts vagyont Efrátában, és szerezz nevet Betlehemben.||827;852
07202||.Ruth.4.12||Házad legyen olyan, mint Pérec háza, akit Támár szült Júdának, attól az utódodtól, akit az ÚR ad majd neked ettől az asszonytól.||1148
07203||.Ruth.4.13|Boáz feleségül veszi Ruthot|Elvette tehát Boáz Ruthot, és az a felesége lett. És bement hozzá, és megadta az ÚR, hogy fogant méhében, és fiút szült.||
07204||.Ruth.4.14||Akkor azt mondták az asszonyok Naominak: Áldott az ÚR, aki ma nem engedte meg, hogy rokoni támasz nélkül maradj. Legyen híres az ő neve Izráelben!||
07205||.Ruth.4.15||Legyen ő lelked megvidámítója és vénséged istápolója, mert menyed szülte őt, az, aki szeret téged, és aki többet ér neked hét fiúnál.||
07206||.Ruth.4.16||Ekkor megfogta Naomi a gyermeket, ölébe vette, és dajkája lett neki.||
07207||.Ruth.4.17||A szomszédasszonyok pedig nevet adtak neki, és azt mondták: Fia született Naominak. És elnevezte Óbédnak. Ő az apja Isainak, Dávid apjának.||
07208||.Ruth.4.18|Dávid ősei|Ezek Pérec utódai: Pérec nemzette Hecrónt,||1398;10313
07209||.Ruth.4.19||Hecrón nemzette Rámot, Rám nemzette Ammínádábot.||23214
07210||.Ruth.4.20||Ammínádáb nemzette Nahsónt, Nahsón nemzette Szalmónt.||23215;23216
07211||.Ruth.4.21||Szalmón nemzette Boázt, és Boáz nemzette Óbédot.||23216
07212||.Ruth.4.22||Óbéd nemzette Isait, Isai pedig nemzette Dávidot.||23217
07213|Sámuel első könyve|1.Sám.1.1|Sámuel születése|Volt egy Rámátaim-Cófimból, az Efraim hegyvidékéről való ember, név szerint Elkána; efrátai volt, Jeróhámnak a fia, aki Elihú fia, aki Tóhú fia, aki Cúf fia.||10483
07214||1.Sám.1.2||Két felesége volt: az egyiket Annának, a másikat pedig Peninnának hívták. Peninnának voltak gyermekei, de Annának nem.||
07215||1.Sám.1.3||Ez az ember esztendőnként fölment a városából, hogy imádkozzék, és áldozatot mutasson be a Seregek URának Silóban. Ott pedig Éli két fia, Hofni és Fineás volt az ÚR papja.||7121
07216||1.Sám.1.4||Valahányszor Elkána áldozott, Peninnának, a feleségének és minden fiának és leányának áldozati részt adott.||5251;5252
07217||1.Sám.1.5||Annának pedig kétakkora részt adott, mivel Annát igen szerette. De az ÚR bezárta az ő méhét.||
07218||1.Sám.1.6||Vetélytársa ezért igen bosszantotta Annát, hogy fölingerelje, mivel az ÚR bezárta méhét.||
07219||1.Sám.1.7||Így történt ez esztendőről esztendőre. Valahányszor fölment az ÚR házába, ezzel bosszantotta. Ő pedig sírt, és semmit sem evett.||
07220||1.Sám.1.8||Ekkor azt mondta a férje, Elkána: Anna, miért sírsz, és miért nem eszel? Mi felett bánkódsz a szívedben? Hát nem többet érek-e én neked tíz fiúnál?||
07221||1.Sám.1.9||Miután ettek és ittak Silóban, Anna fölkelt, Éli pap pedig az ÚR templomában az ajtófélfánál ült a székében.||
07222||1.Sám.1.10||Az asszony lelkében elkeseredve könyörgött az ÚRnak, és igen sírt.||
07223||1.Sám.1.11||És fogadást tett, és ezt mondta: Seregek URa! Ha megtekinted szolgálóleányod nyomorúságát, és megemlékezel rólam, és nem feledkezel el szolgálóleányodról, hanem fiúmagzatot adsz szolgálóleányodnak, én őt egész életére az ÚRnak ajánlom, és soha nem érinti borotva a fejét.||
07224||1.Sám.1.12||Mivel pedig hosszasan imádkozott az ÚR előtt, Éli figyelte a száját.||
07225||1.Sám.1.13||És mivel Anna szívében könyörgött, csak ajka mozgott, szava pedig nem volt hallható, Éli azt gondolta, hogy részeg.||
07226||1.Sám.1.14||Ezért azt mondta neki Éli: Meddig tart még a részegséged? Távolítsd el magadtól az italt.||
07227||1.Sám.1.15||Anna pedig így felelt: Nem, uram! Bánatos lelkű asszony vagyok én. Sem bort, sem részegítő italt nem ittam, csak szívemet öntöttem ki az ÚR előtt.||
07228||1.Sám.1.16||Ne tartsd a te szolgálóleányodat rossz asszonynak, mert az én bánatomnak és szomorúságomnak teljességéből szóltam mind ez idáig.||
07229||1.Sám.1.17||Éli így felelt neki: Eredj el békességgel, és Izráel Istene teljesítse kérésedet, amit tőle kértél.||
07230||1.Sám.1.18||Ő pedig ezt mondta: Legyen kedves előtted a szolgálóleányod! És elment az asszony a maga útjára; evett, és arca többé nem volt szomorú.||
07231||1.Sám.1.19||Majd reggel fölkeltek, és miután imádkoztak az ÚR előtt, visszatértek, elmentek haza Rámába. És ismerte Elkána a feleségét, Annát, és az ÚR megemlékezett róla.||
07232||1.Sám.1.20||Az történt egy idő múlva, hogy várandós lett Anna, fiút szült, és Sámuelnek nevezte, mert azt mondta: Az ÚRtól kértem őt.||
07233||1.Sám.1.21||És mikor fölment az a férfi, Elkána és egész háza népe, hogy bemutassa az ÚRnak esztendőnként való áldozatát és fogadását,||
07234||1.Sám.1.22||Anna nem ment föl, hanem azt mondta férjének: Mihelyt a gyermeket elválasztom, fölviszem, hogy az ÚR előtt megjelenjen, és ott maradjon örökké.||
07235||1.Sám.1.23||Férje, Elkána azt felelte neki: Tégy úgy, ahogy jónak látod, maradj itthon, míg elválasztod. Csak az ÚR teljesítse be a beszédét! Otthon maradt azért az asszony, és szoptatta gyermekét, amíg el nem választotta.||
07236||1.Sám.1.24||Miután elválasztotta, fölvitte magával egy hároméves bikával, egy efa liszttel és egy tömlő borral együtt, és bevitte az ÚR házába, Silóba. A gyermek pedig még igen kicsi volt.||
07237||1.Sám.1.25||És levágták a bikát, és a gyermeket Élihez vitték.||
07238||1.Sám.1.26||Ő pedig ezt mondta: Ó, uram! Él a te lelked, uram, hogy én vagyok az az asszony, aki itt állt melletted, és egykor könyörgött az ÚRhoz.||
07239||1.Sám.1.27||Ezért a fiúért könyörögtem, és az ÚR megadta kérésemet, amit tőle kértem.||
07240||1.Sám.1.28||Most azért az ÚRnak szentelem őt. Legyen egész életére az ÚRnak szentelve! És imádkoztak ott az ÚRhoz.||
07241||1.Sám.2.1|Anna hálaéneke|Anna így imádkozott: Örvend szívem az ÚRban, fölemelte szarvamat az ÚR. Fölnyílt a szám ellenségeim ellen, mert szabadításodnak örvendezek!||
07242||1.Sám.2.2||Senki sincs olyan szent, mint az ÚR, sőt rajtad kívül senki sincs. Nincsen olyan kőszikla, mint a mi Istenünk.||
07243||1.Sám.2.3||Ne szóljatok kevélyen, olyan kevélyen. Szátokból ne jöjjön ki kérkedő szó, mert mindentudó Isten az ÚR, és a tetteket ő ítéli meg.||
07244||1.Sám.2.4||Az erős kézíjasokat összetöri, és a roskadozókat erővel övezi föl.||
07245||1.Sám.2.5||A jóllakottak elszegődnek kenyérért, az éhezők pedig nem éheznek többé, s míg a magtalan hét gyermeket szül, a sokgyermekes megfogyatkozik.||
07246||1.Sám.2.6||Az ÚR öl és elevenít, sírba visz, és visszahoz.||
07247||1.Sám.2.7||Az ÚR szegénnyé tesz, és meggazdagít, megaláz és fölmagasztal.||
07248||1.Sám.2.8||Fölemeli a porból a szegényt, és a sárból kihozza a szűkölködőt, hogy a hatalmasok mellé ültesse, és a dicsőség székét adja nekik. Mert az ÚRéi a föld oszlopai, és rájuk helyezte a földkerekséget.||
07249||1.Sám.2.9||Híveinek lábát megoltalmazza, de az istentelenek a sötétségben némulnak el. Mert nem az erő teszi hatalmassá az embert.||
07250||1.Sám.2.10||Az ÚR megrontja azokat, akik versengenek vele, mennydörög fölöttük az égben. Megítéli az ÚR a föld határait, királyának pedig hatalmat ad, és fölemeli fölkentjének szarvát!||
07251||1.Sám.2.11|Éli fiainak a visszaélései|Ezután Elkána hazament Rámába. A gyermek pedig az ÚR szolgája lett Éli pap előtt.||
07252||1.Sám.2.12||Éli fiai azonban gonosz emberek voltak, nem ismerték az URat.||
07253||1.Sám.2.13||A papok szokása a néppel szemben az volt, hogy ha valaki áldozatot mutatott be, eljött a pap szolgája, amikor a húst főzték, és a háromágú villácska a kezében volt.||
07254||1.Sám.2.14||Beleszúrt vele a serpenyőbe, üstbe, fazékba vagy más edénybe, és mindazt, amit a villácskával kihúzott, magának vette el a pap. Így cselekedtek egész Izráel népével, mikor odamentek Silóba.||
07255||1.Sám.2.15||Mielőtt a kövérjét feláldozták volna, eljött a pap szolgája, és azt mondta az áldozó embernek: Adj a papnak sütni való húst, mert nem fogad el tőled főtt húst, hanem csak nyerset.||
07256||1.Sám.2.16||És ha az az ember azt mondta neki: „Hadd áldozzam meg először a kövérjét, azután vedd el, amit lelked kíván”, akkor azt mondták: Semmiképpen sem, hanem most add ide, mert ha nem, erővel elveszem!||
07257||1.Sám.2.17||Igen nagy volt tehát az ifjak bűne az ÚR előtt, mert az emberek megutálták az ÚR áldozatát.||
07258||1.Sám.2.18||Sámuel pedig, mint gyermek, gyolcs éfóddal körülövezve szolgált az ÚRnak.||2299;-2302
07259||1.Sám.2.19||Anyja kicsiny felsőruhát csinált neki és fölvitte neki évről évre, amikor férjével fölment az esztendőnkénti áldozat bemutatására.||2324
07260||1.Sám.2.20||És megáldotta Éli Elkánát és feleségét, és ezt mondta: Adjon neked az ÚR magzatot ettől az asszonytól a helyett, akiért könyörgött, és akit felajánlott az ÚRnak. Azután hazamentek.||
07261||1.Sám.2.21||És meglátogatta az ÚR Annát, aki fogant a méhében, és három fiút és két leányt szült. A gyermek Sámuel pedig az ÚRnál nevelkedett föl.||
07262||1.Sám.2.22||Éli már igen öreg volt. Meghallotta mindazt, amit a fiai cselekszenek egész Izráellel, és hogy az asszonyokkal hálnak, akik a gyülekezet sátrának bejárata előtt szolgálnak.||2641
07263||1.Sám.2.23||Azt mondta nekik: Miért csináltok ilyeneket? Mert hallom gonosz cselekedeteiteket az egész néptől.||
07264||1.Sám.2.24||Ne tegyétek, fiaim! Nem jó hír az, amelyet hallok. Vétkessé teszitek az ÚR népét.||
07265||1.Sám.2.25||Ha ember embertársa ellen vétkezik, megítéli őt Isten. De ha az ÚR ellen vétkezik az ember, ki lehetne érette közbenjáró? De nem hallgattak apjuk szavára, mivel az ÚR el akarta veszíteni őket.||
07266||1.Sám.2.26||A gyermek Sámuel pedig egyre növekedett, és kedves volt mind az ÚR, mind az emberek előtt.||
07267||1.Sám.2.27|Prófétai jövendölés Éli háza népe ellen|Azután eljött Isten embere Élihez, és ezt mondta neki: Így szól az ÚR: Nem jelentettem-e ki magamat atyád házának, midőn Egyiptomban, a fáraó házában voltak?||
07268||1.Sám.2.28||Papnak választottam őt magamnak Izráel minden nemzetsége közül, hogy áldozzon az oltáromon, hogy füstölőszert füstölögtessen, hogy az éfódot viselje előttem. Atyád házára bíztam Izráel fiainak minden tűzáldozatát.||
07269||1.Sám.2.29||Miért tapossátok lábbal véresáldozatomat és ételáldozatomat, amelyet e hajlék számára rendeltem? Többre becsülöd fiaidat, mint engem, hogy magatokat hizlaljátok az én népem, Izráel minden áldozatának javával?!||
07270||1.Sám.2.30||Azért így szól az ÚR, Izráel Istene: Jóllehet megmondtam, hogy a te házad és atyád háza mindörökké előttem jár, de most mégis azt mondja az ÚR: távol legyen tőlem, mert akik engem tisztelnek, azoknak tisztességet szerzek, akik azonban engem megutálnak, megutáltatnak.||2294;2336;4482;4484
07271||1.Sám.2.31||Íme, olyan napok jönnek, hogy megtöröm erődet és atyád házának erejét, és nem lesz öreg ember a házadban.||
07272||1.Sám.2.32||Majd meglátod Isten hajlékának romlását a sok jó helyett, amit tettem volna Izráellel. Bizony nem lesz öreg ember a házadban soha.||
07273||1.Sám.2.33||Mindazáltal nem fogok mindenkit kiirtani oltárom mellől teérted, hogy epesszem a szemedet és gyötörjem a lelkedet. De házad többsége férfikora delén hal meg.||
07274||1.Sám.2.34||Az legyen előtted a jel, ami két fiadon, Hofnin és Fineáson bekövetkezik, hogy egy napon halnak meg mind a ketten.||
07275||1.Sám.2.35||De támasztok majd magamnak hűséges papot, aki kedvem és akaratom szerint cselekszik. Maradandó házat építek neki, és mindig az én fölkentem előtt fog járni.||8798;8806
07276||1.Sám.2.36||És aki megmarad házad népéből, eljön, hogy leboruljon előtte egy ezüstpénzecskéért és egy darab kenyérért, és ezt mondja: Fogadj föl engem a papi tisztségek egyikébe, hogy ehessem egy falat kenyeret!||
07277||1.Sám.3.1|Sámuel elhívatása|A gyermek Sámuel pedig Éli felügyelete alatt szolgálta az URat. Abban az időben igen ritkán volt az ÚRnak kijelentése, nem volt gyakran látomás.||
07278||1.Sám.3.2||Egyszer az történt, hogy Éli a szokott helyén aludt. Szeme pedig homályosodni kezdett, és alig látott.||
07279||1.Sám.3.3||Isten mécsesét még nem oltották el, és Sámuel az ÚR templomában feküdt, ahol Isten ládája volt.||2293
07280||1.Sám.3.4||Az ÚR szólította Sámuelt, ő pedig így felelt: Itt vagyok!||
07281||1.Sám.3.5||Majd odafutott Élihez, és ezt mondta: Itt vagyok, mert hívtál engem. Ő pedig így felelt: Nem hívtalak, menj vissza, és feküdj le. Elment azért, és lefeküdt.||
07282||1.Sám.3.6||Az ÚR azonban ismét szólította: Sámuel! Ő pedig fölkelt, Élihez ment, és azt mondta: Itt vagyok, mert hívtál. Ő így felelt: Nem hívtalak, fiam, menj vissza, feküdj le.||
07283||1.Sám.3.7||Sámuel pedig még nem ismerte az URat, mert az ÚR még nem jelentette ki neki beszédét.||
07284||1.Sám.3.8||Harmadszor is szólította az ÚR Sámuelt. Ő pedig fölkelt, Élihez ment, és azt mondta: Itt vagyok, mert hívtál. Akkor értette meg Éli, hogy az ÚR hívja a gyermeket.||
07285||1.Sám.3.9||Ezért azt mondta Sámuelnek: Menj el, feküdj le, és ha újból szólítanak téged, mondd ezt: Szólj, URam, mert hallja a te szolgád! Sámuel elment, és lefeküdt a helyére.||
07286||1.Sám.3.10||Akkor eljött az ÚR, odaállt és szólította, mint azelőtt: Sámuel, Sámuel! Erre ő így válaszolt: Szólj, mert hallja a te szolgád!||
07287||1.Sám.3.11||Az ÚR azt mondta Sámuelnek: Íme, én olyan dolgot cselekszem Izráelben, melyet ha valaki meghall, mindkét füle belecsendül.||
07288||1.Sám.3.12||Azon a napon véghezviszem Élin mindazt, amit kijelentettem háza népe ellen, elkezdem és be is végezem.||
07289||1.Sám.3.13||Mert megjelentettem neki, hogy elítélem az ő házát mindörökre az álnokság miatt, amelyről jól tudta, hogy azzal fiai utálatossá teszik magukat, és mégsem akadályozta meg őket.||
07290||1.Sám.3.14||Ezért megesküdtem Éli háza ellen, hogy sohasem töröltetik el házának álnoksága, sem véres-, sem ételáldozattal.||
07291||1.Sám.3.15||Sámuel pedig egész reggelig aludt, és akkor kinyitotta az ÚR házának ajtajait. De nem merte megjelenteni Élinek a látomást.||
07292||1.Sám.3.16||Éli azonban szólította őt, és azt mondta neki: Fiam, Sámuel! Ő pedig így felelt: Itt vagyok!||
07293||1.Sám.3.17||Éli megkérdezte: Mi az, amit mondott neked? Ne titkold el előlem! Azt cselekedje veled Isten és más hasonlót is, ha elhallgatsz előttem csak egy szót is abból, amit mondott neked!||
07294||1.Sám.3.18||Elmondott azért neki Sámuel mindent, és semmit sem hallgatott el. Éli pedig ezt mondta: Ő az ÚR, cselekedjék úgy, ahogy jónak látja.||
07295||1.Sám.3.19||Sámuel pedig fölnövekedett, és az ÚR vele volt, és semmit sem hagyott a földre hullani beszédéből.||
07296||1.Sám.3.20||És megtudta egész Izráel Dántól Beérsebáig, hogy az ÚR prófétájául rendelte Sámuelt.||
07297||1.Sám.3.21||És az ÚR újból kezdett megjelenni Silóban azután, hogy kijelentette magát Sámuelnek Silóban az ÚR beszéde által.||
07298||1.Sám.4.1|A filiszteusok megverik Izráelt|Így jutott el Sámuel beszéde egész Izráelhez. És kiment Izráel a filiszteusok ellen harcolni, és tábort ütöttek Eben-Háézernél, a filiszteusok pedig Afékban vertek tábort.||7364
07299||1.Sám.4.2||Majd csatarendbe álltak a filiszteusok Izráel ellen, és megütköztek, és megverték Izráelt, és levágtak a harcmezőn mintegy négyezer embert.||
07300||1.Sám.4.3||Amikor a nép visszatért a táborba, azt mondták Izráel vénei: Vajon miért vert meg minket ma az ÚR a filiszteusok által? Hozzuk el magunkhoz az ÚR szövetségládáját Silóból, hogy jöjjön közénk, és szabadítson meg ellenségeink kezéből!||
07301||1.Sám.4.4||Elküldött tehát a nép Silóba, és elhozták onnan a Seregek URának szövetségládáját, aki a kerúbok fölött ül. Ott volt Éli két fia, Hofni és Fineás is Isten szövetségládájával.||2215;-2217
07302||1.Sám.4.5||Mikor az ÚR szövetségládája a táborba érkezett, egész Izráel olyan nagy rivalgásban tört ki, hogy megrendült a föld.||
07303||1.Sám.4.6||Mikor pedig meghallották a filiszteusok a rivalgás hangját, azt mondták: Micsoda nagy rivalgás hangja ez a héberek táborában? És mikor megtudták, hogy az ÚR ládája érkezett a táborba,||
07304||1.Sám.4.7||félelem szállta meg a filiszteusokat, és azt mondták: Isten jött a táborba! Azt mondták: Jaj nekünk, mert nem történt ilyen soha ezelőtt.||
07305||1.Sám.4.8||Jaj nekünk! Kicsoda szabadít meg minket ennek a hatalmas Istennek a kezéből? Ez az az Isten, aki mindenféle csapással sújtotta Egyiptomot a pusztában.||
07306||1.Sám.4.9||Legyetek bátrak, és legyetek férfiak, filiszteusok, hogy ne kelljen szolgálnotok a hébereknek, mint ahogy ők szolgáltak nektek. Azért legyetek férfiak, és harcoljatok!||
07307||1.Sám.4.10||Megütköztek tehát a filiszteusok, és Izráel vereséget szenvedett, és mindenki a sátrába menekült. A vereség oly nagy volt, hogy Izráelből harmincezer gyalogos hullott el.||
07308||1.Sám.4.11||Isten ládáját is elvették, és meghalt Élinek mindkét fia, Hofni és Fineás.||
07309||1.Sám.4.12|Éli halála, Íkábód születése|Akkor elszaladt a harcból egy ember a Benjámin nemzetségéből, és Silóba ment még aznap, ruháit megszaggatta, és port hintett a fejére.||
07310||1.Sám.4.13||Amikor odaért, Éli a székében ült, és az útfélen várakozott, mert szíve aggódott Isten ládájáért. Amikor odaért az az ember, hogy elmondja a hírt a városban, az egész város jajveszékelni kezdett.||
07311||1.Sám.4.14||Éli meghallotta a kiáltás hangját, és ezt kérdezte: Micsoda nagy zajongás ez? Az az ember pedig sietve odament, és elmondta Élinek.||
07312||1.Sám.4.15||Éli pedig kilencvennyolc esztendős volt, és szeme annyira meghomályosodott, hogy már nem is látott.||
07313||1.Sám.4.16||Ez az ember azt mondta Élinek: A harcból jövök, a harcból menekültem meg ma. Éli azt kérdezte: Mi történt, fiam?||
07314||1.Sám.4.17||A követ így felelt: Izráel megfutamodott a filiszteusok előtt, és igen nagy veszteség lett a népben. Két fiad, Hofni és Fineás is meghalt, és Isten ládáját is elvették.||
07315||1.Sám.4.18||Amikor Isten ládáját említette, Éli hátraesett a székről a kapufélfának, és nyakát szegve meghalt, mert immár öreg és elnehezedett ember volt. És ő negyven esztendeig ítélt Izráel fölött.||
07316||1.Sám.4.19||Menye pedig, Fineás felesége, várandós volt. Amikor meghallotta a hírt, hogy Isten ládáját elvették, és apósa meg a férje meghalt, térdre esett, és megszült, mert meglepték a fájdalmak.||
07317||1.Sám.4.20||Amikor elalélt, azt mondták a mellette állók: Ne félj, mert fiút szültél! De ő nem felelt, és nem figyelt oda.||
07318||1.Sám.4.21||A gyermeket Íkábódnak nevezte el, ami ezt jelenti: Odavan Izráel dicsősége. Mert elvétetett az Isten ládája, és odalett az ő apósa és a férje.||
07319||1.Sám.4.22||És ismét ezt mondta: Odavan Izráel dicsősége, mert elvették Isten ládáját.||
07320||1.Sám.5.1|A szövetség ládája a filiszteusoknál|A filiszteusok pedig fogták az Isten ládáját, és elvitték Eben-Háézerből Asdódba.||6157
07321||1.Sám.5.2||Ott pedig a filiszteusok Isten ládáját bevitték Dágón templomába és Dágón mellé helyezték el.||6972
07322||1.Sám.5.3||Amikor az asdódiak másnap korán fölkeltek, íme, Dágón arccal a földre esve volt az ÚR ládája előtt. Akkor fölvették Dágónt, és ismét a helyére állították.||
07323||1.Sám.5.4||Mikor pedig másnap korán reggel fölkeltek, íme, Dágón ismét leesett arccal a földre az ÚR ládája előtt, és feje és két kézfeje letörve a küszöbön volt, csak a dereka maradt meg.||
07324||1.Sám.5.5||Ezért Dágón papjai és mindazok, akik Dágón templomába járnak, nem lépnek Dágón küszöbére Asdódban mindmáig.||
07325||1.Sám.5.6||Ezután az ÚR keze az asdódiakra nehezedett, és pusztította őket: Asdódot és határait fekélyekkel verte meg.||5638;15235
07326||1.Sám.5.7||Mikor azért látták az asdódiak, hogy így van a dolog, azt mondták: Ne maradjon nálunk Izráel Istenének ládája, mert reánk és Dágónra, a mi istenünkre nehezedett az ő keze.||
07327||1.Sám.5.8||Üzentek tehát, és összegyűjtötték a filiszteusok minden fejedelmét, és azt mondták: Mit csináljunk Izráel Istenének ládájával? Azok pedig így feleltek: Gátba kell vinni Izráel Istenének a ládáját. El is vitték oda Izráel Istenének ládáját.||
07328||1.Sám.5.9||Amikor azonban odavitték, az ÚR keze igen nagy rémületére lett a városnak: megverte a város apraját és nagyját, és fekélyek támadtak rajtuk.||
07329||1.Sám.5.10||Ezért Ekrónba küldték Isten ládáját. Amikor Ekrónba jutott Isten ládája, felzúdultak az ekróniak, és azt mondták: Reánk hozták Izráel Istenének ládáját, hogy megöljön bennünket és népünket.||
07330||1.Sám.5.11||Azért üzentek értük, és összegyűjtötték a filiszteusok minden fejedelmét, és azt mondták: Küldjétek el Izráel Istenének ládáját, hogy térjen vissza a helyére, és ne öljön meg minket népünkkel együtt. Mert halálos rémület támadt az egész városban, igen súlyosan nehezedett rájuk Isten keze.||
07331||1.Sám.5.12||És azokat az embereket, akik nem haltak meg, fekélyekkel sújtotta annyira, hogy a város jajkiáltása felhatott az égig.||
07332||1.Sám.6.1|A filiszteusok visszaküldik a szövetség ládáját|Az ÚR ládája hét hónapig volt a filisz teusok földjén.||
07333||1.Sám.6.2||Akkor hívatták a filiszteusok a papokat és jövendőmondókat, és megkérdezték: Mit tegyünk az ÚR ládájával? Mondjátok meg nekünk, hogyan juttassuk vissza a helyére?||
07334||1.Sám.6.3||Ők pedig így feleltek: Ha elkülditek Izráel Istenének ládáját, ne küldjétek azt üresen, hanem jóvátételi ajándékot is küldjetek vele. Akkor meggyógyultok, és megtudjátok, miért nem távozik el a keze rólatok.||
07335||1.Sám.6.4||Erre azt kérdezték: Micsoda jóvátételi ajándékot kell adnunk? Ők pedig így feleltek: A filiszteusok fejedelmeinek száma szerint öt fekély formájú aranyat és öt aranyegeret; mert ugyanaz a csapás sújt mindenkit a fejedelmeitekkel együtt.||
07336||1.Sám.6.5||Csináljátok meg azért fekélyeitek és a földet pusztító egereitek képmását, és így adjatok dicsőséget Izráel Istenének, akkor talán nem nehezedik a keze úgy rátok és istenetekre és földetekre.||
07337||1.Sám.6.6||Miért keményítenétek meg a szíveteket, ahogy Egyiptom és a fáraó megkeményítették a szívüket? Nem úgy volt-e, hogy amint megmutatta rajtuk a hatalmát, elbocsátotta őket, és elmehettek?||1847
07338||1.Sám.6.7||Készítsetek azért egy új szekeret és két borjas tehenet, melyeken még nem volt járom; fogjátok be a szekérbe a teheneket, borjaikat pedig vigyétek el tőlük haza.||
07339||1.Sám.6.8||Vegyétek az ÚR ládáját, és tegyétek a szekérre. Az aranyholmit pedig, melyeket jóvátételi ajándékul adtok, tegyétek egy ládikóba az oldalára, és bocsássátok el, hadd menjen!||
07340||1.Sám.6.9||Azután figyeljetek: ha a saját határa felé vivő úton, Bétsemes felé tart, akkor ő szerezte nekünk ezt a nagy bajt. Ha pedig nem, akkor megtudjuk, hogy nem az ő keze sújtott minket, hanem csak véletlen volt az, ami velünk történt.||
07341||1.Sám.6.10||Úgy cselekedtek tehát az emberek. Vettek két borjas tehenet, és befogták a szekérbe, borjaikat pedig bezárták otthon.||
07342||1.Sám.6.11||Föltették az ÚR ládáját a szekérre és a ládikót az aranyegerekkel és fekélyeiknek képmásával.||
07343||1.Sám.6.12||A tehenek pedig egyenesen a Bétsemes felé vivő úton mentek; csakis azon az egyetlen úton haladtak, folytonosan bőgve, és se jobbra, se balra nem tértek le. A filiszteusok fejedelmei pedig utánuk mentek Bétsemes határáig.||
07344||1.Sám.6.13|A szövetség ládája Bétsemesben|A bétsemesbeliek éppen búzát arattak a völgyben. Föltekintettek, megpillantották a ládát, és örvendeztek, hogy látják.||
07345||1.Sám.6.14||A szekér pedig eljutott a Bétsemesből való Jehósua mezejére, és ott megállt. Ott pedig volt egy nagy kő. És fölvagdosták a szekér fáját, és a teheneket feláldozták az ÚRnak egészen elégő áldozatul.||
07346||1.Sám.6.15||Akkor a léviták levették az ÚR ládáját és a ládikót, amely mellette volt az aranyholmikkal, és a nagy kőre helyezték. A bétsemesi emberek pedig azon a napon egészen elégő áldozatot és véresáldozatot mutattak be az ÚRnak.||
07347||1.Sám.6.16||Amikor látta ezt a filiszteusok öt fejedelme, visszatértek Ekrónba azon a napon.||
07348||1.Sám.6.17||Az aranyfekélyek pedig, amelyeket a filiszteusok jóvátételi ajándékul hoztak az ÚRnak, ezek: egyet Asdódért, egyet Gázáért, egyet Askelónért, egyet Gátért, egyet Ekrónért.||
07349||1.Sám.6.18||Aranyegér pedig annyi volt, amennyi a filiszteusok öt fejedelme alá tartozó város, a kerített városok a kerítetlen falvakkal együtt. És bizonyság erre mindmáig az a nagy kő, amely ott áll a bétsemesi Jehósua mezején, és amelyre az ÚR ládáját helyezték.||
07350||1.Sám.6.19||És megvert az ÚR a bétsemesbeliek közül némelyeket, mivel beletekintettek az ÚR ládájába. Mégpedig ötvenezer-hetven embert. És a nép gyászolt, hogy az ÚR ilyen nagy csapással sújtotta őket.||
07351||1.Sám.6.20||Azért ezt mondták a bétsemesiek: Ki állhat meg az ÚR előtt, e szent Isten színe előtt? És a láda kihez megy el mitőlünk?||
07352||1.Sám.6.21||Akkor követeket küldtek Kirjat-Jeárim lakosaihoz ezzel az üzenettel: A filiszteusok visszaküldték az ÚR ládáját, jöjjetek, és vigyétek el magatokhoz!||6307
07353||1.Sám.7.1||Erre elmentek a kirjat-jeárim-beliek, és fölvitték az ÚR ládáját, és bevitték Abinádáb házába, amely a dombon volt. Fiát, Eleázárt pedig az ÚR ládájának őrzésére rendelték.||
07354||1.Sám.7.2|Izráel legyőzi a filiszteusokat|Attól fogva, hogy a ládát Kirjat-Jeárimban hagyták, sok idő telt el, tudniillik húsz esztendő. És Izráelnek egész háza sóhajtozott az ÚR után.||
07355||1.Sám.7.3||Sámuel pedig így szólt Izráel egész házához: Ha teljes szívetekből megtértek az ÚRhoz, és eltávolítjátok magatok közül az idegen isteneket és Astartékat, és szíveteket elkészítitek az ÚRnak, és csak neki szolgáltok, akkor megszabadít benneteket a filiszteusok kezéből.||6558
07356||1.Sám.7.4||Elhányták azért Izráel fiai a bálványokat és Astartékat, és csak az ÚRnak szolgáltak.||
07357||1.Sám.7.5||Akkor Sámuel ezt mondta: Gyűjtsétek össze Izráel egész népét Micpába, és imádkozni fogok értetek az ÚRhoz.||
07358||1.Sám.7.6||Összegyűltek azért Micpában, vizet merítettek, és kiöntötték az ÚR előtt. Böjtöltek azon a napon, és így szóltak: Vétkeztünk az ÚR ellen! Sámuel pedig bíráskodott Izráel fiain Micpában.||
07359||1.Sám.7.7||Mikor pedig a filiszteusok meghallották, hogy Izráel fiai összegyűltek Micpában, felvonultak a filiszteusok fejedelmei Izráel ellen. Amikor meghallották ezt Izráel fiai, megrémültek a filiszteusoktól.||
07360||1.Sám.7.8||Ezt mondták Sámuelnek: Ne szűnj meg könyörögni értünk az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz, hogy szabadítson meg minket a filiszteusok kezéből!||
07361||1.Sám.7.9||Vett azért Sámuel egy szopós bárányt és feláldozta egészen elégő áldozatul az ÚRnak. És fohászkodott Sámuel Izráelért az ÚRhoz, és az ÚR meghallgatta őt.||
07362||1.Sám.7.10||Mialatt Sámuel az égőáldozatot végezte, eljöttek a filiszteusok, hogy megütközzenek Izráellel. Az ÚR azonban hatalmas mennydörgést támasztott azon a napon a filiszteusok fölött, és annyira megzavarta őket, hogy vereséget szenvedtek Izráeltől.||
07363||1.Sám.7.11||Akkor kijöttek Izráel emberei Micpából, üldözték a filiszteusokat, és verték őket egészen Bétkáron túl.||
07364||1.Sám.7.12||Sámuel pedig vett egy követ, felállította Micpa és Sén között, és elnevezte Eben-Háézernek, mivel azt mondta: Mindeddig megsegített minket az ÚR!||
07365||1.Sám.7.13|Sámuel Izráel bírája|A filiszteusok olyan megaláztatást szenvedtek el, hogy nem mentek többé Izráel határára. Az ÚR keze sújtotta őket Sámuel egész életében.||
07366||1.Sám.7.14||Izráel visszavette a városokat, amelyeket a filiszteusok elvettek tőle, Ekróntól fogva Gátig, és azok határát megszabadította Izráel a filiszteusok kezéből. Így lett béke Izráel és az emóriak között.||
07367||1.Sám.7.15||Sámuel pedig egész életében Izráel bírája volt.||
07368||1.Sám.7.16||Esztendőnként bejárta Bételt, Gilgált és Micpát, és bíráskodott Izráelben ezeken a helyeken.||
07369||1.Sám.7.17||De mindig visszatért Rámába, mert ott volt a háza, és ott is bíráskodott Izráelnek, és ott oltárt is épített az ÚRnak.||
07370||1.Sám.8.1|Izráel királyt kíván|Amikor megöregedett Sámuel, fiait tették bírává Izráel fölött.||
07371||1.Sám.8.2||Elsőszülött fiának Jóél volt a neve, a másodiknak Abijjá. Beérsebában bíráskodtak.||544
07372||1.Sám.8.3||De fiai nem az ő útján jártak, hanem telhetetlenek voltak, ajándékot fogadtak el, és elfordították az igaz ítéletet.||2150;2152
07373||1.Sám.8.4||Összegyűlt azért Izráel összes véne, és elmentek Sámuelhez Rámába.||
07374||1.Sám.8.5||Azt mondták neki: Íme, megöregedtél, és fiaid nem a te utadon járnak. Most tehát tégy valakit királyunkká, hogy ő ítéljen fölöttünk, amint minden népnél szokás.||5378
07375||1.Sám.8.6||De Sámuelnek nem tetszett ez a beszéd, hogy azt mondták: Adj nekünk királyt, hogy ő bíráskodjon fölöttünk. És az ÚRhoz könyörgött.||
07376||1.Sám.8.7||Az ÚR azt mondta Sámuelnek: Fogadd el a nép szavát mindenben, amit mondanak, mert nem téged vetettek meg, hanem engem, hogy ne uralkodjam fölöttük.||
07377||1.Sám.8.8||Veled is úgy tesznek, mint ahogy velem cselekedtek attól a naptól kezdve, amelyen kihoztam őket Egyiptomból, mindmáig: elhagytak, és idegen isteneknek szolgáltak.||
07378||1.Sám.8.9||Most azért hallgass a szavukra, de tégy ellenük bizonyságot, és add tudtukra a király jogait, aki uralkodni fog fölöttük.||
07379||1.Sám.8.10||Ekkor Sámuel elmondta az ÚR minden szavát a népnek, amely királyt kért tőle.||
07380||1.Sám.8.11||Azt mondta: A királynak, aki uralkodni fog fölöttetek, ez lesz a hatalma: fiaitokat elveszi, és harci szekereihez meg lovasaihoz sorozza be őket, és futnak harci szekere előtt.||
07381||1.Sám.8.12||Parancsnokokká teszi őket ezer ember fölött, és hadnagyokká ötven ember fölött. Velük szántatja meg barázdáit, és velük végezteti aratását, általuk készítteti hadi szerszámait és harci szekereihez az eszközöket.||
07382||1.Sám.8.13||Leányaitokat pedig elviszi kenőcskészítőnek, szakácsnőnek és sütőasszonynak.||
07383||1.Sám.8.14||Elveszi a legjobb szántóföldjeiteket, szőlőiteket és olajfakertjeiteket, és szolgáinak adja.||
07384||1.Sám.8.15||Veteményeitekből és szőlőitekből tizedet szed, és főbb embereinek meg hivatalnokainak adja.||
07385||1.Sám.8.16||Elveszi szolgáitokat, szolgálóleányaitokat, legszebb ifjaitokat és még a szamaraitokat is, és a maga dolgát végezteti velük.||
07386||1.Sám.8.17||Jószágotokból tizedet szed, ti pedig szolgái lesztek.||
07387||1.Sám.8.18||Akkor majd panaszkodni fogtok királyotok miatt, akit magatok választottatok, de az ÚR nem fog meghallgatni benneteket.||
07388||1.Sám.8.19||A nép azonban nem akart Sámuel szavára hallgatni, és azt mondta: Nem, király legyen fölöttünk!||
07389||1.Sám.8.20||Mi is úgy legyünk, mint a többi nép, hogy a királyunk bíráskodik fölöttünk is, előttünk jár, és vezeti harcainkat.||
07390||1.Sám.8.21||Sámuel végighallgatta a nép beszédét, és elmondta az ÚRnak.||
07391||1.Sám.8.22||Az ÚR ezt mondta Sámuelnek: Hallgass a szavukra, és adj nekik királyt! És Sámuel ezt mondta Izráel férfiainak: Menjetek haza, mindenki a maga városába!||
07392||1.Sám.9.1|Saul keresi apja szamarait|Volt egy ember Benjámin nemzetségéből, akinek a neve Kís volt, Abiél fia, aki Cerór fia, aki Bekórat fia, aki Afíah fia, aki Benjámin házából való volt. Igen tehetős ember volt.||
07393||1.Sám.9.2||Annak volt egy Saul nevű fia, igen szép ifjú. Senki sem volt nála szebb Izráel fiai közül. Egy fejjel magasabb volt az egész népnél.||
07394||1.Sám.9.3||Egyszer elvesztek Kísnek, Saul apjának a szamarai. Azt mondta Kís a fiának, Saulnak: Végy magad mellé egy szolgát, kelj föl és menj el, keresd meg a szamarakat.||
07395||1.Sám.9.4||Bejárták az Efraim hegységét, és bejárták Sálisá földjét, de ott sem találták meg. Majd bejárták Saalim földjét, de nem voltak ott sem. Végül bejárták Benjámin földjét, de nem találták meg.||
07396||1.Sám.9.5||Amikor Cúf földjére jutottak, azt mondta Saul a vele levő szolgának: Gyere, térjünk vissza, nehogy apám, elvetve a szamarak gondját, miattunk aggódjék.||
07397||1.Sám.9.6||De ő így felelt neki: Íme, Isten embere most ebben a városban van, és az az ember tiszteletben áll. Mindaz, amit mond, beteljesedik. Most tehát menjünk oda, talán meg tudja mondani nekünk is, hogy melyik úton menjünk.||
07398||1.Sám.9.7||Saul ezt mondta a szolgájának: Elmehetünk oda, de mit vigyünk annak az embernek? Hiszen a kenyér elfogyott a tarisznyánkból, és nincsen mit vinnünk ajándékba Isten emberének. Mi van nálunk?||
07399||1.Sám.9.8||A szolga pedig ezt felelte Saulnak: Íme, van nálam egy negyed ezüstsékel, odaadom ezt Isten emberének, hogy adjon nekünk útbaigazítást.||
07400||1.Sám.9.9||Azelőtt Izráelben azt mondták, amikor valaki elment Istent megkérdezni: Gyertek, menjünk el a látóhoz. Mert akit most prófétának neveznek, azt régen látónak hívták.||
07401||1.Sám.9.10||Saul ezt mondta a szolgájának: Helyesen beszélsz. Gyere, menjünk el! Elmentek tehát abba a városba, ahol Isten embere volt.||
07402||1.Sám.9.11||Amint pedig a domboldalon fölfelé mentek a városba, leányokkal találkoztak, akik vizet meríteni jöttek ki, és megkérdezték tőlük: Itt van-e a látó?||
07403||1.Sám.9.12||Ők így feleltek nekik: Igen, éppen itt van, csak siess, mert ma érkezett a városba, hiszen ma áldozati lakomája lesz a népnek a magaslaton.||
07404||1.Sám.9.13||Ha bementek a városba, azonnal megtaláljátok, mielőtt fölmenne a hegyre, hogy egyék. Mert a nép addig nem eszik, amíg ő el nem jön, mivel a véresáldozatot ő áldja meg, és csak azután esznek a meghívottak. Azért csak menjetek föl, mert most ott fogjátok őt találni!||
07405||1.Sám.9.14|Az Úr kijelentése Saul királyságáról|Fölmentek tehát a városba. Éppen a városba értek, amikor jött kifelé Sámuel velük szemben, hogy fölmenjen a hegyre.||
07406||1.Sám.9.15||Az ÚR pedig azt jelentette ki Sámuel fülébe egy nappal azelőtt, hogy Saul eljött:||
07407||1.Sám.9.16||Holnap ilyenkor küldök hozzád egy embert Benjámin földjéről. Kend fel őt népem, Izráel fejedelméül, mert ő szabadítja meg népemet a filiszteusok kezéből. Mert rátekintettem népem nyomorúságára, mivel kiáltásuk felhatott hozzám.||
07408||1.Sám.9.17||Mikor pedig Sámuel meglátta Sault, így szólt neki az ÚR: Íme, ez az az ember, akiről azt mondtam neked, hogy ő fog uralkodni népem fölött.||
07409||1.Sám.9.18||Saul pedig Sámuelhez lépett a kapu alatt, és megkérdezte: Mondd meg nekem, hol van itt a látó háza?||
07410||1.Sám.9.19||Sámuel pedig így felelt Saulnak: Én vagyok az a látó. Menj föl előttem a hegyre, és egyetek ma velem, reggel pedig elbocsátalak, és megmondom neked azt is, ami szívedet nyomja.||
07411||1.Sám.9.20||A szamarak miatt pedig, melyek három napja elvesztek, ne aggódjál, mert megtalálták azokat. Különben is kié mindaz, ami becses Izráel népében? Hát nem a tied és atyád egész házáé?!||
07412||1.Sám.9.21||Saul azonban így felelt: Hát nem benjámini vagyok-e én, Izráel legkisebb törzséből való? És az én nemzetségem nem a legkisebb-e Benjámin törzsének nemzetségei között? Miért beszélsz hát így hozzám?||
07413||1.Sám.9.22||Akkor Sámuel megfogta Sault és a szolgáját, bevezette őket az étkezőhelyre, és nekik adta a főhelyet a meghívottak között, akik mintegy harmincan voltak.||
07414||1.Sám.9.23||Sámuel odaszólt a szakácsnak: Hozd elő azt a darabot, amelyet odaadtam neked, és amelyről azt mondtam, hogy tedd félre.||
07415||1.Sám.9.24||Akkor a szakács felhozta a combot és ami hozzávaló volt, és Saul elé tette. Sámuel pedig ezt mondta: Íme, a félretett rész, vedd magad elé, és egyél, mert erre az alkalomra tették félre azt számodra, amikorra meghívtam a népet. És Saul együtt evett azon a napon Sámuellel.||
07416||1.Sám.9.25||Majd lementek a hegyről a városba, és a ház emeletén beszélgetett Sámuel Saullal.||
07417||1.Sám.9.26||De korán fölkeltek. Az történt ugyanis, hogy hajnalhasadáskor Sámuel így kiáltott Saulnak a ház emeletén: Kelj föl, el akarlak bocsátani téged! Ekkor fölkelt Saul, és kimentek kettesben az utcára.||
07418||1.Sám.9.27||Mikor pedig leértek a város végére, Sámuel ezt mondta Saulnak: Mondd meg a szolgádnak, hogy kerüljön elénk. Az eléjük került. Te pedig most állj meg, hogy elmondjam neked Isten beszédét.||
07419||1.Sám.10.1|Sámuel királlyá keni Sault|Akkor elővette Sámuel az olajos szelencét, töltött belőle Saul fejére, megcsókolta őt, és ezt mondta: Hát nem kent-e föl téged az ÚR az ő öröksége fejedelmévé?||
07420||1.Sám.10.2||Amikor most elmész tőlem, két emberrel fogsz találkozni Ráhel sírja mellett, Benjámin határában, Celcahnál. Ők azt mondják majd neked: Megtalálták a szamarakat, amelyeknek keresésére indultál. Apád elvetette már a szamarak gondját, miattad aggódik, és ezt mondta: Mit tegyek a fiamért?||1030
07421||1.Sám.10.3||Amikor továbbmész onnan, a Tábór tölgyfájához érkezel, és három ember fog találkozni veled, akik Istenhez mennek föl Bételbe. Az egyik három kecskegidát visz, a másik három egész kenyeret, a harmadik egy tömlő bort.||
07422||1.Sám.10.4||Békességgel köszöntenek, és két kenyeret adnak neked; te pedig fogadd el azokat tőlük.||
07423||1.Sám.10.5||Azután eljutsz Isten halmára, ahol a filiszteusok őrségei vannak. Mikor pedig bemész oda a városba, egy csapat prófétával fogsz találkozni, akik a hegyről jönnek le; lant, dob, fuvola és citera lesz náluk, ők maguk pedig prófétálnak.||
07424||1.Sám.10.6||Akkor az ÚR lelke rád fog szállni, velük együtt fogsz prófétálni, és más emberré leszel.||
07425||1.Sám.10.7||Mikor pedig mindezek a jelek beteljesednek rajtad, tedd meg magadért mindazt, amire módot találsz, mert veled lesz az Isten.||
07426||1.Sám.10.8||Most hát menj le előttem Gilgálba, és íme, én majd lemegyek hozzád, hogy égőáldozatot mutassak be, és hálaáldozatot áldozzam. Hét napig várakozzál, míg hozzád érkezem, és akkor tudtodra adom, hogy mit kell tenned.||
07427||1.Sám.10.9|Saul a próféták között|S amint megfordult, hogy Sámueltől eltávozzék, Isten megváltoztatta a szívét; és beteljesedtek rajta mindazok a jelek azon a napon.||
07428||1.Sám.10.10||Mert mikor odaértek a halomhoz, íme, próféták serege jött vele szembe, és Isten lelke reászállt, és velük együtt prófétált.||
07429||1.Sám.10.11||Mindazok, akik azelőtt ismerték, amikor látták, hogy íme, a prófétákkal együtt prófétál, azt mondták egymás között: Mi lelte Kís fiát? Hát Saul is a próféták között van?||
07430||1.Sám.10.12||És egyikőjük megszólalt: Vajon kicsoda a próféták atyja? Azért lett szólásmondássá: Hát már Saul is a próféták között van?||
07431||1.Sám.10.13||És mikor befejezte a prófétálást, fölment a magaslatra.||
07432||1.Sám.10.14||Saul nagybátyja pedig megkérdezte őt és a szolgáját: Hol jártatok? Ő azt felelte: A szamarakat kerestük, de mivel sehol sem láttuk, Sámuelhez mentünk.||
07433||1.Sám.10.15||Akkor így szólt Saulhoz a nagybátyja: Ugyan, mondd el nekem, mit mondott nektek Sámuel!||
07434||1.Sám.10.16||Saul azt felelte nagybátyjának: Világosan megmondta nekünk, hogy megtalálták a szamarakat. De amit a királyságról mondott, azt nem mondta el neki.||
07435||1.Sám.10.17|A királyválasztás|Ezután Sámuel összehívta a népet az ÚRhoz Micpába.||
07436||1.Sám.10.18||Ezt mondta Izráel fiainak: Így szól az ÚR, Izráel Istene: Én hoztam ki Izráelt Egyiptomból, és én szabadítottalak meg benneteket az egyiptomiak kezéből és mindazoknak az országoknak a kezéből, amelyek sanyargattak titeket.||
07437||1.Sám.10.19||Ti pedig most elvetettétek Isteneteket, aki megszabadított minden bajotokból és nyomorúságotokból, és azt mondtátok neki: Adj királyt nekünk! Most hát álljatok az ÚR színe elé törzsenként és nemzetségenként.||
07438||1.Sám.10.20||És amikor Sámuel fölvonultatta Izráel valamennyi törzsét, a sorsvetés Benjámin törzsére esett.||
07439||1.Sám.10.21||Akkor fölvonultatta Benjámin törzsét nemzetségenként, és a sors a Matri nemzetségére esett. Majd Kís fiára, Saulra esett a sors, de amikor keresték, nem találták meg.||
07440||1.Sám.10.22||Ekkor megkérdezték ismét az URat: Vajon csakugyan eljön-e ide az az ember? És az ÚR azt felelte: Íme, ő elrejtőzött a holmik közé.||
07441||1.Sám.10.23||Akkor odafutottak, és előhozták onnan. Amikor a nép közé állt, egy fejjel kimagaslott az egész nép közül.||
07442||1.Sám.10.24||Sámuel azt mondta a népnek: Látjátok, kit választott az ÚR? Nincsen hozzá hasonló az egész nép között! Ekkor fölkiáltott az egész nép, és azt mondta: Éljen a király!||
07443||1.Sám.10.25||Sámuel pedig kihirdette a nép előtt a király jogait, beírta egy könyvbe, és letette az ÚR elé. Majd elbocsátotta az egész népet, mindenkit a maga házához.||
07444||1.Sám.10.26||Azután Saul is elment haza Gibeába, és vele mentek azok a vitézek, akiknek szívét Isten erre indította.||
07445||1.Sám.10.27||Néhány kaján ember azonban azt mondta: Ugyan mit segíthet ez rajtunk? És megvetették őt, és ajándékot sem vittek neki. Ő azonban úgy tett, mintha semmit sem hallott volna.||
07446||1.Sám.11.1|Saul legyőzi az ammóniakat|Azután fölvonult az ammóni Náhás, és tábort ütött Jábés-Gileáddal szemben. De Jábés lakói azt mondták Náhásnak: Köss velünk szövetséget, és szolgálni fogunk neked!||7110
07447||1.Sám.11.2||Az ammóni Náhás ezt felelte nekik: Csak akkor kötök szövetséget veletek, ha kivághatom mindnyájatok jobb szemét, hogy egész Izráelre gyalázatot hozzak ezzel.||
07448||1.Sám.11.3||Jábés vénei pedig ezt mondták neki: Adj nekünk hét nap haladékot, hogy követeket küldjünk Izráel egész területére. Ha senki sem jön segítségünkre, akkor kimegyünk hozzád.||
07449||1.Sám.11.4||Akkor elmentek a követek Saulhoz Gibeába, és elmondták a történteket a nép füle hallatára. Erre az egész közösség hangosan sírni kezdett.||
07450||1.Sám.11.5||Saul pedig éppen a mezőről jött az ökrei után, s megkérdezte: Mi történt a néppel, hogy így sírnak? És elmondták neki a jábésbeliek beszédeit.||
07451||1.Sám.11.6||Amikor hallotta e beszédeket, Isten lelke Saulra szállt, és nagy haragra lobbant.||
07452||1.Sám.11.7||Vett egy pár ökröt, földarabolta azokat, és a követek által elküldte Izráel egész területére, e szavakkal: Aki nem vonul hadba Saul és Sámuel nyomában, annak ökreivel így cselekszenek! Az ÚR rettegést bocsátott a népre, és kivonultak mind egy szálig.||
07453||1.Sám.11.8||Amikor Bezekben megszámlálta őket, Izráel fiai háromszázezren voltak, a júdabeliek pedig harmincezren.||
07454||1.Sám.11.9||Akkor ezt mondták a követeknek, akik hozzájuk érkeztek: Így szóljatok a jábés-gileádiaknak: Holnap, amikor már melegen tűz a nap, megszabadultok. Erre elmentek a követek, megmondták ezt a jábésbelieknek, ők pedig örvendeztek.||
07455||1.Sám.11.10||Aztán a jábésiek azt üzenték az ellenségnek: Holnap kimegyünk hozzátok, és úgy cselekedhettek velünk, ahogy jónak látjátok.||
07456||1.Sám.11.11||Másnap pedig Saul három seregre osztotta a hadinépet, és kora hajnalban a táborra ütöttek, és vágták az ammóniakat mindaddig, amíg a nap kezdett melegen tűzni. Akik pedig megmaradtak, úgy szétszóródtak, hogy kettő sem maradt közülük együtt.||
07457||1.Sám.11.12||Akkor a nép azt mondta Sámuelnek: Ki volt az, aki azt mondta: Csak nem Saul fog rajtunk uralkodni?! Adjátok elő ezeket a férfiakat, hogy megöljük őket!||
07458||1.Sám.11.13||Saul azonban ezt felelte: Senkit sem szabad megölni a mai napon, mert ma szerzett szabadulást az ÚR Izráelnek.||
07459||1.Sám.11.14||Sámuel pedig ezt mondta a népnek: Gyertek, menjünk el Gilgálba, és újítsuk meg ott a királyságot.||
07460||1.Sám.11.15||Erre az egész nép elment Gilgálba, és ott Gilgálban királlyá választották Sault az ÚR előtt. Majd hálaáldozatot mutattak be ott az ÚRnak, és nagyon örvendezett ott Saul minden izráeli férfival együtt.||
07461||1.Sám.12.1|Sámuel búcsúbeszéde|Akkor ezt mondta Sámuel egész Izráelnek: Íme, meghallgattam a szavatokat mindenben, amit nekem mondtatok, és királyt választottam nektek.||
07462||1.Sám.12.2||Most íme, a király előttetek jár. Én pedig megöregedtem és megőszültem, és a fiaim, íme, köztetek vannak, és én is előttetek jártam ifjúságomtól fogva mind a mai napig.||
07463||1.Sám.12.3||Itt vagyok, tegyetek bizonyságot ellenem az ÚR előtt és az ő fölkentje előtt: kinek vettem el ökrét, és kinek vettem el szamarát, és kit csaltam meg, kit sanyargattam, és kitől fogadtam el ajándékot, hogy amiatt szemet hunyjak? Visszaadom nektek.||
07464||1.Sám.12.4||Ők pedig így feleltek: Nem csaltál meg, nem sanyargattál bennünket, és senkitől sem fogadtál el semmit.||
07465||1.Sám.12.5||Ő ezt mondta nekik: Tanú az ÚR veletek együtt, és tanú az ő fölkentje is ezen a napon, hogy semmit sem találtatok kezemben! Ők pedig ezt felelték: Tanúk vagyunk!||
07466||1.Sám.12.6||Akkor Sámuel ezt mondta a népnek: Igen, az ÚR rendelte Mózest és Áront, és ő hozta ki atyáitokat Egyiptom földjéről!||
07467||1.Sám.12.7||Most tehát álljatok elő, hadd perlekedjem veletek az ÚR színe előtt az ÚR minden igaz tettéért, amelyet veletek és atyáitokkal cselekedett.||
07468||1.Sám.12.8||Amikor Jákób Egyiptomba jutott, atyáitok az ÚRhoz kiáltottak, és az ÚR elküldte Mózest és Áront, akik kihozták atyáitokat Egyiptomból, és letelepítették ezen a helyen.||
07469||1.Sám.12.9||De ők elfelejtették az URat, az ő Istenüket, azért adta őket Siserának, Hácór serege vezérének a kezébe, és a filiszteusok kezébe és Móáb királyának a kezébe, és azok harcoltak is ellenük.||6601;6580;-6582
07470||1.Sám.12.10||Akkor így kiáltottak az ÚRhoz: Vétkeztünk, mert elhagytuk az URat, és a Baaloknak és Astartéknak szolgáltunk. De most szabadíts meg minket ellenségeink kezéből, és neked fogunk szolgálni.||
07471||1.Sám.12.11||Akkor elküldte az ÚR Jerubbaalt és Bédánt és Jeftét és Sámuelt, és megszabadított titeket a körülöttetek lévő ellenségeitek kezéből, és biztonságban lakhattatok.||6686
07472||1.Sám.12.12||De mikor láttátok, hogy Náhás, az Ammón fiainak királya ellenetek jön, ezt mondtátok nekem: Nem! Hanem király uralkodjék fölöttünk! Holott csak a ti Istenetek, az ÚR a ti királyotok.||
07473||1.Sám.12.13||Most azért itt van a király, akit ti választottatok, akit ti kértetek. Íme, az ÚR királyt adott nektek.||
07474||1.Sám.12.14||Bárcsak az URat félnétek, és neki szolgálnátok, szavára hallgatnátok, és az ÚR parancsa ellen nem lennétek engedetlenek; és mind ti, mind pedig a király, aki fölöttetek uralkodik, az URat, a ti Isteneteket követnétek!||
07475||1.Sám.12.15||Ha pedig nem hallgattok az ÚR szavára, és az ÚR szavával szemben engedetlenek lesztek, az ÚR keze ellenetek fordul, ahogy atyáitok ellen fordult.||
07476||1.Sám.12.16||Most azért álljatok elő, és lássátok meg, milyen nagy dolgokat visz véghez az ÚR szemetek előtt.||
07477||1.Sám.12.17||Hát nem a búzaaratás ideje van-e most? Kiáltani fogok az ÚRhoz, és ő mennydörgést és esőt fog adni, hogy megtudjátok és meglássátok, milyen nagy a gonoszságotok az ÚR szemében, amelyet elkövettetek, amikor királyt kértetek magatoknak.||
07478||1.Sám.12.18||És az ÚRhoz kiáltott Sámuel, és az ÚR mennydörgést és esőt adott azon a napon. Ekkor az egész népet nagy félelem fogta el az ÚR miatt és Sámuel miatt.||
07479||1.Sám.12.19||És így szólt az egész nép Sámuelhez: Könyörögj szolgáidért Istenedhez, az ÚRhoz, hogy ne haljunk meg, mert minden bűnünket csak tetéztük azzal a bűnnel, hogy királyt kértünk magunknak.||
07480||1.Sám.12.20||Sámuel ezt mondta a népnek: Ne féljetek! Ti ugyan mind e gonoszságot elkövettétek, de azért most ne térjetek el az ÚRtól, hanem szolgáljatok az ÚRnak teljes szívetekből.||
07481||1.Sám.12.21||Ne térjetek el a hiábavalóságok után, amelyek nem használnak, meg sem szabadíthatnak, mert semmik azok.||
07482||1.Sám.12.22||Mert nem hagyja el az ÚR a népét az ő nagy nevéért. Mert tetszett az ÚRnak, hogy a saját népévé tegyen titeket.||
07483||1.Sám.12.23||Sőt tőlem is távol legyen, hogy vétkezzem az ÚR ellen, és felhagyjak az érettetek való könyörgéssel, hanem inkább tanítani foglak titeket a jó és egyenes útra.||
07484||1.Sám.12.24||Csak féljétek az URat, és hűségesen, teljes szívetekből szolgáljatok neki. Mert látjátok, milyen nagy dolgot cselekedett veletek.||
07485||1.Sám.12.25||Ha pedig gonoszságban jártok, elvesztek királyotokkal együtt.||
07486||1.Sám.13.1|Harc a filiszteusokkal|Egy éve volt király Saul, és már két esztendeje uralkodott Izráel fölött,||
07487||1.Sám.13.2||amikor kiválasztott magának Izráelből háromezer embert. Ebből kétezer Saullal volt Mikmászban és Bétel hegyvidékén, ezer pedig Jónátánnal volt Gebában, Benjámin városában. A nép többi részét pedig elbocsátotta, mindenkit a maga hajlékába.||
07488||1.Sám.13.3||És Jónátán megverte a filiszteusok előőrsét, amely Gebában volt, és meghallották ezt a filiszteusok. Saul pedig megfúvatta a trombitát az egész országban, ezt mondva: Hallják meg a héberek!||
07489||1.Sám.13.4||És meghallotta egész Izráel a hírt, hogy megverte Saul a filiszteusok előőrsét, és gyűlöletessé vált Izráel a filiszteusok előtt. A nép pedig egybegyűlt Saul mellé Gilgálba.||
07490||1.Sám.13.5||Összegyűltek a filiszteusok is, hogy Izráel ellen harcoljanak: harmincezer szekér és hatezer lovas volt együtt, a nép pedig olyan sok volt, mint a tenger partján a homok. Feljöttek, és tábort ütöttek Mikmásznál, Bét-Áventől keletre.||6304;6305
07491||1.Sám.13.6||Amikor látták Izráel férfiai, hogy bajban vannak, mert a hadinépet szorongatják, elrejtőzött a nép a barlangokba, a bokrok és a kősziklák közé, a sziklahasadékokba és a vermekbe.||
07492||1.Sám.13.7||És a héberek közül egyesek átkeltek a Jordánon Gád és Gileád földjére. Saul pedig még Gilgálban volt, és az egész vele lévő nép rettegett.||
07493||1.Sám.13.8||Azután hét napig várakoztak, a Sámuel által meghagyott ideig, de Sámuel nem jött el Gilgálba, a nép pedig elszéledt mellőle.||7426
07494||1.Sám.13.9||Akkor azt mondta Saul: Hozzátok ide az égőáldozatot és a hálaáldozatokat. És égőáldozatot mutatott be.||
07495||1.Sám.13.10||Amikor elvégezte az égőáldozatot, íme, megérkezett Sámuel, Saul pedig elébe ment, hogy köszöntse.||
07496||1.Sám.13.11||Sámuel ezt mondta: Mit tettél? Saul így felelt: Amikor láttam, hogy a nép széledezni kezd mellőlem, és te nem jöttél el a meghagyott időre, a filiszteusok pedig összegyűltek már Mikmászban,||
07497||1.Sám.13.12||azt mondtam, mindjárt reám törnek a filiszteusok Gilgálban, és én még nem imádkoztam az ÚR színe előtt. Ezért nekibátorodtam, és bemutattam az égőáldozatot.||
07498||1.Sám.13.13||Ekkor azt mondta Sámuel Saulnak: Esztelenül cselekedtél. Nem tartottad meg az ÚRnak, a te Istenednek parancsolatát, amelyet neked parancsolt, pedig most mindörökre megerősítette volna az ÚR a királyságodat Izráel fölött.||
07499||1.Sám.13.14||Most azonban királyságod nem lesz állandó. Keresett az ÚR magának szíve szerint való embert, akit az ő népe fölé fejedelmül rendelt, mert te nem tartottad meg, amit az ÚR parancsolt neked.||
07500||1.Sám.13.15||Fölkelt ezután Sámuel, és elment Gilgálból Benjámin városába, Gibeába. És Saul megszámlálta a körülötte található népet, mintegy hatszáz embert.||
07501||1.Sám.13.16||Saul és fia, Jónátán és a velük levő nép Benjámin városában, Gebában tartózkodott, a filiszteusok pedig Mikmásznál táboroztak.||
07502||1.Sám.13.17||Akkor kivált a filiszteusok táborából három csapat. Az egyik csapat az Ofrá irányába vivő úton Súál földje felé tartott.||
07503||1.Sám.13.18||A másik csapat a Béthórón felé vivő útra fordult. A harmadik pedig a határ felé vivő útra fordult, mely a Cebóím völgyén át a puszta felé tart.||
07504||1.Sám.13.19||Kovácsot pedig egész Izráel földjén nem lehetett találni, mert a filiszteusok azt mondták: Ne csinálhassanak a héberek szablyát vagy dárdát!||
07505||1.Sám.13.20||És egész Izráelnek a filiszteusokhoz kellett mennie, hogy megélesíttessék kapájukat, ekevasukat, fejszéjüket és sarlójukat,||
07506||1.Sám.13.21||ha megtompultak a kapák, az ekevasak, a háromágú villák és a fejszék, vagy ha ki kellett egyenesíteni az ösztökéjüket.||
07507||1.Sám.13.22||Ezért az ütközet napján az egész népnél, amely Saullal és Jónátánnal volt, sem kard, sem dárda nem volt található, hanem csak Saulnál és fiánál, Jónátánnál.||
07508||1.Sám.13.23||És a filiszteusok előőrse Mikmász szorosáig nyomult előre.||
07509||1.Sám.14.1|Jónátán hőstette|És történt egy napon, hogy Jónátán, Saul fia azt mondta fegyverhordozó legényének: Gyere, menjünk át a filiszteusok előőrséhez, amely odaát van. Apjának azonban nem szólt róla.||
07510||1.Sám.14.2||Saul pedig Gibea határában, Migrón mezején, a gránátalmafa alatt időzött. Mintegy hatszáz főnyi ember volt vele,||
07511||1.Sám.14.3||és Ahijjá is, aki Silóban az éfódot viselte, Ahitúbnak, Íkábód testvérének, Fineás fiának a fia, aki az ÚR papjának, Élinek volt a fia. A hadinép sem tudta, hogy Jónátán eltávozott.||
07512||1.Sám.14.4||A szoros két oldalán pedig, amelyen Jónátán át akart menni a filiszteusok előőrséhez, innen és túl is volt egy sziklaszirt. Az egyiknek Bócéc, a másiknak pedig Szenne volt a neve.||
07513||1.Sám.14.5||Az egyik sziklacsúcs északra volt, Mikmásszal szemben, a másik pedig délre, Gebával szemben.||
07514||1.Sám.14.6||Jónátán azt mondta fegyverhordozójának: Gyere, menjünk át ezeknek a körülmetéletleneknek az előőrséhez, talán tenni fog valamit értünk az ÚR, mert az ÚR előtt nincs akadály, hogy sok vagy kevés ember által szerezzen szabadulást.||
07515||1.Sám.14.7||Fegyverhordozója így felelt neki: Tégy mindent a szíved szerint. Indulj el, íme, én veled leszek kívánságod szerint.||
07516||1.Sám.14.8||Jónátán pedig azt mondta: Rajta, menjünk föl ezekhez az emberekhez, és mutassuk meg nekik magunkat.||
07517||1.Sám.14.9||Ha azt mondják nekünk: „Várjatok, míg odaérkezünk hozzátok”, akkor álljunk meg a helyünkön, és ne menjünk föl hozzájuk.||
07518||1.Sám.14.10||Ha azonban azt mondják: „Gyertek csak föl mihozzánk”, akkor menjünk föl, mert a kezünkbe adta őket az ÚR. Ez legyen számunkra a jel.||
07519||1.Sám.14.11||Mikor pedig megmutatták magukat mindketten a filiszteusok előőrsének, azt mondták a filiszteusok: Nézd csak, a héberek előjöttek a barlangokból, ahova elrejtőztek.||
07520||1.Sám.14.12||És néhányan az előőrs tagjai közül azt mondták Jónátánnak és a fegyverhordozójának: Gyertek föl hozzánk, mondunk nektek valamit! Ekkor azt mondta Jónátán a fegyverhordozójának: Gyere föl utánam, mert az ÚR Izráel kezébe adta őket!||
07521||1.Sám.14.13||És fölmászott Jónátán négykézláb, és utána a fegyverhordozója is. Hullottak a filiszteusok Jónátán előtt, és fegyverhordozója is sokat megölt a nyomában.||
07522||1.Sám.14.14||Így történt az első ütközet, melyben Jónátán és fegyverhordozója mintegy húsz embert ölt meg egy hold szántóföldnek fél barázda hossznyi területén.||
07523||1.Sám.14.15||Erre riadalom támadt a táborban, a harcmezőn és az egész nép között. Az előőrs és a portyázó sereg is megrémült. A föld megrendült, mert Isten rettegést támasztott.||
07524||1.Sám.14.16|Saul győzelme a filiszteusokon|Amikor Saul őrei Benjámin városából, Gibeából meglátták, hogy a sokaság elszéled, és ide-oda hullámzik,||
07525||1.Sám.14.17||azt mondta Saul a vele levő hadinépnek: Vegyétek számba a népet, és nézzetek utána, hogy ki ment el közülünk. Amikor számba vették, íme, Jónátán és a fegyverhordozója nem volt ott.||
07526||1.Sám.14.18||Ekkor Saul azt mondta Ahijjának: Hozd elő Isten ládáját. Mert Isten ládája akkor Izráel fiainál volt.||
07527||1.Sám.14.19||Amíg Saul a pappal beszélt, a filiszteusok táborában mind nagyobb lett a zaj. Akkor Saul azt mondta a papnak: Hagyd abba, amit elkezdtél!||
07528||1.Sám.14.20||Ekkor hadba szólította Saul az egész hadinépet, amely vele volt, és elmentek az ütközetre, ahol azok már egymás ellen fordultak, és igen nagy volt a zűrzavar.||
07529||1.Sám.14.21||És azok a héberek, akik korábban a filiszteusokkal voltak, s velük együtt jöttek föl a táborba, és körülöttük voltak, azok is Izráel népéhez csatlakoztak, amely Saul és Jónátán mellett volt.||
07530||1.Sám.14.22||És Izráelnek mindazon férfiai is, akik elrejtőztek Efraim hegyvidékén, amikor meghallották, hogy a filiszteusok menekülnek, üldözni kezdték őket a harcban.||
07531||1.Sám.14.23||És megsegítette az ÚR Izráelt azon a napon. A harc pedig BétÁvenen túl terjedt.||
07532||1.Sám.14.24||Izráel népe igen el volt csigázva azon a napon, mert Saul esküvel kényszerítette a népet, ezt mondva: Átkozott az, aki estig enni merészel, míg bosszút nem állok ellenségeimen! Ezért nem evett semmit sem a nép.||
07533||1.Sám.14.25||Majd az egész nép eljutott egy erdőbe, ahol méz volt a föld színén.||
07534||1.Sám.14.26||Mikor pedig a hadinép beért az erdőbe, jóllehet folyt a méz, mégsem emelte senki sem a szájához a kezét, mert félt az eskü miatt.||
07535||1.Sám.14.27||Jónátán azonban nem hallotta, hogy apja megeskette a népet, ezért kinyújtotta a kezében levő botot, bemártotta a lépes mézbe, a szájához emelte, és felvidult a szeme.||
07536||1.Sám.14.28||Ekkor valaki a nép közül azt mondta neki: Apád ünnepélyesen így eskette meg a népet: Átkozott mindenki, aki ma enni merészel! És emiatt olyan kimerült a nép.||
07537||1.Sám.14.29||Jónátán erre azt felelte: Apám bajba viszi az országot. Nézzétek, mennyire felvidult a szemem, hogy kóstoltam egy kicsit ebből a mézből.||
07538||1.Sám.14.30||Hát még ha a nép egy jót evett volna ma az ellenségeinél talált zsákmányából! Nem nagyobb lett volna-e akkor a filiszteusok veresége?||
07539||1.Sám.14.31||És megverték azon a napon a filiszteusokat Mikmásztól Ajjálónig. A nép pedig nagyon kimerült.||6363
07540||1.Sám.14.32||Ekkor a nép a zsákmányra vetette magát, fogták a juhokat, az ökröket és a borjúkat, megölték a földön, és vérükkel együtt ették meg azokat.||2795
07541||1.Sám.14.33||Akkor jelentették ezt Saulnak, hogy íme, vétkezik a nép az ÚR ellen, mert vérrel együtt eszik a húst. Ő azt mondta: Hűtlenül cselekedtek. Ezért gördítsetek ide hozzám egy nagy követ.||
07542||1.Sám.14.34||Majd Saul így folytatta: Menjetek el mindenfelé a nép közé, és mondjátok meg nekik, hogy mindenki hozza ide hozzám a maga ökrét és a maga juhát! Itt vágjátok le és egyétek meg, és nem fogtok vétkezni az ÚR ellen azzal, hogy vérrel együtt eszitek a húst. Akkor elhozta a nép, mindenki kézzel vezetve a maga ökrét azon az éjjelen, és ott vágták le.||
07543||1.Sám.14.35||Saul pedig oltárt épített az ÚRnak. Ez volt az első oltár, amelyet az ÚRnak épített.||
07544||1.Sám.14.36|Saul meg akarja öletni Jónátánt|Ezután Saul azt mondta: Törjünk rá ma éjjel a filiszteusokra, és fosszuk ki őket virradatig, és senkit se hagyjunk meg közülük! Ők pedig azt felelték: Tégy úgy, ahogy jónak látod! De a pap ezt mondta: Járuljunk előbb Isten elé.||
07545||1.Sám.14.37||És Saul megkérdezte Istent: Rátörjek-e a filiszteusokra? Izráel kezébe adod-e őket? De ő nem felelt neki azon a napon.||
07546||1.Sám.14.38||Azért ezt mondta Saul: Gyertek ide mindnyájan, ti, a nép oszlopai, hogy megtudjátok és meglássátok, hogy mi volt ez a bűn ma.||
07547||1.Sám.14.39||Mert él az ÚR, Izráel szabadítója, hogy ha a fiam, Jónátán volna is, aki tette, meg kell halnia! De senki sem felelt neki az egész népből.||
07548||1.Sám.14.40||Akkor ezt mondta egész Izráelnek: Ti legyetek az egyik oldalon, én pedig Jónátán fiammal a másik oldalon. A nép így válaszolt Saulnak: Tégy úgy, ahogy jónak látod!||
07549||1.Sám.14.41||Ekkor Saul ezt mondta az ÚRnak, Izráel Istenének: Szolgáltass igazságot! És a sorsvetés Jónátánra és Saulra esett, a nép pedig megmenekült.||
07550||1.Sám.14.42||Majd ezt mondta Saul: Vessetek sorsot köztem és fiam, Jónátán között. És Jónátánra esett a sorsvetés.||
07551||1.Sám.14.43||Akkor ezt mondta Saul Jónátánnak: Mondd meg nekem, mit tettél. Jónátán pedig elbeszélte neki, s ezt mondta: A kezemben levő bot végével megkóstoltam egy keveset a mézből. Itt vagyok, ám haljak meg!||
07552||1.Sám.14.44||Saul ezt mondta: Úgy cselekedjék Isten most és ezután is, hogy meg kell halnod, Jónátán.||
07553||1.Sám.14.45||A nép azonban így szólt Saulhoz: Jónátán haljon-e meg, aki ezt a nagy szabadulást szerezte Izráelnek? Távol legyen tőlünk! Él az ÚR, hogy egyetlen hajszála sem eshet le fejéről a földre, mert Isten segítségével vitte véghez ezt ma. Így mentette meg a nép Jónátánt a haláltól.||
07554||1.Sám.14.46||Ekkor Saul fölhagyott a filiszteusok üldözésével, a filiszteusok pedig visszatértek lakóhelyükre.||
07555||1.Sám.14.47||Miután tehát Saul átvette a királyságot Izráel fölött, harcban állt minden ellenségével körös-körül: Móábbal, Ammón fiaival, Edómmal, Cóba királyával és a filiszteusokkal. Ahol megfordult, mindenütt győzelmet aratott.||
07556||1.Sám.14.48||Sereget gyűjtött, megverte Amálékot, és megszabadította Izráelt fosztogatóinak kezéből.||
07557||1.Sám.14.49||Saul fiai ezek voltak: Jónátán, Jisvi és Malkisúa. Két leányának neve pedig: az idősebbé Mérab, a kisebbiké Míkal.||
07558||1.Sám.14.50||Saul felesége Ahinóam, Ahimaac leánya volt. Hadvezérét pedig Abnérnak hívták, ő Saul nagybátyjának, Nérnek volt a fia;||
07559||1.Sám.14.51||mert Kís, Saul apja és Nér, Abnér apja Abiél fiai voltak.||
07560||1.Sám.14.52||A filiszteusok elleni háború mind súlyosabb lett Saul egész életében. Ezért, amikor Saul meglátott egyegy erős vagy egy-egy bátor férfit, szolgálatába fogadta.||
07561||1.Sám.15.1|Háború Amálék ellen|Azután ezt mondta Sámuel Saulnak: Engem küldött el az ÚR, hogy királylyá kenjelek föl népe, Izráel fölött. Most hát figyelj az ÚR beszédére.||
07562||1.Sám.15.2||Így szól a Seregek URa: Megemlékeztem arról, amit Amálék Izráellel cselekedett, hogy útját állta, amikor feljött Egyiptomból.||1991;1994
07563||1.Sám.15.3||Most azért menj el, és verd meg Amálékot, és pusztítsátok el mindenét. Ne kedvezz neki, hanem öld meg a férfit és az asszonyt is, a gyermeket és a csecsemőt is mind, valamint az ökröt, a juhot, a tevét, a szamarat.||
07564||1.Sám.15.4||Ekkor összehívta Saul a hadinépet, és megszámlálta őket Teláimban, kétszázezer gyalogost és tízezer embert Júdából.||6226
07565||1.Sám.15.5||Azután Amálék városáig hatolt, és ott lesbe állt egy völgyben.||
07566||1.Sám.15.6||A kénieknek ezt mondta Saul: Menjetek el innen, távozzatok el az amálékiek közül, hogy titeket is el ne pusztítsalak velük együtt, mert ti irgalmasságot cselekedtetek Izráel minden fiával, amikor Egyiptomból följöttek. Erre eltávoztak a kéniek az amálékiek közül.||4466;4467
07567||1.Sám.15.7||Saul pedig megverte Amálékot Havílától egészen a Súrba vezető útig, mely Egyiptommal szemben van.||388
07568||1.Sám.15.8||Agágot, az amálékiek királyát élve fogta el, de az egész népet kardélre hányatta.||
07569||1.Sám.15.9||Saul és népe azonban megkímélte Agágot és a juhoknak, marháknak a javát, azaz a másodellésüket és a bárányokat. Mindazt, ami jó volt, nem akarták elpusztítani, csak ami hitvány vagy értéktelen dolog volt, azt pusztították el.||
07570||1.Sám.15.10|Saul engedetlensége és büntetése|Akkor így szólt az ÚR Sámuelhez:||
07571||1.Sám.15.11||Megbántam, hogy királlyá tettem Sault, mert eltávozott tőlem, és beszédeimet nem tartotta meg. Sámuel is felháborodott, és egész éjszaka az ÚRhoz kiáltott.||
07572||1.Sám.15.12||Majd korán fölkelt, hogy reggel találkozzék Saullal. De ekkor hírül adták Sámuelnak ezeket: Saul Kármelbe ment, és emlékoszlopot állított magának, azután megfordult, továbbment, és lement Gilgálba.||
07573||1.Sám.15.13||Amint Sámuel Saulhoz érkezett, azt mondta neki Saul: Az ÚR áldottja vagy te. Teljesítettem, amit az ÚR parancsolt.||
07574||1.Sám.15.14||Sámuel azonban ezt mondta: Mi az a juhbégetés, mely a fülembe hat, és az az ökörbőgés, amelyet hallok?||
07575||1.Sám.15.15||Saul ezt mondta: Az amálékiektől hozták azokat, mert a nép megkímélte a juhok és az ökrök javát, hogy feláldozza az ÚRnak, a te Istenednek. A többit pedig elpusztítottuk.||
07576||1.Sám.15.16||Akkor Sámuel ezt mondta Saulnak: Engedd meg, hogy megmondjam neked, amit az ÚR mondott nekem ma éjjel. Ő pedig így felelt: Beszélj!||
07577||1.Sám.15.17||Erre Sámuel azt mondta: Nemde kicsi voltál a saját szemedben is, mégis Izráel törzseinek fejévé lettél, és az ÚR királlyá kent föl Izráel fölött?!||
07578||1.Sám.15.18||Elküldött téged az ÚR utadra, és azt mondta: Menj, pusztítsd el a vétkes amálékieket, és hadakozzál ellenük mindaddig, amíg csak meg nem semmisíted őket.||
07579||1.Sám.15.19||Miért nem hallgattál az ÚR szavára, miért estél neki a prédának, és tetted azt, amit rossznak lát az ÚR?||
07580||1.Sám.15.20||Saul így felelt Sámuelnek: Én bizony hallgattam az ÚR szavára, és azon az úton jártam, amelyre az ÚR elküldött, és elhoztam Agágot, az amálékiek királyát, és elpusztítottam az amálékieket.||
07581||1.Sám.15.21||De a nép elvette a prédából a kiirtásra szánt juhoknak és ökröknek a javát, hogy feláldozza az ÚRnak, a te Istenednek Gilgálban.||
07582||1.Sám.15.22||Erre azt mondta Sámuel: Vajon kedvesebb-e az ÚR előtt az égő- és véresáldozat, mint az ÚR szava iránti engedelmesség? Íme, jobb az engedelmesség a véresáldozatnál és a szófogadás a kosok kövérjénél!||
07583||1.Sám.15.23||Mert olyan az engedetlenség, mint a varázslás, és az ellenszegülés, mint a romlottság és a bálványimádás. Mivel megvetetted az ÚR beszédét, ő is megvetett téged, hogy ne légy király.||
07584||1.Sám.15.24||Erre Saul ezt mondta Sámuelnek: Vétkeztem, mert megszegtem az ÚR szavát és a te beszédedet. Mert féltem a néptől, azért hallgattam a szavukra.||
07585||1.Sám.15.25||Bocsásd meg azért vétkemet, és térj vissza velem, hogy könyörögjek az ÚRnak.||
07586||1.Sám.15.26||Sámuel pedig ezt felelte Saulnak: Nem térek vissza veled, mert megvetetted az ÚR beszédét, és az ÚR is megvetett téged, hogy ne légy király Izráel fölött.||
07587||1.Sám.15.27||És amikor Sámuel megfordult, hogy elmenjen, Saul megragadta felsőruhájának a szárnyát, és az leszakadt.||
07588||1.Sám.15.28||Ekkor azt mondta neki Sámuel: Elszakította tőled az ÚR a mai napon Izráel királyságát és másnak adta, aki jobb nálad.||
07589||1.Sám.15.29||Izráel Felségese pedig nem hazudik, és semmit meg nem bán, mert nem ember ő, hogy valamit megbánjon.||
07590||1.Sám.15.30||Saul azt mondta: Vétkeztem, de azért becsülj meg engem népem vénei előtt és Izráel előtt. Jöjj vissza velem, hogy könyörögjek az ÚRnak, a te Istenednek.||
07591||1.Sám.15.31||Erre Sámuel Saullal tért vissza, és Saul könyörgött az ÚRnak.||
07592||1.Sám.15.32||Sámuel pedig ezt mondta: Hozzátok ide elém Agágot, Amálék királyát. Agág odament hozzá kevélyen, mivel ezt gondolta magában: Bizonyára eltávozott a halál keserűsége.||
07593||1.Sám.15.33||De Sámuel ezt mondta neki: Ahogy a te kardod asszonyokat tett gyermektelenné, úgy legyen gyermektelenné minden asszony között a te anyád is! És darabokra vagdalta Agágot az ÚR előtt Gilgálban.||
07594||1.Sám.15.34||Ezután Sámuel elment Rámába, Saul pedig fölment az ő házához Gibeába, Saul városába.||
07595||1.Sám.15.35||Sámuel pedig nem látogatta meg többé Sault egészen halála napjáig. De Sámuel bánkódott Saul miatt. Az ÚR pedig megbánta, hogy királlyá tette Sault Izráel fölött.||
07596||1.Sám.16.1|Sámuel királlyá keni Dávidot|Majd azt mondta az ÚR Sámuelnek: Ugyan meddig bánkódsz még Saul miatt, holott én elvetettem őt, hogy ne uralkodjék Izráel fölött? Töltsd meg a szarudat olajjal, és indulj el. Elküldelek a betlehemi Isaihoz, mert az ő fiai közül választottam magamnak királyt.||
07597||1.Sám.16.2||Sámuel pedig azt mondta: Hogyan mehetnék oda? Ha meghallja Saul, megöl engem. De az ÚR ezt mondta: Vigyél magaddal egy üszőt, és mondd azt: Azért jöttem, hogy áldozatot mutassak be az ÚRnak.||
07598||1.Sám.16.3||Hívd meg Isait az áldozatra, és én tudtodra adom, hogy mit cselekedj: azt kend föl nekem, akit mondani fogok neked.||
07599||1.Sám.16.4||Sámuel megtette, amit az ÚR mondott, és elment Betlehembe. A város vénei pedig megijedtek, elébe mentek, és azt kérdezték: Békességes-e a jöveteled?||
07600||1.Sám.16.5||Ő pedig így felelt: Békességes. Azért jöttem, hogy áldozatot mutassak be az ÚRnak. Szenteljétek meg hát magatokat, és gyertek el velem az áldozatra. Aztán megszentelte Isait és fiait, és elhívta őket az áldozatra.||
07601||1.Sám.16.6||Mikor pedig odamentek, és meglátta Eliábot, azt gondolta: Bizonyára ő az ÚR fölkentje!||
07602||1.Sám.16.7||Az ÚR azonban azt mondta Sámuelnek: Ne nézd külsejét, se termetes növését, mert én megvetettem őt. Mert az ÚR nem azt nézi, amit az ember. Mert az ember azt nézi, ami a szeme előtt van, de az ÚR azt nézi, ami a szívben van.||19434;19501
07603||1.Sám.16.8||Erre Abinádábot szólította Isai, és odavezette Sámuel elé. Ő azonban azt mondta: Ő sem az, akit az ÚR választott.||
07604||1.Sám.16.9||Azután Sammát vezette oda Isai. De ő azt mondta: Ez sem az, akit az ÚR választott.||
07605||1.Sám.16.10||És így odavezette Isai Sámuel elé mind a hét fiát. Sámuel pedig azt mondta Isainak: Nem közülük választott az ÚR.||
07606||1.Sám.16.11||Akkor azt mondta Sámuel Isainak: Minden fiad itt van? Ő pedig így felelt: Hátravan még a legkisebb, de ő a juhokat őrzi. Sámuel azt mondta neki: Küldj el érte, és hozasd ide őt, mert addig nem ülünk le, amíg ide nem jön.||
07607||1.Sám.16.12||Elküldött tehát érte, és elhozatta. Ő pedig pirospozsgás volt, szép szemű és kedves tekintetű. Akkor azt mondta az ÚR: Kelj föl, és kend föl, mert ő az!||
07608||1.Sám.16.13||Vette tehát Sámuel az olajosszarut, és fölkente őt testvérei körében. És attól a naptól fogva az ÚR lelke hatalmasan Dávidra szállt. Azután fölkelt Sámuel, és elment Rámába.||
07609||1.Sám.16.14|Dávid Saul udvarába kerül|És az ÚR lelke eltávozott Saultól, és a gonosz lélek kezdte gyötörni őt, amelyet az ÚR küldött.||
07610||1.Sám.16.15||Saul szolgái ezt mondták neki: Íme, most az Istentől küldött gonosz lélek gyötör.||
07611||1.Sám.16.16||Parancsoljon azért a mi urunk szolgáidnak, akik körülötted vannak, hogy keressenek egy olyan embert, aki jól tudja pengetni a hárfát, és amikor az Istentől küldött gonosz lélek reád jön, hárfázzon, hogy megkönnyebbülj.||
07612||1.Sám.16.17||Erre Saul azt mondta szolgáinak: Keressetek hát nekem egy olyan embert, aki jól tud hárfázni, és hozzátok el hozzám.||
07613||1.Sám.16.18||Akkor az egyik szolga így válaszolt: Íme, én láttam a betlehemi Isai egyik fiát, aki tud hárfázni, aki erős vitéz és jó harcos, értelmes és szép ember, és az ÚR vele van.||
07614||1.Sám.16.19||Ezért Saul követeket küldött Isaihoz, és ezt üzente: Küldd hozzám fiadat, Dávidot, aki a juhok mellett van.||
07615||1.Sám.16.20||Isai pedig vett egy szamarat, egy kenyeret, egy tömlő bort és egy kecskegödölyét, és elküldte Saulnak fia, Dávid által.||
07616||1.Sám.16.21||Mikor pedig Dávid elment Saulhoz, és megállt előtte, az nagyon megszerette, és fegyverhordozója lett neki.||
07617||1.Sám.16.22||És elküldött Saul Isaihoz ezzel az üzenettel: Hadd maradjon Dávid nálam, mert igen megkedveltem.||
07618||1.Sám.16.23||És amikor az Istentől küldött lélek Saulon volt, vette Dávid a hárfát és pengetni kezdte. Saul pedig megkönnyebbült, jobban lett, és a gonosz lélek eltávozott tőle.||
07619||1.Sám.17.1|Háború a filiszteusokkal|A filiszteusok összegyűjtötték seregeiket a harcra. A júdabeli Szókónál gyűltek össze, és tábort ütöttek Szókó és Azéká között Efesz-Dammimnál.||6237;6074;10688
07620||1.Sám.17.2||Saul és az izráeliek is összegyűltek, tábort ütöttek az Élá völgyében, és csatarendbe álltak a filiszteusok ellen.||
07621||1.Sám.17.3||A filiszteusok az innenső hegyen álltak, az izráeliek pedig a túlsó hegyen, úgy, hogy a völgy közöttük volt.||
07622||1.Sám.17.4||A filiszteusok táborából előlépett egy kiváló harcos, akit Góliátnak hívtak, és Gát váro sá ból származott. Magassága hat könyök és egy arasz volt.||
07623||1.Sám.17.5||Fején rézsisak volt, és pikkelyes páncélba volt öltözve. A páncél súlya pedig ötezer rézsékelnyi volt.||
07624||1.Sám.17.6||Lábán réz lábpáncél és vállain rézpajzs volt.||
07625||1.Sám.17.7||Lándzsája nyele olyan volt, mint a takácsok zugolyfája, lándzsája hegye pedig hatszáz sékel súlyú vasból volt, és egy pajzshordozó ment előtte.||
07626||1.Sám.17.8||Megállt, és így kiáltott oda Izráel csatasorainak: Miért vonultatok ki, és miért készülődtök harcra? Én filiszteus vagyok, ti pedig Saul szolgái. Válasszatok ki ezért magatok közül egy embert, és jöjjön ide hozzám.||
07627||1.Sám.17.9||Ha meg mer velem vívni, és legyőz, akkor mi a ti szolgáitok leszünk. De ha én győzöm le és megölöm őt, akkor ti lesztek a mi szolgáink, és ti szolgáltok nekünk.||
07628||1.Sám.17.10||Ezt is mondta még a filiszteus: Én ma gyalázattal illetem Izráel seregét. Állítsatok hát ki ellenem egy embert, hogy megvívjunk egymással.||
07629||1.Sám.17.11||Amikor meghallotta Saul és egész Izráel a filiszteusnak ezt a beszédét, megrettentek, és igen féltek.||
07630||1.Sám.17.12||Dávid egy Júda városából, Betlehemből való efrátai embernek volt a fia, akit Isainak hívtak, és nyolc fia volt. Ez a férfi Saul idejében idős, előrehaladt korú ember volt.||
07631||1.Sám.17.13||Isai három idősebbik fia Saullal elment a háborúba. E három fiának, akik a háborúba mentek, ez volt a neve: az idősebbik Eliáb, a második Abinádáb és a harmadik Sammá.||
07632||1.Sám.17.14||Dávid volt a legkisebb. Amikor a három legidősebb elment Saullal,||
07633||1.Sám.17.15||Dávid elment Saulhoz, de visszatért, hogy apja juhait őrizze Betlehemben.||
07634||1.Sám.17.16||A filiszteus pedig előjött reggel és este, és kiállt negyven napon át.||
07635||1.Sám.17.17||Isai egyszer azt mondta fiának, Dávidnak: Vedd testvéreid számára ezt az efa pörkölt búzát és ezt a tíz kenyeret. Siess, vidd el a táborba bátyáidhoz.||
07636||1.Sám.17.18||Ezt a tíz sajtot pedig vidd el az ezredesnek, és látogasd meg testvéreidet, hogy jól vannak-e, és hozz tőlük jelet.||
07637||1.Sám.17.19||Saul velük együtt és egész Izráellel az Élá völgyében harcban áll a filiszteusokkal.||
07638||1.Sám.17.20||Fölkelt tehát Dávid korán reggel, a nyájat egy pásztorra bízta, fogta a dolgokat, és elment, ahogy meghagyta neki Isai. Amikor eljutott a tábor széléig, a sereg éppen csatarendbe állt, és harci zajt támasztott.||
07639||1.Sám.17.21||Csatarendbe állt Izráel meg a filiszteusok is: csatasor csatasorral szemben.||
07640||1.Sám.17.22||Akkor Dávid rábízta a holmiját arra, aki a harci fölszerelést őrizte, és elfutott a harctérre. Odaérve kérdezősködött bátyjai hogyléte felől.||
07641||1.Sám.17.23||Amíg velük beszélgetett, íme, a Góliát nevű filiszteus harcos, aki Gátból való volt, előjött a filiszteusok csatasorából, és most is hasonlóképpen beszélt; Dávid pedig meghallotta ezt.||
07642||1.Sám.17.24||Amikor az izráeliek látták azt a férfit, mindnyájan elfutottak előle, mert nagyon féltek.||
07643||1.Sám.17.25||Azt mondták az izráeliek: Láttátok-e azt a férfit, aki előállt? Azért állt elő, hogy gyalázza Izráelt. Ha valaki megölné, nagy gazdagsággal ajándékozná meg a király, leányát is hozzáadná, és atyjának házát szabaddá tenné Izráelben.||
07644||1.Sám.17.26|Dávid legyőzi Góliátot|Dávid megkérdezte a mellette álló embereket: Mi történik azzal az emberrel, aki megöli ezt a filiszteust, és elveszi a gyalázatot Izráelről? Mert kicsoda ez a körülmetéletlen filiszteus, hogy gyalázni meri az élő Isten seregét?!||
07645||1.Sám.17.27||A nép pedig az előbbi beszéd szerint elmondta, hogy mire számíthat az az ember, aki megöli őt.||
07646||1.Sám.17.28||Amikor legidősebb testvére, Eliáb meghallotta, hogy az emberekkel beszél, igen megharagudott Dávidra, és azt mondta: Minek jöttél ide, és kire bíztad azt a néhány juhot, amely a pusztában van? Ismerem vakmerőségedet és szíved álnokságát, hogy csak azért jöttél ide, hogy megnézd az ütközetet!||
07647||1.Sám.17.29||Dávid pedig így felelt: De hát most mit tettem? Hiszen csak beszélgettünk.||
07648||1.Sám.17.30||Azután másvalakihez fordult, és ugyanazt kérdezte, mint korábban, és az is, meg a hadinép is az előbbi beszéd szerint válaszolt neki.||
07649||1.Sám.17.31||Amikor meghallották, mit beszélt Dávid, elmondták Saulnak, ő pedig magához hívatta.||
07650||1.Sám.17.32||Dávid ezt mondta Saulnak: Senki se csüggedjen el emiatt. Elmegy a szolgád, és megvív ezzel a filiszteussal.||
07651||1.Sám.17.33||Saul pedig azt mondta neki: Nem mehetsz te e filiszteus ellen, hogy megvívj vele, mert te gyermek vagy, ő pedig harcedzett férfi, ifjúságától fogva.||
07652||1.Sám.17.34||Dávid azonban így felelt Saulnak: Pásztor volt a te szolgád apja juhai mellett. Ha eljött az oroszlán és a medve, és elragadott egy bárányt a nyájból,||
07653||1.Sám.17.35||utánamentem, leütöttem, kiszabadítottam a szájából. Ha pedig ellenem támadt, megragadtam a szakállánál fogva, leterítettem és megöltem.||
07654||1.Sám.17.36||Szolgád megölte az oroszlánt is, és a medvét is. Így történik majd ezzel a körülmetéletlen filiszteussal is, mint azokkal, mert gyalázattal illette az élő Isten seregét.||
07655||1.Sám.17.37||És folytatta Dávid: Az ÚR, aki megszabadított engem az oroszlán és a medve karmaiból, meg fog szabadítani engem e filiszteus kezéből is. Saul erre így felelt Dávidnak: Eredj el hát, és az ÚR legyen veled!||
07656||1.Sám.17.38||És felöltöztette Dávidot a saját harci ruhájába: rézsisakot tett a fejére, és páncélba öltöztette.||
07657||1.Sám.17.39||Azután Dávid felkötötte kardját a harci ruhája fölé, és járni akart, mert még nem próbálta. Ekkor Dávid így szólt Saulhoz: Nem bírok ezekben járni, mert még nem próbáltam. És levette azokat magáról.||
07658||1.Sám.17.40||Kezébe vette botját, kiválasztott magának a patakból öt sima kövecskét, eltette azokat pásztortáskájába, azaz a tarisznyájába, amely vele volt, és parittyájával a kezében közeledett a filiszteushoz.||
07659||1.Sám.17.41||Akkor elindult a filiszteus is, és közeledett Dávidhoz. Az az ember pedig, aki a pajzsát hordozta, előtte ment.||
07660||1.Sám.17.42||Mikor pedig odatekintett a filiszteus, és meglátta Dávidot, lenézte őt, mert ifjú volt, pirospozsgás és szép tekintetű.||
07661||1.Sám.17.43||A filiszteus ezt mondta Dávidnak: Kutya vagyok tán, hogy bottal jössz rám? És szidalmazta Dávidot és az ő Istenét.||
07662||1.Sám.17.44||Még ezt is mondta Dávidnak: Jöjj ide hozzám, hadd adjam testedet az égi madaraknak és a mezei vadaknak!||
07663||1.Sám.17.45||Dávid pedig így felelt a filiszteusnak: Te karddal, dárdával és pajzzsal jössz ellenem, én pedig a Seregek URának, Izráel seregei Istenének a nevében megyek ellened, akit te gyalázattal illettél.||
07664||1.Sám.17.46||A mai napon kezembe ad téged az ÚR, megöllek, és levágom a fejedet. A filiszteusok seregének tetemeit pedig az égi madaraknak és a mezei vadaknak fogom adni a mai napon, hogy tudja meg az egész föld, hogy van Izráelnek Istene.||
07665||1.Sám.17.47||És tudja meg ez az egész sokaság, hogy nem kard által és nem dárda által tart meg az ÚR, mert az ÚRé a had, és ő a kezünkbe ad titeket.||
07666||1.Sám.17.48||Mikor a filiszteus felkészült, és Dávid felé közeledett, Dávid is sietett és futott a viadalra a filiszteus elé.||
07667||1.Sám.17.49||Benyúlt a tarisznyájába, kivett onnan egy követ, elhajította a parittyájával, és úgy homlokon találta a filiszteust, hogy a kő a homlokába fúródott, és ő arccal a földre esett.||
07668||1.Sám.17.50||Így Dávid erősebb volt a filiszteusnál parittyával és kővel. Legyőzte a filiszteust és megölte, pedig kard sem volt a kezében.||
07669||1.Sám.17.51||Ekkor odafutott Dávid, ráállt a filiszteusra, fogta annak kardját, kirántotta a hüvelyéből, és levágta a fejét. Így ölte meg. A filiszteusok pedig, amint meglátták, hogy meghalt a hősük, megfutamodtak.||
07670||1.Sám.17.52||Ekkor fölkeltek Izráel és Júda férfiai, és csatakiáltással üldözőbe vették a filiszteusokat a völgyön át Ekrón kapujáig. És hullottak a filiszteusok sebesültjei a Saaraim felé vezető úton egészen Gátig és Ekrónig.||
07671||1.Sám.17.53||Azután visszatértek Izráel fiai a filiszteusok üldözéséből, és feldúlták a táborukat.||
07672||1.Sám.17.54||Dávid pedig fölvette a filiszteus fejét, és elvitte Jeruzsálembe, fegyvereit pedig a maga sátrában helyezte el.||
07673||1.Sám.17.55||Saul pedig, amikor látta, hogy Dávid kiment a filiszteus elé, azt kérdezte Abnértól, a sereg fővezérétől: Abnér! Kinek a fia ez a gyermek? Abnér így felelt: Él a lelked, ó, király, hogy nem tudom!||
07674||1.Sám.17.56||A király erre azt mondta: Kérdezd meg, hogy kinek a fia ez az ifjú!||
07675||1.Sám.17.57||Amikor visszajött Dávid, miután megölte a filiszteust, fogta őt Abnér, és Saulhoz vitte. A filiszteus feje pedig még a kezében volt.||
07676||1.Sám.17.58||Saul megkérdezte tőle: Kinek a fia vagy te, ó, ifjú? Dávid pedig így felelt: Szolgádnak, a betlehemi Isainak a fia vagyok.||
07677||1.Sám.18.1|Jónátán szövetséget köt Dáviddal|Miután befejezte a beszélgetést Saullal, Jónátán lelke egybeforrt Dávid lelkével, és Jónátán úgy megszerette őt, mint a saját lelkét.||
07678||1.Sám.18.2||Saul pedig magához vette őt azon a napon, és nem engedte, hogy visszatérjen apja házához.||
07679||1.Sám.18.3||Jónátán pedig szövetséget kötött Dáviddal, mert úgy szerette őt, mint a saját lelkét.||
07680||1.Sám.18.4||És Jónátán levette a felsőruháját és Dávidnak adta, sőt harci öltözetét, saját kardját, íját és övét is.||
07681||1.Sám.18.5||És Dávid mindenhova elment, ahová Saul küldte, és útja sikeres volt. Saul a harcosok élére állította, és kedves lett az egész nép előtt és Saul szolgái előtt is.||
07682||1.Sám.18.6|Saul féltékeny Dávidra|Amint hazafelé jöttek, amikor Dávid a filiszteusok leveréséből tért vissza, kimentek az asszonyok Saul király elé Izráel minden városából énekelni, körtáncot járni, dobolva, vígan, tamburákon játszva.||
07683||1.Sám.18.7||A táncoló asszonyok így kezdtek énekelni: Megverte Saul a maga ezrét és Dávid is az ő tízezrét.||
07684||1.Sám.18.8||Saul ezen igen megharagudott, és nem tetszett neki ez a beszéd, mert azt gondolta: Dávidnak, lám, tízezret tulajdonítanak, nekem pedig csak ezret, így hát már csak a királyság hiányzik neki!||
07685||1.Sám.18.9||Ezért Saul attól a naptól fogva mindig rossz szemmel nézett Dávidra.||
07686||1.Sám.18.10||Másnap aztán megszállta Sault az Istentől küldött gonosz lélek, és révületbe esett a házában. Dávid pedig hárfázott, ahogy mindennap szokott; Saul kezében pedig egy dárda volt.||
07687||1.Sám.18.11||És elhajította Saul a dárdát, mert azt gondolta: a falhoz szögezem Dávidot. De Dávid két ízben is félrehajolt előle.||
07688||1.Sám.18.12||És félni kezdett Saul Dávidtól, mert vele volt az ÚR, Saultól pedig eltávozott.||
07689||1.Sám.18.13||Ezért Saul elbocsátotta őt maga mellől és ezredesévé tette, hogy vonuljon a hadinép élén.||
07690||1.Sám.18.14||És Dávid minden útjában sikeresen forgolódott, mert az ÚR vele volt.||
07691||1.Sám.18.15||Mikor pedig látta Saul, hogy milyen sikeres, félni kezdett tőle.||
07692||1.Sám.18.16||De egész Izráel és Júda szerette Dávidot, mert ő vonult az élükön ki és be.||
07693||1.Sám.18.17||Saul egyszer így szólt Dávidhoz: Íme, idősebbik leányomat, Mérabot neked adom feleségül, csak légy az én vitézem, és harcold az ÚR harcait. Mert azt gondolta Saul: Ne az én kezem által vesszen el, hanem a filiszteusok keze által.||
07694||1.Sám.18.18||Dávid pedig azt felelte Saulnak: Ki vagyok én, és mi az én életem és apám családja Izráelben, hogy a király veje legyek ?||
07695||1.Sám.18.19||De amikor Saul leányát, Mérabot hozzá kellett volna adni Dávidhoz, mégis a mehólai Adriélhez adták feleségül.||6716
07696||1.Sám.18.20||Saul leánya, Míkal azonban megszerette Dávidot. Amikor ezt megmondták Saulnak, tetszett neki a dolog.||
07697||1.Sám.18.21||Azt gondolta: Nekiadom őt, hogy ő legyen majd veszedelmére, és ő legyen a filiszteusok eszköze ellene. Ezért Saul másodszor is azt mondta Dávidnak: Légy akkor most a vőm.||
07698||1.Sám.18.22||És megparancsolta Saul a szolgáinak: Beszéljetek Dáviddal titokban, és mondjátok ezt neki: Íme, a király jóindulattal van irántad, és szolgái is mind szeretnek, légy azért a veje a királynak.||
07699||1.Sám.18.23||A szolgák el is mondták ezeket Dávidnak, de ő így felelt: Olyan csekélységnek látjátok, hogy valaki a király vejévé legyen? Hiszen én szegény és alacsonyrendű ember vagyok!||
07700||1.Sám.18.24||És elmondták Saulnak a szolgái, hogy ezt meg ezt mondta Dávid.||
07701||1.Sám.18.25||Saul ekkor így szólt: Mondjátok meg Dávidnak, nem kíván a király más jegyajándékot, csak száz filiszteus előbőrét, hogy bosszút állj a király ellenségein. Mert Saul a filiszteusok keze által akarta elveszíteni Dávidot.||
07702||1.Sám.18.26||Megmondták tehát az ő szolgái Dávidnak ezeket a beszédeket, és tetszett a dolog neki, hogy a király veje legyen. A kitűzött napok még el sem jöttek,||
07703||1.Sám.18.27||amikor Dávid fölkelt, elment az embereivel, és levágott a filiszteusok közül kétszáz férfit. Elhozta Dávid az előbőrüket, és mind beadta azokat a királynak, hogy annak veje lehessen. Erre Saul hozzáadta feleségül a leányát, Míkalt.||
07704||1.Sám.18.28||Mikor pedig Saul látta és megértette, hogy az ÚR Dáviddal van, és Míkal, a leánya szereti őt,||
07705||1.Sám.18.29||még inkább félni kezdett Dávidtól. És Saul ellensége lett Dávidnak egész életében.||
07706||1.Sám.18.30||A filiszteusok vezérei pedig gyakran betörtek, de valahányszor betörtek, Dávid mindig nagyobb sikert ért el, mint Saul összes többi szolgája, és ezért igen híressé lett a neve.||
07707||1.Sám.19.1|Saul Dávid életére tör|Saul azt mondta fiának, Jónátánnak és a többi szolgájának, hogy meg kellene ölni Dávidot. De Jónátán, Saul fia nagyon szerette őt.||
07708||1.Sám.19.2||Ezért Jónátán elmondta Dávidnak: Apám, Saul azon van, hogy megöljön téged, azért vigyázz magadra holnap reggel. Titkos helyen tartózkodjál, és rejtőzködj el.||
07709||1.Sám.19.3||Én pedig kimegyek, és apám mellett megállok a mezőn, ahol te leszel, és beszélni fogok vele felőled, és meglátom, hogy mint lesz, és tudtodra adom.||
07710||1.Sám.19.4||És Jónátán kedvezően nyilatkozott Dávid felől apja, Saul előtt, és azt mondta neki: Ne vétkezzék a király szolgája, Dávid ellen, mert ő nem vétett ellened, sőt szolgálata igen hasznos volt számodra.||
07711||1.Sám.19.5||Kockára tette az életét, leterítette a filiszteust, és általa az ÚR nagy szabadulást szerzett egész Izráelnek. Te is láttad ezt, és örültél neki. Miért vétkeznél hát az ártatlan vér ellen, miért ölnéd meg ok nélkül Dávidot?||
07712||1.Sám.19.6||Ekkor Saul hallgatott Jónátán szavára, és megesküdött: Él az ÚR, hogy nem ölik meg őt.||
07713||1.Sám.19.7||Akkor Jónátán szólt Dávidnak, és elmondta neki mindezt. Majd Dávidot Saulhoz vezette, aki ismét olyan lett hozzá, mint azelőtt volt.||
07714||1.Sám.19.8||Amikor pedig a háború ismét megkezdődött, Dávid kivonult, és harcolt a filiszteusok ellen. Nagy vereséget mért rájuk, és azok megfutamodtak előle.||
07715||1.Sám.19.9||Az Istentől küldött gonosz lélek azonban megszállta Sault, mikor házában ült dárdájával a kezében. Dávid pedig pengette a hárfát.||
07716||1.Sám.19.10||Akkor Saul a dárdával a falhoz akarta szögezni Dávidot, de ő félrehajolt Saul elől, és a dárda a falba fúródott. Dávid pedig kifutott, és még azon az éjszakán elmenekült.||
07717||1.Sám.19.11||Ekkor Saul követeket küldött Dávid házához, hogy leselkedjenek utána, és reggel megöljék. De felesége, Míkal tudtára adta ezt Dávidnak. Így szólt hozzá: Ha meg nem mented életedet ma éjjel, holnap megölnek.||
07718||1.Sám.19.12||És leengedte Míkal Dávidot az ablakon át, ő pedig elfutott és megmenekült.||
07719||1.Sám.19.13||Majd fogta Míkal a teráfot, az ágyba fektette, a feje alá kecskeszőrből készült párnát tett, és betakarta lepedővel.||
07720||1.Sám.19.14||Mikor pedig Saul elküldte a követeket, hogy Dávidot megfogják, azt mondta: Dávid beteg.||
07721||1.Sám.19.15||Saul ismét elküldte a követeket, hogy megnézzék Dávidot, ezt mondván nekik: Ágyastól is hozzátok elém, hogy megölhessem.||
07722||1.Sám.19.16||Amikor a követek odamentek, íme, a teráf volt az ágyban, és a fejrész alatt a kecskeszőrből készült párna volt.||
07723||1.Sám.19.17||Ekkor azt mondta Saul Míkalnak: Milyen dolog az, hogy így becsaptál! Elengedted az ellenségemet, és ő elmenekült. Míkal így felelt: Ő mondta nekem: Bocsáss el, vagy megöllek!||
07724||1.Sám.19.18||Dávid pedig elfutott és megszabadult. Elment Sámuelhez Rámába, és elmondta neki mindazt, amit Saul tett vele. Ezután elment Sámuellel együtt Nájótba, és ott időztek.||
07725||1.Sám.19.19||Saulnak ezt megjelentették: Íme, Dávid Nájótban van, Ráma mellett.||
07726||1.Sám.19.20||Erre Saul követeket küldött, hogy Dávidot megfogják. Amint azonban meglátták a próféták seregét, akik prófétáltak, és Sámuelt, aki ott állt mint elöljárójuk, Isten lelke Saul követeire szállt, és ők is prófétáltak.||
07727||1.Sám.19.21||Mikor ezt megjelentették Saulnak, más követeket küldött ki, de azok is prófétáltak. Akkor harmadszor is követeket küldött oda Saul, de azok is prófétálni kezdtek.||
07728||1.Sám.19.22||Akkor ő maga ment el Rámába. Amint a nagy kúthoz érkezett, amely Szekúban van, ezt kérdezte: Hol van Sámuel és Dávid? Ezt felelték neki: Nájótban, Ráma mellett.||
07729||1.Sám.19.23||Elment hát Nájótba, Ráma mellé. De Isten lelke szállt őrá is, és folytonosan prófétált, míg eljutott Nájótba, Ráma mellé.||
07730||1.Sám.19.24||Levette ruháit, és ő is prófétált Sámuel előtt, és ott feküdt meztelenül egész nap és egész éjjel. Ezért mondják: Hát Saul is a próféták között van?||
07731||1.Sám.20.1|Jónátán megmenti Dávidot|Azután Dávid elmenekült a Ráma melletti Nájótból. Elment, és azt mondta Jónátánnak: Mit követtem el? Mi vétkem van, és mi a bűnöm apád előtt, hogy életemre tör?||
07732||1.Sám.20.2||Ő pedig ezt felelte neki: Távol legyen tőlem! Nem fogsz meghalni! Hiszen apám nem tesz sem nagy, sem kicsiny dolgot úgy, hogy előttem föl ne tárná. Miért titkolná hát el előlem ezt a dolgot? Nem úgy van!||
07733||1.Sám.20.3||De Dávid megesküdött, és azt mondta: Biztosan tudja apád, hogy kedvelsz, ezért ezt gondolja: Ne tudja meg ezt Jónátán, hogy valamiképp meg ne szomorodjék. Bizonyosan él az ÚR, és él a te lelked, hogy alig egy lépés választ el a haláltól.||
07734||1.Sám.20.4||Jónátán így felelt Dávidnak: Bármit kíván a lelked, megteszem érted.||
07735||1.Sám.20.5||Dávid ezt mondta Jónátánnak: Íme, holnap újhold lesz, mikor a király asztalához kellene ülnöm, hogy vele egyem, de te engedj el engem, hogy elrejtőzzem a mezőn a harmadik nap estéjéig.||3998;4588;-4592
07736||1.Sám.20.6||Ha apád kérdezősködnék utánam, mondd ezt: Nagyon kérte Dávid tőlem, hogy hazasiethessen Betlehembe, az ő városába, mert most ott az egész nemzetségének esztendőnként való áldozata van.||
07737||1.Sám.20.7||Ha azt fogja mondani: „Jól van”, úgy békében lehet szolgád. Ha pedig nagyon megharagudna, úgy tudd meg, hogy gonosz tettre határozta el magát.||
07738||1.Sám.20.8||Légy azért irgalmas szolgád iránt, hiszen az ÚR előtt kötöttél szövetséget velem, a te szolgáddal. Ha azonban gonoszság van bennem, ölj meg te. Miért vinnél apádhoz?||
07739||1.Sám.20.9||Jónátán pedig így felelt: Távol legyen az tőled! Ha biztosan megtudom, hogy apám elhatározta magát arra, hogy a gonosz tettet rajtad végrehajtsa, hát nem mondanám-e meg neked?||
07740||1.Sám.20.10||Dávid ezt felelte Jónátánnak: Ki adja nekem tudtomra, hogy atyád kemény választ adott-e?||
07741||1.Sám.20.11||Jónátán azt mondta Dávidnak: Jöjj, menjünk ki a mezőre. És ki is mentek mindketten a mezőre.||
07742||1.Sám.20.12||Ekkor azt mondta Jónátán Dávidnak: Az ÚR az Izráel Istene. Ha holnap vagy holnapután ez idő tájt kipuhatolhatom apámtól, hogy jóakarattal van-e Dávid iránt, akkor hozzád küldök, és megüzenem neked.||
07743||1.Sám.20.13||Úgy cselekedjék az ÚR Jónátánnal most és azután is, hogy ha apámnak az tetszenék, hogy gonoszul bánjon veled, tudtodra adom, s akkor elengedlek, hogy békében elmehess. És az ÚR legyen veled, mint volt az én apámmal!||
07744||1.Sám.20.14||Ha életben maradok, cselekedjél velem az ÚR irgalmassága szerint, hogy meg ne haljak.||
07745||1.Sám.20.15||És ne vond meg irgalmasságodat az én házamtól soha, még akkor se, ha az ÚR kiirtja Dávid valamennyi ellenségét a föld színéről!||
07746||1.Sám.20.16||Így szerzett szövetséget Jónátán Dávid házával, és azt mondta: Az ÚR fogja számon kérni Dávid ellenségeit.||
07747||1.Sám.20.17||Ezután Jónátán még egyszer megeskette Dávidot őiránta való szeretete felől, mert Jónátán is úgy szerette őt, mint a saját lelkét.||
07748||1.Sám.20.18||Majd azt mondta neki Jónátán: Holnap újhold lesz, és kérdezősködni fognak utánad, mert üres lesz a helyed.||
07749||1.Sám.20.19||Három nap múlva pedig jöjj ide le gyorsan, és menj arra a helyre, ahol elrejtőztél a múltkor, s maradj ott az útjelző kő mellett.||7708;-7713
07750||1.Sám.20.20||Én pedig három nyilat lövök az oldalához, mintha célba lőnék.||
07751||1.Sám.20.21||Majd utánuk küldök egy gyermeket: Eredj, keresd meg a nyilakat! Ha azt mondom a gyermeknek: „Erre mögötted vannak, hozd el azokat”, akkor jöjj elő, mert él az ÚR, békén hagynak, és nincs semmi baj!||
07752||1.Sám.20.22||Ha pedig azt mondom a gyermeknek: „Arra, messze előtted vannak a nyilak”, akkor menj el, mert elküldött téged az ÚR.||
07753||1.Sám.20.23||És erre a dologra nézve, amelyet megbeszéltünk egymással: íme, az ÚR legyen a tanú közöttünk mindörökké!||
07754||1.Sám.20.24||Akkor Dávid elrejtőzött a mezőn. Amikor az újhold eljött, a király asztalhoz ült, hogy egyék.||
07755||1.Sám.20.25||És mikor leült a székébe – most is úgy, mint máskor –, a fal mellett levő székbe, Jónátán fölkelt, és Abnér ült Saul mellé. Dávid helye pedig üresen maradt.||
07756||1.Sám.20.26||De Saul semmit sem szólt azon a napon, mert azt gondolta: Valami történt vele; nem tiszta, biztosan nem tiszta.||
07757||1.Sám.20.27||Az újhold után következő napon, amikor ismét üres volt Dávid helye, azt mondta Saul a fiának, Jónátánnak: Miért nem jött el Isai fia az étkezésre sem tegnap, sem ma?||
07758||1.Sám.20.28||Jónátán pedig így felelt Saulnak: Elkérte magát tőlem Dávid Betlehembe.||
07759||1.Sám.20.29||Azt mondta: Kérlek, engedj el, mert nemzetségünknek áldozata van most a városban, és ezt parancsolta nekem a bátyám. Ha tehát kedvelsz engem, kérlek, hadd menjek el, hogy megnézzem a testvéreimet! Ezért nem jött el a király asztalához.||
07760||1.Sám.20.30||Ekkor fölgerjedt Saul haragja Jónátán ellen, és azt mondta neki: Te elfajult, engedetlen gyermek! Jól tudom, hogy kiválasztottad Isai fiát a magad gyalázatára és anyád nagy szégyenére!||
07761||1.Sám.20.31||Mert, amíg Isai fia él e földön, sem belőled, sem királyságodból nem lesz semmi! Most tehát küldj érte, és hozasd ide hozzám, mert a halál fia ő.||
07762||1.Sám.20.32||Jónátán azonban így válaszolt apjának, Saulnak: Miért kellene meghalnia, mit vétett?||
07763||1.Sám.20.33||Erre Saul feléje dobta a dárdáját, hogy átüsse őt. Ebből megértette Jónátán, hogy apja elhatározta, hogy megöli Dávidot.||
07764||1.Sám.20.34||Fölkelt tehát az asztaltól nagy haraggal, és semmit sem evett az újhold második napján, mert bánkódott Dávid miatt, akit apja gyalázattal illetett.||
07765||1.Sám.20.35|Dávid és Jónátán búcsúja|Reggel azután kiment Jónátán a mezőre a Dáviddal megbeszélt időben, és egy kisgyermek volt vele.||
07766||1.Sám.20.36||Azt mondta a gyermeknek: Eredj, keresd meg a nyilakat, amelyeket ellövök. Amikor a gyermek elfutott, úgy lőtte el a nyilat, hogy túlmenjen rajta.||
07767||1.Sám.20.37||És amikor a gyermek arra a helyre ért, ahol a nyíl volt, amelyet Jónátán ellőtt, a gyermek után kiáltott: Messzebb van a nyíl, előtted!||
07768||1.Sám.20.38||Majd a gyermek után kiáltott: Gyorsan siess, meg ne állj! És a gyermek, aki Jónátánnal volt, fölszedte a nyilat, és urához ment vele.||
07769||1.Sám.20.39||A gyermek pedig semmit sem értett, hanem csak Jónátán és Dávid értette ezt a dolgot.||
07770||1.Sám.20.40||Azután Jónátán átadta fegyverét a gyermeknek, és azt mondta neki: Eredj, és vidd be a városba!||
07771||1.Sám.20.41||Mikor a gyermek elment, Dávid előjött a kő déli oldala mellől, arccal a földre borult, és háromszor meghajolt, majd megcsókolták egymást, és együtt sírtak, és Dávid hangosan zokogott.||
07772||1.Sám.20.42||Akkor Jónátán azt mondta Dávidnak: Menj el békességgel, mivel így esküdtünk meg mindketten az ÚR nevére: Az ÚR legyen tanú közöttünk és utódaink között mindörökre.||
07773||1.Sám.20.43|Dávid a nóbi szentélybe menekül|Ezután Dávid fölkelt és elment. Jónátán pedig visszament a városba.||
07774||1.Sám.21.1||Dávid Ahimelek paphoz ment Nóbba. Ahimelek pedig megrettenve ment Dávid elé, és azt kérdezte: Mi történt, hogy csak egyedül vagy, és senki sincs veled?||
07775||1.Sám.21.2||Dávid ezt felelte: A király bízott rám valamit, és azt mondta nekem: Senki se tudja meg azt a dolgot, amiért elküldtelek, és amit parancsoltam neked. Ezért a szolgákat elküldtem erre és erre a helyre.||
07776||1.Sám.21.3||Most azért mi van kéznél nálad? Adj nekem öt kenyeret vagy valami mást, ami van.||
07777||1.Sám.21.4||A pap így felelt Dávidnak: Nincs kéznél közönséges kenyér, hanem csak szentelt kenyér, de csak akkor, ha a szolgák tisztán tartották magukat legalább az asszonyoktól.||3455;3186
07778||1.Sám.21.5||Dávid pedig így felelt a papnak: Valóban el volt tiltva tőlünk az asszony tegnap is, és azelőtt is, amikor elindultam, és a szolgák holmija is tiszta volt. És noha ez csak közönséges út, de ma is tiszták maradtak.||
07779||1.Sám.21.6||Akkor a pap szentelt kenyeret adott neki, mert nem volt ott más kenyér, hanem csak szent kenyér, amelyet elvettek már az ÚR színe elől, és frissen sült kenyeret tettek a helyére, amikor azt elvették.||3451;-3455
07780||1.Sám.21.7||Volt ott azon a napon Saul szolgái között egy Dóég nevű edómi ember, Saul pásztorainak a számadója, aki éppen ott tartózkodott az ÚR előtt.||3056;3063
07781||1.Sám.21.8||Azután Dávid megkérdezte Ahimelektől: Nincs a kezednél egy dárda vagy valami más fegyver? Mert sem a kardomat, sem a fegyverzetemet nem hoztam magammal, mivel a király dolga sürgős volt.||
07782||1.Sám.21.9||A pap azt felelte: A filiszteus Góliát kardja, akit az Élá-völgyben levágtál, íme, itt van posztóba takarva az éfód mögött. Ha azt el akarod vinni, vidd el, mert azonkívül más nincs itt. Dávid ezt mondta: Nincs ahhoz hasonló, add ide azt nekem!||
07783||1.Sám.21.10|Dávid Ákis királyhoz menekül|És fölkelt Dávid, és elfutott azon a napon Saul elől, és elment Ákishoz, Gát királyához.||
07784||1.Sám.21.11||Ákisnak azt mondták a szolgái: Vajon nem ő-e Dávid, annak az országnak a királya? Vajon nem róla énekeltek-e így a körtáncban: „Megverte Saul a maga ezrét és Dávid is az ő tízezrét”?||7683
07785||1.Sám.21.12||Dávid pedig szívére vette e beszédeket, és igen megijedt Ákistól, Gát királyától.||
07786||1.Sám.21.13||Eszelősnek tettette magát, őrjöngött közöttük, és irkált a kapuk ajtajaira, nyálát pedig engedte a szakállán lefolyni.||
07787||1.Sám.21.14||Akkor Ákis azt mondta a szolgáinak: Íme, látjátok, hogy ez az ember megőrült, miért hoztátok hozzám?||
07788||1.Sám.21.15||Szűkölködöm-e őrültekben, hogy idehoztátok őt, hogy bolondozzék előttem? Egy ilyen kerüljön az én házamba?||
07789||1.Sám.22.1|Dávid barlangban rejtőzik el|Elment onnan Dávid, és az Adullámbarlangba menekült. Amikor meghallották ezt testvérei és apjának egész háza népe, odamentek hozzá.||8667;8668
07790||1.Sám.22.2||És hozzá gyülekezett mindenféle sanyargatott nép, mindazok, akiknek hitelezőik voltak, és minden elkeseredett ember, ő pedig a vezérük lett. Mintegy négyszázan voltak vele.||
07791||1.Sám.22.3||Onnan Micpébe, Móáb földjére ment Dávid, és azt mondta Móáb királyának: Hadd jöjjön ide hozzátok apám és anyám, amíg meg nem tudom, hogy mit fog cselekedni velem Isten.||4376;5840;5847
07792||1.Sám.22.4||És Móáb királyához vitte őket, és ott maradtak vele mindaddig, amíg Dávid a sziklavárban volt.||
07793||1.Sám.22.5||Gád próféta azonban azt mondta Dávidnak: Ne maradj a várban, hanem indulj, és menj el Júda földjére! Ezért Dávid elment, és eljutott Heret erdejébe.||14886
07794||1.Sám.22.6||De meghallotta Saul, hogy felbukkant Dávid és azok az emberek, akik vele voltak. Saul pedig Gibeában tartózkodott a hegyen egy tamariszkuszfa alatt, dárdája a kezében volt, és szolgái mindnyájan mellette álltak.||
07795||1.Sám.22.7||Akkor Saul azt mondta szolgáinak, akik mellette álltak: Hallgassatok meg, Benjámin fiai! Netalán Isai fia ad nektek mindnyájatoknak szántóföldet és szőlőhegyet, és ő tesz titeket ezredesekké és századosokká,||
07796||1.Sám.22.8||hogy mindnyájan pártot ütöttetek ellenem? És senki sincs, aki fölfedte volna, hogy fiam szövetséget kötött Isai fiával ellenem? És senki sincs közöttetek, aki megszánna, és megmondaná nekem, hogy saját fiam fellázította ellenem a szolgámat, hogy leselkedjék rám, amint ez a mai napon is kitűnt?||
07797||1.Sám.22.9||Akkor így felelt az edómi Dóég, aki Saul szolgái között állt: Én láttam, hogy Isai fia Nóbba ment Ahitúb fiához, Ahimelek paphoz,||
07798||1.Sám.22.10||ő megkérdezte ügyében az URat, élelmet adott neki, sőt a filiszteus Góliát kardját is nekiadta.||
07799||1.Sám.22.11|A nóbi papok kiirtása|Erre hívatta a király Ahimelek papot, Ahitúb fiát és atyjának egész háza népét, a papokat, akik Nóbban voltak. El is jöttek mindnyájan a királyhoz.||
07800||1.Sám.22.12||És Saul így szólt: Hallgass ide, Ahitúb fia! Ő pedig ezt mondta: Itt vagyok, uram.||
07801||1.Sám.22.13||Saul azt kérdezte tőle: Miért ütöttetek pártot ellenem, te és Isai fia, amikor kenyeret és kardot adtál neki, sőt megkérdezted Istent is az ő érdekében, hogy fellázadjon ellenem, és leselkedjék rám, mint ahogy most történik?||
07802||1.Sám.22.14||Ahimelek ezt felelte a királynak: Összes szolgád közül van-e hűségesebb Dávidnál, a király vejénél, a testőrség parancsnokánál, aki tisztelt és megbecsült ember a házadban?||
07803||1.Sám.22.15||Vajon csak ma kezdtem-e Istent megkérdezni őérte? Távol legyen tőlem! Ne tulajdonítson ilyet a király a szolgájának, sem atyám egész háza népének, mert erről a dologról semmit sem tud szolgád, sem kicsit, sem nagyot.||
07804||1.Sám.22.16||A király pedig azt mondta: Meg kell halnod, Ahimelek, neked és atyád egész háza népének!||
07805||1.Sám.22.17||És azt mondta a király a mellette álló fegyvereseknek: Vegyétek körül és öljétek meg az ÚR papjait, mert az ő kezük is Dávid mellett volt, mert tudták, hogy szökésben van, és mégsem mondták meg nekem. A király szolgái azonban nem akartak kezet emelni az ÚR papjaira és rájuk támadni.||
07806||1.Sám.22.18||Akkor ezt mondta a király Dóégnak: Fordulj ellenük te, és támadj te a papokra. Erre ellenük fordult az edómi Dóég, és ő rohant rá a papokra. Nyolcvanöt embert ölt meg aznap, akik gyolcs éfódot viseltek.||
07807||1.Sám.22.19||Nóbot, a papok városát is fegyver élével vágatta le, férfiakat és asszonyokat, gyermekeket és csecsemőket, ökröt, szamarat és bárányt egyaránt.||
07808||1.Sám.22.20||Ahitúb fiának, Ahimeleknek egyik fia azonban, akit Ebjátárnak hívtak, elmenekült, és Dávidhoz szökött.||
07809||1.Sám.22.21||Ebjátár elmondta Dávidnak, hogy Saul megölette az ÚR papjait.||
07810||1.Sám.22.22||Dávid pedig azt mondta Ebjátárnak: Tudtam én azt már aznap, hogy az edómi Dóég biztosan megmondja Saulnak, hiszen ott volt. Én okoztam apád egész háza népének a vesztét.||
07811||1.Sám.22.23||Maradj nálam, ne félj. Mert aki engem halálra keres, az tör a te életedre is; azért te biztonságban leszel mellettem.||
07812||1.Sám.23.1|Dávid megszabadítja Keíla városát|Jelentették egyszer Dávidnak: Íme, a filiszteusok Keíla ellen harcolnak, és feldúlják a szérűket.||6246
07813||1.Sám.23.2||Akkor megkérdezte Dávid az URat: Elmenjek-e, és leverjem-e ezeket a filiszteusokat? Az ÚR azt mondta Dávidnak: Menj el, verd le a filiszteusokat, és szabadítsd meg Keílát.||
07814||1.Sám.23.3||Dávid emberei azonban azt mondták neki: Íme, itt Júdában is félünk, mennyivel inkább, ha Keílába megyünk a filiszteusok tábora ellen.||
07815||1.Sám.23.4||Akkor Dávid ismét megkérdezte az URat, az ÚR pedig így válaszolt neki: Kelj föl, és menj el Keílába, mert kezedbe adom a filiszteusokat.||
07816||1.Sám.23.5||Dávid tehát Keílába ment embereivel, és harcolt a filiszteusok ellen. Elhajtotta marhájukat, nagy vereséget mért rájuk, és megszabadította Keíla lakosait.||
07817||1.Sám.23.6||Mikor Ebjátár, Ahimelek fia Dávidhoz menekült, az éfódot is magával vitte.||
07818||1.Sám.23.7||Ekkor hírül vitték Saulnak, hogy Dávid Keílába ment. Saul azt mondta: Most kezembe adta őt Isten, mert ott szorult, mivel kulcsos és záras városba ment.||
07819||1.Sám.23.8||Összegyűjtötte Saul a harcra az egész hadinépet, hogy Keílába menjen, és körülzárja Dávidot és embereit.||
07820||1.Sám.23.9||Mikor pedig Dávid megtudta, hogy Saul valami rosszat forral ellene, azt mondta Ebjátár papnak: Hozd elő az éfódot.||
07821||1.Sám.23.10||Majd azt mondta Dávid: URam, Izráel Istene! Biztos hírként hallotta a te szolgád, hogy Saul ide akar jönni Keílába, hogy elpusztítsa miattam a várost.||
07822||1.Sám.23.11||Vajon kezébe adnak-e engem Keíla lakosai? Vajon lejön-e Saul, ahogy szolgád hallotta? Ó, URam, Izráel Istene, jelentsd ki szolgádnak! És mondta az ÚR: Lejön.||
07823||1.Sám.23.12||Dávid megkérdezte: Vajon Saul kezébe adnak-e Keíla lakosai engem és embereimet? És ezt felelte az ÚR: Kezébe adnak.||
07824||1.Sám.23.13|Dávid bujdosása|Erre Dávid fölkelt mintegy hatszáz emberével, és kivonult Keílából, és arra haladtak, amerre lehetett. Mikor pedig Saulnak megmondták, hogy Dávid elmenekült Keílából, lemondott arról, hogy odamenjen.||
07825||1.Sám.23.14||Dávid a pusztában erődített helyeken tartózkodott, és a Zíf pusztájában levő hegységben maradt. Saul mindennap kereste, de Isten nem adta őt a kezébe.||6257
07826||1.Sám.23.15||Mikor pedig Dávid látta, hogy Saul kivonult ellene, hogy életére törjön, a Zífpusztában, az erdőben volt.||
07827||1.Sám.23.16||Akkor fölkelt Jónátán, Saul fia, elment Dávidhoz az erdőbe, és megerősítette az ő kezét az Istenben.||
07828||1.Sám.23.17||Ezt mondta neki: Ne félj, mert Saulnak, az én apámnak a keze nem fog utolérni. Király leszel Izráel fölött, és én második leszek utánad. Apám, Saul is tudja, hogy így lesz.||
07829||1.Sám.23.18||Akkor szövetséget kötöttek ketten az ÚR színe előtt. És Dávid az erdőben maradt, Jónátán pedig hazament.||
07830||1.Sám.23.19||Azután fölmentek a zífiek Saulhoz Gibeába, és azt mondták: Hát nem nálunk lappang-e Dávid az erődített helyeken az erdőben, Hakílá halmán, a sivatagtól délre?||
07831||1.Sám.23.20||Most tehát, mivel lelked fő kívánsága az, hogy lejöjj, ó, király, akkor jöjj le. A mi gondunk lesz, hogy a király kezébe adjuk őt.||
07832||1.Sám.23.21||Saul ezt felelte: Áldjon meg titeket az ÚR, hogy megszántatok engem!||
07833||1.Sám.23.22||Menjetek el, tudakozódjatok tovább is, hogy megtudjátok és meglássátok a tartózkodási helyét, és hogy ki látta őt ott, mert azt mondták nekem, hogy igen ravasz.||
07834||1.Sám.23.23||Azért nézzetek meg és tudjatok meg minden búvóhelyet, ahol ő lappanghat, és mindenképpen térjetek vissza hozzám, hogy elmenjek veletek. Ha az országban van, előkutatom Júda minden nemzetsége közül.||
07835||1.Sám.23.24||Ők pedig fölkeltek, és elmentek Saul előtt Zífbe. Dávid pedig embereivel együtt a Máónpusztában volt a mezőségen, amely a sivatagtól délre van.||6257
07836||1.Sám.23.25||Saul kivonult embereivel, hogy megkeresse. De hírt adtak erről Dávidnak, és ő leereszkedett a sziklákhoz, és a Máón-pusztában tartózkodott. Amikor Saul ezt meghallotta, üldözőbe vette Máón pusztájában.||
07837||1.Sám.23.26||Saul a hegy egyik oldalán ment, Dávid és emberei pedig a hegy másik oldalán. És éppen amikor Dávid nagyon sietett, hogy elmenekülhessen Saul elől, és Saul és emberei már körül is kerítették Dávidot és embereit, hogy megfogják,||
07838||1.Sám.23.27||akkor érkezett egy követ Saulhoz ezzel az üzenettel: Siess és jöjj, mert a filiszteusok betörtek az országba!||
07839||1.Sám.23.28||Ekkor visszatért Saul Dávid üldözéséből, és a filiszteusok ellen ment. Ezért hívják azt a hegyet a „megmenekülés sziklájának”.||
07840||1.Sám.24.1|Dávid megkíméli Saul életét|Ezután Dávid elment onnan, és Éngedi erődjében tartózkodott.||6264
07841||1.Sám.24.2||Amikor Saul visszatért a filiszteusok üldözéséből, megüzenték neki: Íme, Dávid Éngedi pusztájában van!||
07842||1.Sám.24.3||Erre Saul maga mellé vett egész Izráelből háromezer válogatott embert, és elment, hogy megkeresse Dávidot és embereit a vadkecskék kőszikláján.||
07843||1.Sám.24.4||Eljutott az út menti juhaklokhoz, ahol egy barlang is van. És Saul bement oda, hogy szükségét végezze, Dávid és emberei pedig a barlang rejtekében voltak.||
07844||1.Sám.24.5||Akkor azt mondták Dávidnak az emberei: Íme, ez az a nap, amelyről azt mondta neked az ÚR: Íme, kezedbe adom ellenségedet, tégy vele, amit jónak látsz. Akkor fölkelt Dávid, és lopva levágta Saul köpenyének a szárnyát.||
07845||1.Sám.24.6||Dávid szíve megesett rajta, miután levágta Saul köpenyének a szárnyát,||
07846||1.Sám.24.7||és azt mondta embereinek: Oltalmazzon meg engem az ÚR attól, hogy ilyen dolgot cselekedjem az én uram, az ÚR fölkentje ellen, hogy kezet emeljek rá. Mert az ÚR fölkentje ő.||
07847||1.Sám.24.8||Akkor Dávid kemény szavakkal megfeddte embereit, és nem engedte meg nekik, hogy Saulra támadjanak. Miután pedig Saul elindult a barlangból, és elment az úton,||
07848||1.Sám.24.9||Dávid is fölkelt, kiment a barlangból, és így kiáltott Saul után: Uram, király! Mikor pedig Saul hátratekintett, Dávid arccal a földig hajolt, és leborult előtte.||
07849||1.Sám.24.10||Akkor Dávid ezt mondta Saulnak: Miért hallgatsz az olyan emberek szavára, akik azt mondják: Íme, Dávid a vesztedre tör?||
07850||1.Sám.24.11||Íme, a mai napon saját szemeddel láthattad, hogy az ÚR kezembe adott téged a barlangban. Mondták is, hogy öljelek meg, de én megszántalak, és azt mondtam: Nem emelem föl kezemet az én uram ellen, mert az ÚR fölkentje ő.||
07851||1.Sám.24.12||Nézd csak, atyám, nézd! Igen, itt van a köpenyed szárnya a kezemben, mert amikor levágtam azt, nem öltelek meg téged! Azért értsd meg ebből, és lásd be, hogy nincs az én kezemben hamisság és semmi gonoszság. Nem vétkeztem ellened, de te mégis életem után leselkedsz, hogy elveszítsed.||eredj, szolgálj
07852||1.Sám.24.13||Az ÚR tegyen ítéletet köztem és közted, és álljon bosszút az ÚR érettem rajtad, de az én kezem nem lesz ellened!||
07853||1.Sám.24.14||Ahogy a régi példabeszéd mondja: a gonoszoktól gonoszság származik, de én nem emelem föl kezemet ellened.||
07854||1.Sám.24.15||Ki ellen vonult ki Izráel királya? Kit üldözöl? Egy holt ebet vagy egy bolhát?||
07855||1.Sám.24.16||Legyen azért az ÚR ítélőbíró, és ő tegyen ítéletet köztem és közted. Tekintsen ügyemre, és perelje peremet, és szabadítson meg engem a kezedből.||
07856||1.Sám.24.17||Amikor Dávid elmondta ezeket a szavakat Saul előtt, ő ezt mondta: A te szavad-e ez, Dávid fiam? És Saul fennhangon sírni kezdett.||
07857||1.Sám.24.18||Majd azt mondta Dávidnak: Te igazságosabb vagy nálam, mert jót cselekedtél velem, pedig én rosszal fizettem neked.||
07858||1.Sám.24.19||És értésemre adtad nekem a mai napon, hogy milyen jót tettél velem, hogy az ÚR a kezedbe adott engem, és te mégsem öltél meg.||
07859||1.Sám.24.20||Mert ha valaki megtalálja ellenségét, békében útjára bocsátja-e? Ezért hát fizessen neked jóval az ÚR azért, amit ma tettél velem.||
07860||1.Sám.24.21||Most pedig, mivel tudom, hogy te király leszel, és Izráel királysága a te kezedben állandó lesz,||
07861||1.Sám.24.22||esküdj meg nekem az ÚRra, hogy nem fogod kiirtani utódaimat, és nevemet nem fogod kitörölni atyám házából!||
07862||1.Sám.24.23||Dávid megesküdött Saulnak, és Saul hazament, Dávid és emberei pedig fölmentek a sziklavárba.||
07863||1.Sám.25.1|Sámuel halála. Nábál és Abigail|Aztán Sámuel meghalt; és összegyűlt egész Izráel, elsiratták és eltemették a házában, Rámában. Dávid pedig fölkelt, és elment Párán pusztájába.||4000
07864||1.Sám.25.2||Élt egy igen tehetős ember Máónban, akinek a gazdasága Karmelban volt. Volt háromezer juha és ezer kecskéje. Éppen a juhait nyírta Karmelban.||4165
07865||1.Sám.25.3||A férfit Nábálnak, feleségét pedig Abigailnak hívták; igen eszes és szép termetű asszony volt. A férfi azonban durva és rossz erkölcsű, Káléb nemzetségéből való.||4132
07866||1.Sám.25.4||Amikor meghallotta Dávid a pusztában, hogy Nábál a juhait nyírja,||
07867||1.Sám.25.5||elküldött tíz ifjút hozzá. Azt mondta Dávid az ifjaknak: Menjetek föl Karmelba, és mikor Nábálhoz érkeztek, köszöntsétek nevemben békességgel.||
07868||1.Sám.25.6||Ezt mondjátok neki: Békesség néked, békesség házad népének és mindenednek!||
07869||1.Sám.25.7||Most hallottam, hogy juhaidat nyírják. Amikor velünk voltak a pásztoraid, nem bántottuk őket, és semmijük sem hiányzott azalatt, amíg Karmelban voltak.||
07870||1.Sám.25.8||Kérdezd meg a szolgáidat, ők is megmondják neked. Legyenek azért ezek az ifjak kedvesek előtted, mert alkalmas időben jöttünk. Kérlek, adj hát szolgáidnak és fiadnak, Dávidnak abból, ami rendelkezésedre áll.||
07871||1.Sám.25.9||Dávid szolgái elmentek, és elmondták Dávid nevében Nábálnak mindezt a beszédet, azután várakoztak.||
07872||1.Sám.25.10||Nábál így felelt Dávid szolgáinak: Ki az a Dávid, és kicsoda az az Isai fia? Manapság sok olyan szolga van, aki elszökött az urától.||
07873||1.Sám.25.11||Fogjam a kenyeremet és vizemet és a marhát, amelyet nyíróimnak levágattam, hogy olyan embereknek adjam, akikről azt sem tudom, hova valók?||
07874||1.Sám.25.12||Erre Dávid szolgái megfordultak és visszatértek. Amikor megérkeztek, elbeszélték neki mindezt.||
07875||1.Sám.25.13||Akkor azt mondta Dávid az embereinek: Kösse föl mindenki a kardját! És felkötötte mindenki a kardját. Dávid is a magáét, és fölment utána mintegy négyszáz ember, kétszáz pedig ott maradt a fölszerelésnél.||
07876||1.Sám.25.14||Abigailnak, Nábál feleségének azonban az egyik ifjú elmondta: Dávid követeket küldött a pusztából, hogy köszöntsék urunkat, de ő elűzte őket.||
07877||1.Sám.25.15||Pedig azok az emberek igen jók voltak hozzánk. Nem volt semmi bántódásunk tőlük, és semmink sem hiányzott azalatt, amíg velük jártunk, amikor a mezőn voltunk.||
07878||1.Sám.25.16||Olyanok voltak nekünk, mint a kőfal, éjjel-nappal, amíg velük voltunk, mikor a juhokat őriztük.||
07879||1.Sám.25.17||Most azért gondold meg és lásd, hogy mit kell cselekedned, mert itt a veszedelem a mi urunk és egész háza népe ellen! Ő pedig olyan gonosz ember, hogy nem lehet beszélni vele!||
07880||1.Sám.25.18||Akkor Abigail sietve vett kétszáz kenyeret, két tömlő bort, öt juhot elkészítve, öt mérték pörkölt búzát, száz kötés aszúszőlőt, kétszáz kötés száraz fügét, és szamarakra rakta.||
07881||1.Sám.25.19||Ezt mondta szolgáinak: Menjetek előttem, íme, én utánatok megyek. De férjének, Nábálnak ezt nem mondta meg.||
07882||1.Sám.25.20||Amikor a szamáron ülve a hegy egyik mellékösvényén leereszkedett, íme, Dávid és az emberei szemből jöttek lefelé, és ő összetalálkozott velük.||
07883||1.Sám.25.21||Dávid pedig ezt mondta: Bizony hiába őriztem ennek az embernek mindenét a pusztában úgy, hogy semmi híja sem lett mindannak, ami az övé, mert a jó helyett rosszal fizet nekem.||
07884||1.Sám.25.22||Úgy cselekedjék Isten Dávid ellenségeivel most és ezután is, hogy reggelig nem hagyok még egy ebet sem mindabból, ami az övé!||
07885||1.Sám.25.23||Mikor pedig Abigail meglátta Dávidot, sietve leszállt a szamárról, arccal leborult Dávid előtt, és a földig hajolt.||
07886||1.Sám.25.24||A lábához borult, és azt mondta: Ó, uram! Én magam vagyok a bűnös, de hadd beszéljen szolgálóleányod teelőtted, és hallgasd meg szolgálóleányod szavait.||
07887||1.Sám.25.25||Kérlek, ne törődjék az én uram Nábállal, ezzel a gonosz emberrel, mert amilyen a neve, olyan ő maga is. Bolond az ő neve, és bolondságot csinál. Én azonban, a te szolgálóleányod, nem láttam az én uram szolgáit, akiket küldtél.||
07888||1.Sám.25.26||Most pedig, ó, uram, az élő ÚRra és a te életedre mondom, hogy az ÚR akadályozott meg téged abban, hogy gyilkosságba essél, és a magad kezével szerezz magadnak elégtételt. Most azért úgy járjanak ellenségeid, mint Nábál, és mindazok, akik a vesztedre törnek, uram.||
07889||1.Sám.25.27||Ezt az ajándékot pedig, amelyet szolgálóleányod hozott az én uramnak, adják a vitézeknek, akik az én uram körül forgolódnak.||
07890||1.Sám.25.28||Bocsásd meg azért szolgálóleányod vétkét, mert az én uramnak bizonyára maradandó házat épít az ÚR, hiszen az ÚR harcait harcolja az én uram, és nem található gonoszság a te életedben.||
07891||1.Sám.25.29||És ha valaki fölkelne ellened, hogy üldözzön, és életed ellen törjön: az én uramnak lelke az élők csomójába lesz kötve az ÚRnál, a te Istenednél; ellenségeid lelkét pedig a parittyája közepéből hajítja el.||
07892||1.Sám.25.30||És amikor az ÚR majd beteljesíti mindazt a jót az én uramon, amit megígért felőled, és téged Izráel fejedelmévé tesz,||7596;7608
07893||1.Sám.25.31||akkor, ó, uram, ne legyen ez neked bánkódásodra és szíved fájdalmára, hogy ok nélkül vért ontottál, és hogy saját magad szereztél magadnak elégtételt. Mikor azért jót tesz az ÚR az én urammal, emlékezz meg szolgálóleányodról.||
07894||1.Sám.25.32||Erre Dávid azt mondta Abigailnak: Áldott legyen az ÚR, Izráel Istene, aki ma elém küldött téged!||
07895||1.Sám.25.33||Áldott legyen a tanácsod, és áldott légy te magad is, hogy a mai napon megakadályoztál abban, hogy gyilkosságba essem, és saját kezemmel szerezzek magamnak elégtételt!||
07896||1.Sám.25.34||Bizony él az ÚR, Izráel Istene, aki megakadályozott engem, hogy veled gonoszul cselekedjem, mert ha te nem siettél és nem jöttél volna elém, úgy Nábálnak nem maradt volna meg reggelre még csak egy ebe sem.||
07897||1.Sám.25.35||Akkor átvette Dávid az asszony kezéből, amit hozott, és azt mondta neki: Menj haza békességgel. Lásd, hallgattam a szavadra, és megbecsültem a személyedet.||
07898||1.Sám.25.36||Mikor pedig Abigail Nábálhoz visszaérkezett, íme, olyan lakoma volt a házában, akár egy király lakomája. Nábál mulatott, ezért igen megrészegedett. Ezért ő semmit sem mondott el neki, sem kicsit, sem nagyot, egészen reggelig.||
07899||1.Sám.25.37||Reggel pedig, mikor Nábál kijózanodott, elmondta neki a felesége ezeket a dolgokat. Erre elhalt a szíve, és kővé dermedt.||
07900||1.Sám.25.38||Mintegy tíz nap múlva aztán megverte az ÚR Nábált, és meghalt.||
07901||1.Sám.25.39||Amikor Dávid meghallotta, hogy meghalt Nábál, azt mondta: Áldott legyen az ÚR, aki bosszút állt Nábálon, amiért engem gyalázott, és szolgáját visszatartotta a gonosztól; Nábál gonoszságát pedig visszafordította az ÚR az ő saját fejére! Azután üzenetet küldött Dávid Abigailnak, hogy elvenné feleségül.||
07902||1.Sám.25.40||Elmentek azért Dávid szolgái Abigailhoz Karmelbe, és így szóltak: Dávid küldött minket hozzád, hogy feleségül vegyen.||
07903||1.Sám.25.41||Ő pedig felállt, arccal a földig hajolt, és azt mondta: Íme, a te szolgálóleányod szolgáló lesz, hogy mossa az én uram szolgáinak a lábát.||
07904||1.Sám.25.42||És Abigail sietve fölkelt, felült a szamárra öt szolgálójával együtt, akik körülötte voltak, elment Dávid követei után, és a felesége lett.||
07905||1.Sám.25.43||Dávid a jezréeli Ahinóamot is elvette, és mind a kettő felesége lett.||6258
07906||1.Sám.25.44||Saul pedig leányát, Míkalt, Dávid feleségét Paltihoz, Lais fiához adta, aki Gallimból való volt.||8097;17948
07907||1.Sám.26.1|Dávid újból megkíméli Saul életét|A zífiek elmentek Saulhoz Gibeába, és azt mondták: Nem Hakílá halmán rejtőzik-e Dávid, a pusztával szemben?||14762
07908||1.Sám.26.2||Fölkelt azért Saul, és lement a Zíf-pusztába, hogy megkeresse Dávidot. Izráelből háromezer válogatott ember volt vele.||
07909||1.Sám.26.3||Saul tábort ütött Hakílá halmán, amely a pusztával szemben, az út mentén van. Dávid pedig a pusztában tartózkodott. Amikor észrevette, hogy Saul utánament a pusztába,||
07910||1.Sám.26.4||kémeket küldött ki Dávid, és megtudta, hogy Saul valóban eljött.||
07911||1.Sám.26.5||Akkor fölkelt Dávid, elment arra a helyre, ahol Saul táborozott, és megnézte Dávid azt a helyet, ahol Saul és Abnér, Nér fia, seregének a fővezére feküdt. Saul ugyanis a bekerített táborban feküdt, a nép pedig körülötte táborozott.||
07912||1.Sám.26.6||Akkor így szólt Dávid a hettita Ahimelekhez és Abisajhoz, Cerújá fiához, aki Jóáb testvére volt: Ki jön le velem Saulhoz a táborba? Abisaj azt mondta: Én lemegyek veled.||10324
07913||1.Sám.26.7||El is ment éjjel Dávid és Abisaj a nép közé. És íme, Saul ott feküdt és aludt a bekerített táborban, és dárdája a földbe volt szúrva a fejénél, Abnér pedig és a nép körülötte feküdt.||
07914||1.Sám.26.8||Akkor azt mondta Abisaj Dávidnak: Kezedbe adta a mai napon Isten az ellenségedet. Most azért hadd szegezzem a földhöz őt a dárdával egy ütéssel, és másodszor már nem kell átdöfni.||
07915||1.Sám.26.9||Dávid azonban azt mondta Abisajnak: Ne veszítsd el őt! Mert vajon ki emelhetné föl büntetlenül a kezét az ÚR fölkentjére?||
07916||1.Sám.26.10||És azt mondta Dávid: Él az ÚR, hogy az ÚR megveri őt! Vagy eljön az ő napja, és meghal, vagy pedig harcba megy, és ott vész el!||
07917||1.Sám.26.11||Az ÚR óvjon engem attól, hogy kezemet az ÚR fölkentjére emeljem. Csak a feje mellett lévő dárdát és a vizeskorsót vedd el, és menjünk.||
07918||1.Sám.26.12||Akkor elvette Dávid a dárdát és a vizeskorsót Saul feje mellől, és elmentek. Senki sem volt, aki látta, vagy aki észrevette, vagy aki felébredt volna. Mindnyájan aludtak, mert az ÚR mély álmot bocsátott rájuk.||
07919||1.Sám.26.13|Dávid és Saul ismét kibékül|Amikor Dávid átért a túlsó oldalra, megállt messze a hegytetőn úgy, hogy nagy távolság volt közöttük.||
07920||1.Sám.26.14||Így kiáltott Dávid a népnek és Abnérnak, Nér fiának: Nem válaszolsz, Abnér? Ekkor Abnér így válaszolt: Ki vagy te, hogy így kiáltasz a királynak?||
07921||1.Sám.26.15||Dávid pedig azt mondta Abnérnak: Hát nem férfi vagy te, és ki olyan Izráelben, mint te? Miért nem vigyáztál uradra, a királyra? Mert a nép közül odament egy ember, hogy elveszítse uradat, a királyt.||
07922||1.Sám.26.16||Nem jó dolog az, amit cselekedtél! Él az ÚR, hogy halál fiai vagytok, amiért nem vigyáztatok uratokra, az ÚR fölkentjére! Most hát nézd meg, hol van a király dárdája és a vizeskorsó, amely a fejénél volt!||
07923||1.Sám.26.17||Amikor Saul megismerte Dávid hangját, azt mondta: A te hangod-e ez, Dávid fiam ? Dávid így felelt: Az én hangom, uram, király!||
07924||1.Sám.26.18||És ezt mondta: Miért üldözi szolgáját az én uram? Ugyan mit cselekedtem, és mi gonoszság van bennem?||
07925||1.Sám.26.19||Most azért hallgassa meg szolgája szavát az én uram, a király! Ha az ÚR ingerelt föl téged ellenem, bárcsak jó illatú volna előtte az áldozat. Ha pedig emberek, akkor átkozottak legyenek az ÚR előtt, mert most kiűznek engem, hogy ne részesülhessek az ÚR örökségében, hiszen ezt mondják: Eredj, szolgálj más isteneknek.||
07926||1.Sám.26.20||Azért ne hulljon a földre a vérem az ÚR színétől távol, mert Izráel királya kijött, hogy egy bolhát keressen, úgy, ahogy egy fogolymadarat üldöznek a hegyekben.||
07927||1.Sám.26.21||Saul pedig azt mondta: Vétkeztem! Térj vissza, Dávid fiam, mert többé nem cselekszem veled gonoszul, mert életem kedves volt előtted a mai napon. Íme, esztelenül cselekedtem, és igen nagyot vétettem.||
07928||1.Sám.26.22||Dávid így felelt: Íme, itt van a király dárdája, jöjjön ide a szolgák közül valaki, és vigye el.||
07929||1.Sám.26.23||Az ÚR pedig fizessen meg mindenkinek igazsága és hűsége szerint, mert ma az ÚR kezembe adott téged, de én nem akartam fölemelni kezemet az ÚR fölkentjére.||
07930||1.Sám.26.24||Amennyire drága volt a mai napon a te lelked énelőttem, legyen annyira drága az én lelkem az ÚR előtt, és szabadítson meg engem minden nyomorúságból!||
07931||1.Sám.26.25||Akkor Saul azt mondta Dávidnak: Áldott légy, Dávid fiam, hatalmas dolgokat viszel végbe, és győzni fogsz! És elment Dávid a maga útján, Saul pedig hazatért.||
07932||1.Sám.27.1|Dávid a filiszteusok között|Dávid ezt gondolta magában: Egy napon mégis el kell vesznem Saul keze miatt. Jobb nekem, ha gyorsan elmenekülök a filiszteusok földjére. Így Saul fölhagy azzal, hogy engem továbbra is üldözzön Izráel egész területén, és megszabadulok a kezéből.||
07933||1.Sám.27.2||Fölkelt tehát Dávid, és elment hatszáz emberével Ákishoz, Máók fiához, Gát királyához.||8810
07934||1.Sám.27.3||Dávid Ákisnál Gátban telepedett le embereivel, mindegyik a maga háza népével. Dávid is a két feleségével, a jezréeli Ahinóammal és a karmeli Abigaillal, Nábál volt feleségével.||
07935||1.Sám.27.4||Mikor pedig Saulnak megmondták, hogy Dávid Gátba menekült, nem üldözte tovább.||
07936||1.Sám.27.5||Egyszer Dávid azt mondta Ákisnak: Ha megkedveltél, adj helyet nekem valamelyik mezővárosban, hogy ott lakjam. Miért lakna szolgád veled a királyi városban?||
07937||1.Sám.27.6||Akkor nekiadta Ákis azon a napon Ciklagot. Így lett Ciklag Júda királyaié mind e mai napig.||
07938||1.Sám.27.7||Az az idő, amíg Dávid a filiszteusok földjén lakott, egy esztendő és négy hónap volt.||
07939||1.Sám.27.8||Majd fölvonult Dávid embereivel együtt, és megtámadták a gesúriakat, a gézerieket és az amálékieket. Kezdettől ezek voltak annak a földnek a lakosai, amelyen Súrba lehet jutni, egészen Egyiptom földjéig.||6156
07940||1.Sám.27.9||Dávid leverte az országot, sem férfit, sem asszonyt nem hagyott életben, és elvitte a juhokat, ökröket, szamarakat, tevéket és a ruhákat, úgy tért vissza Ákishoz.||
07941||1.Sám.27.10||Amikor pedig Ákis azt kérdezte tőle: „Hova törtetek be most?”, Dávid így felelt: a Délvidékre Júdában, a Jerahmeél részére és a kéniek déli területére.||
07942||1.Sám.27.11||Dávid azonban sem férfit, sem asszonyt nem hagyott életben, hogy Gátba vigye őket, mert azt mondta: Nehogy panaszkodjanak ellenünk, és azt mondják, így cselekedett velünk Dávid. Ez volt a szokása egész idő alatt, amíg a filiszteusok földjén tartózkodott.||
07943||1.Sám.27.12||Ákis pedig megbízott Dávidban, mert azt gondolta: Biztosan gyűlöletessé tette magát népe, Izráel előtt, ezért örökre az én szolgám lesz.||
07944||1.Sám.28.1|A filiszteusok háborúra készülnek|Abban az időben a filiszteusok összegyűjtötték seregeiket, hogy Izráel ellen harcoljanak. Ákis azt mondta Dávidnak: Tudd meg, hogy neked és embereidnek is velem kell jönnötök a táborba.||
07945||1.Sám.28.2||Dávid pedig így felelt: Akkor majd megtudod, hogy mit tud tenni a te szolgád! Erre Ákis azt mondta Dávidnak: Ezért testőrömmé teszlek mindenkorra.||
07946||1.Sám.28.3||Sámuel pedig meghalt, és egész Izráel siratta. Saját városában, Rámában temették el. Saul pedig a varázslókat és a jövendőmondókat eltávolította az országból.||3312
07947||1.Sám.28.4||A filiszteusok tehát összegyűltek, fölvonultak, és tábort ütöttek Súnémnél, Saul pedig összegyűjtötte egész Izráelt, és tábort vertek Gilbóánál.||6339
07948||1.Sám.28.5||Amikor azonban Saul meglátta a filiszteusok táborát, megijedt, és szíve igen megrettent.||
07949||1.Sám.28.6||Megkérdezte hát Saul az URat, de az ÚR nem felelt neki sem álomlátás, sem az urím, sem a próféták által.||4065;2323;4575
07950||1.Sám.28.7|Saul az éndóri halottidézőnél|Akkor Saul azt mondta szolgáinak: Keressetek nekem egy halottidéző asszonyt, hogy elmenjek hozzá, és őt kérdezzem meg. Szolgái pedig azt mondták neki: Íme, Éndórban van egy halottidéző asszony.||6286
07951||1.Sám.28.8||Saul ekkor elváltoztatta külsejét, álruhába öltözött, elment két férfival, és éjjel odaértek az asszonyhoz. Akkor azt mondta neki: Mondj jövendőt nekem halottidézés által, és idézd föl nekem azt, akit mondok neked.||
07952||1.Sám.28.9||Az asszony azt mondta neki: Nyilván jól tudod, hogy mit tett Saul: hogy kiirtotta a földről a varázslókat és a jövendőmondókat. Miért akarod hát tőrbe ejteni a lelkemet, hogy megöless?||
07953||1.Sám.28.10||Erre Saul megesküdött neki az ÚRra: Él az ÚR, hogy e dolog miatt nem ér büntetés.||
07954||1.Sám.28.11||Akkor megkérdezte az asszony: Kit idézzek meg neked? Ő azt felelte: Sámuelt idézd meg nekem.||
07955||1.Sám.28.12||Mikor pedig az asszony meglátta Sámuelt, hangosan fölkiáltott, és így szólt Saulhoz: Miért vezettél félre? Hiszen te vagy Saul!||
07956||1.Sám.28.13||Erre azt mondta neki a király: Ne félj! Ugyan mit láttál? Az asszony pedig ezt mondta Saulnak: Istenfélét látok feljönni a földből.||
07957||1.Sám.28.14||Ő azt kérdezte: Milyen az alakja? Ő pedig ezt mondta: Egy vénember jön fölfelé, és palást van rajta. Saul megismerte, hogy Sámuel az, és meghajolt arccal a föld felé, és tisztességet tett neki.||
07958||1.Sám.28.15||Sámuel pedig ezt mondta Saulnak: Miért háborgattál, hogy felidéztél engem? Saul így felelt: Igen nagy szorultságban vagyok. A filiszteusok harcolnak ellenem, Isten pedig eltávozott tőlem, és nem felel már nekem sem próféták által, sem álomlátás által. Azért hívtalak, hogy mondd meg nekem, mit kell cselekednem.||
07959||1.Sám.28.16||Sámuel azt mondta: Ugyan miért kérdezel engem, ha az ÚR eltávozott tőled, és ellenségeddé lett?||
07960||1.Sám.28.17||Úgy cselekedett az ÚR, ahogy általam megmondta: elvette a királyságot a te kezedből, és a társadnak, Dávidnak adta.||7588
07961||1.Sám.28.18||Azért cselekszik most így veled az ÚR, mert nem hallgattál a szavára, és nem hajtottad végre az ő fölgerjedt haragját Amálékon.||7563;7568;7569;7586
07962||1.Sám.28.19||És az ÚR Izráelt is veled együtt a filiszteusok kezébe adja, te pedig holnap fiaiddal együtt velem leszel. Izráel táborát is a filiszteusok kezébe adja az ÚR.||
07963||1.Sám.28.20||Akkor Saul hirtelen egész hosszában a földre zuhant, mert nagyon megrémült Sámuel szavaitól. Semmi erő sem volt benne, mert egész nap és egész éjjel semmit sem evett.||
07964||1.Sám.28.21||Akkor az asszony Saulhoz ment, és mikor látta, hogy ennyire megrémült, azt mondta neki: Íme, a te szolgálód hallgatott a szavadra, kockára tettem életemet, és megfogadtam szavaidat, amelyeket mondtál nekem.||
07965||1.Sám.28.22||Most hát te is hallgass szolgálód szavára, hadd tegyek eléd egy falat kenyeret: egyél, hogy legyen erőd, amikor útra kelsz.||
07966||1.Sám.28.23||Ő azonban vonakodott, és azt mondta: Nem eszem. De szolgái és az asszony is unszolták, mire engedett a szavuknak, fölkelt a földről, és felült az ágyra.||
07967||1.Sám.28.24||Volt az asszony házánál egy hízott borjú, és azt sietve levágta. Azután lisztet vett, meggyúrta, és kovásztalan pogácsát sütött.||
07968||1.Sám.28.25||Ezt Saul és a szolgái elé vitte, és azok ettek. Azután fölkeltek, és elmentek azon az éjszakán.||
07969||1.Sám.29.1|A filiszteusok nem bíznak Dávidban|A filiszteusok Aféknál gyűjtötték össze minden seregüket. Izráel pedig a Jezréel melletti forrásnál ütött tábort.||6345;6351
07970||1.Sám.29.2||Amikor a filiszteusok vezérei századaikkal és ezredeikkel vonultak, Dávid a maga embereivel hátul ment Ákissal.||
07971||1.Sám.29.3||Akkor azt mondták a filiszteusok vezérei: Mit akarnak ezek a héberek? Ákis azt mondta a filiszteusok vezéreinek: De hiszen ez Dávid, Saulnak, Izráel királyának a szolgája, aki már jó ideje, sőt évek óta nálam van, és nem találtam benne semmi rosszat attól a naptól fogva, hogy átjött, a mai napig.||
07972||1.Sám.29.4||De megharagudtak rá a filiszteusok vezérei. Azt mondták neki: Küldd el ezt az embert, térjen vissza a helyére, amelyet kijelöltél neki, ne jöjjön velünk a harcba, nehogy ellenünk forduljon a harcban. Mert ugyan mivel tehetné magát kedvesebbé ura előtt, hacsak nem ezeknek a vitézeknek a fejével?||
07973||1.Sám.29.5||Hiszen ez az a Dávid, akiről így énekelnek a körtáncban: Megverte Saul a maga ezrét és Dávid is az ő tízezrét!||
07974||1.Sám.29.6||Akkor Ákis hívatta Dávidot, és azt mondta: Él az ÚR, hogy te becsületes vagy, és tetszésemre van mind kimeneteled, mind bejöveteled a táborba, mert semmi rosszat nem találtam benned attól a naptól fogva, hogy hozzám jöttél, e mai napig. De a vezérek nem kedvelnek.||
07975||1.Sám.29.7||Azért térj vissza, menj el békességben, és semmit se cselekedjél, ami nem tetszik a filiszteusok vezéreinek.||
07976||1.Sám.29.8|Dávid visszamegy Ciklágba|Dávid ezt felelte Ákisnak: Vajon mit cselekedtem, és mit találtál szolgádban attól a naptól fogva, hogy nálad voltam, a mai napig, amiért ne mehetnék el, és ne harcolhatnék a királynak, az én uramnak ellenségei ellen?||
07977||1.Sám.29.9||Ákis pedig így felelt Dávidnak: Tudom. Valóban kedves vagy előttem, mint Isten angyala. De a filiszteusok vezérei azt mondták, hogy el ne jöjj velünk a harcba.||
07978||1.Sám.29.10||Azért kelj föl korán reggel urad szolgáival együtt, akik veled együtt jöttek. Keljetek föl korán reggel, mihelyt megvirrad, és menjetek el!||
07979||1.Sám.29.11||Dávid azért korán fölkelt embereivel együtt, hogy még reggel elmenjen, és visszatérjen a filiszteusok földjére. A filiszteusok pedig fölvonultak Jezréelbe.||
07980||1.Sám.30.1|Az amálékiak feldúlják Ciklágot|Mire Dávid harmadnap Ciklagba érkezett embereivel, íme, az amálékiek betörtek a déli vidékre és Ciklagba, leverték Ciklagot és felperzselték.||
07981||1.Sám.30.2||Fogságba hurcolták az asszonyokat, mindenkit, aki benne volt, a kicsinytől fogva a nagyig. Senkit sem öltek meg, hanem elhajtották őket, és elmentek útjukra.||
07982||1.Sám.30.3||Mikor azért Dávid embereivel együtt a városba érkezett, íme, az föl volt perzselve, feleségeiket, fiaikat és leányaikat pedig fogságba vitték.||
07983||1.Sám.30.4||Akkor Dávid és a vele levő nép hangos sírásra fakadt, és annyira sírtak, hogy végül már erejük sem volt a sírásra.||
07984||1.Sám.30.5||Dávid két feleségét is fogságba hurcolták: a jezréeli Ahinóamot és a karmeli Abigailt, Nábál özvegyét.||
07985||1.Sám.30.6||És Dávid igen szorult helyzetbe jutott, mert a nép arról beszélt, hogy megkövezi őt, mivel az egész nép lelke elkeseredett fiaik és leányaik miatt. Dávid azonban erőt kapott Istenétől, az ÚRtól.||
07986||1.Sám.30.7||Ezt mondta Ebjátár papnak, Ahimelek fiának: Hozd ide nekem az éfódot! Erre Ebjátár odavitte az éfódot Dávidhoz.||
07987||1.Sám.30.8||Dávid megkérdezte az URat: Üldözzem-e ezt a sereget? Utolérem-e őket? Ő azt mondta neki: Üldözd, mert biztosan utoléred, és szabadulást szerzel.||
07988||1.Sám.30.9||Akkor elment Dávid hatszáz emberével együtt. Amikor a Beszór-patakhoz értek, a nép egy része megállt.||
07989||1.Sám.30.10||Dávid azonban négyszáz emberrel is tovább üldözte az ellenséget, mert kétszáz embere ott megállt, mivel olyan fáradtak voltak, hogy nem tudtak átkelni a Beszór-patakon.||
07990||1.Sám.30.11||A mezőn találkoztak egy egyiptomi emberrel, és Dávidhoz vitték. Adtak neki kenyeret, hogy egyék, és vizet, hogy igyon.||
07991||1.Sám.30.12||Adtak neki egy csomó száraz fügét és két kötés aszalt szőlőt is. Miután evett, magához tért, mert három nap és három éjjel sem kenyeret nem evett, sem vizet nem ivott.||
07992||1.Sám.30.13||Akkor ezt kérdezte tőle Dávid: Kinek az embere vagy, és honnan való vagy? Ő pedig így felelt: Egyiptomi ifjú vagyok, egy amáléki ember szolgája, de elhagyott engem az uram, mert három nappal ezelőtt megbetegedtem.||
07993||1.Sám.30.14||Mi törtünk be a kerétiek déli vidékére, Júda területére és Káléb déli vidékére. Mi égettük föl Ciklagot.||8228;6215
07994||1.Sám.30.15||Dávid megkérdezte tőle: Elvezetsz-e minket ahhoz a sereghez? Ő azt mondta: Esküdj meg nekem Istenre, hogy nem ölsz meg és uram kezébe sem adsz át, akkor elvezetlek ahhoz a sereghez.||
07995||1.Sám.30.16|Dávid kiszabadítja a ciklágiakat|El is vezette őket. És íme, azok az egész vidéken elszéledve ettek, ittak és táncoltak, mert igen nagy volt a zsákmány, amelyet a filiszteusok földjéről és Júda tartományából hoztak.||
07996||1.Sám.30.17||Dávid virradattól másnap estig vágta őket, és senki sem menekült meg közülük, hanem csak négyszáz ifjú, akik tevékre ültek, és elfutottak.||
07997||1.Sám.30.18||Mindent megmentett Dávid, amit elvittek az amálékiek. Két feleségét is kiszabadította.||
07998||1.Sám.30.19||Semmijük sem hiányzott, sem kicsi, sem nagy, sem fiaik, sem leányaik abból, amit elvittek tőlük, Dávid mindent visszaszerzett.||
07999||1.Sám.30.20||Elvitte Dávid a juhokat és marhákat, és ezeket tulajdon jószágaik előtt terelték, és azt mondták: Ez Dávid zsákmánya!||
08000||1.Sám.30.21||Mikor pedig Dávid ahhoz a kétszáz emberhez érkezett, akik fáradtabbak voltak, mint hogy követhették volna, és otthagyta őket a Beszór-pataknál, ezek kimentek eléje és a nép elé, amely vele volt. Amint Dávid a néphez közelebb ért, békességgel köszöntötte őket.||
08001||1.Sám.30.22||Akkor Beliál fiai, néhány gonosz ember azok közül, akik Dáviddal elmentek, ezt mondták: Mivel ezek nem jöttek el velünk, semmi mást ne adjunk nekik a zsákmányból, amelyet visszaszereztünk, hanem csak mindegyiknek a maga feleségét és gyermekeit. Vigyék azokat, és menjenek el!||
08002||1.Sám.30.23||Dávid azonban így szólt: Ne cselekedjetek így, atyámfiai, azzal, amit az ÚR adott nekünk. Ő oltalmazott meg minket, és ő adta kezünkbe a sereget, amely ellenünk jött.||
08003||1.Sám.30.24||Vajon ki engedhetne nektek ebben a dologban? Sőt amekkora annak a része, aki elment a harcba, ugyanakkora legyen annak is a része, aki a fölszerelésnél maradt; egyenlőképpen osztozzanak!||
08004||1.Sám.30.25||És így történt ez attól a naptól fogva később is. Törvénnyé és szokássá tették ezt Izráelben, mind e mai napig.||
08005||1.Sám.30.26||Mikor pedig Dávid Ciklagba érkezett, küldött a zsákmányból Júda véneinek, az ő barátainak ezzel az üzenettel: Íme, az ÚR ellenségeinek zsákmányából való ajándék számotokra;||
08006||1.Sám.30.27||azoknak tudniillik, akik Bételben, akik dél felé Rámótban és akik Jattírban laknak;||
08007||1.Sám.30.28||akik Aróérban, Szifmótban és Estemóában laknak;||
08008||1.Sám.30.29||akik Rákálban, a jerahmeéliek városaiban és a kéniek városai ban laknak;||
08009||1.Sám.30.30||a Hormában, Bór-Ásánban és Atákban lakóknak;||
08010||1.Sám.30.31||a Hebrónban és mindazokon a helyeken lakóknak, ahol Dávid megfordult az embereivel.||
08011||1.Sám.31.1|Saul halála és temetése|Amikor a filiszteusok megütköztek Izráellel, elfutottak az izráeli férfiaik a filiszteusok elől, és elhullottak sebeik miatt a Gilbóa-hegyen.||7969;6286
08012||1.Sám.31.2||A filiszteusok pedig utolérték Sault és fiait, és megölték Saul fiait, Jónátánt, Abinádábot és Malkisúát.||
08013||1.Sám.31.3||Igen heves volt a küzdelem Saul ellen, amikor rátaláltak az íjászok. Súlyosan megsebesítették az íjászok,||
08014||1.Sám.31.4||ezért azt mondta Saul a fegyverhordozójának: Húzd ki a kardodat, és szúrj át vele, hogy ha rám jönnek a körülmetéletlenek, nehogy ők szúrjanak le, és gúnyt űzzenek belőlem. De fegyverhordozója nem akarta megtenni, mert nagyon félt. Akkor Saul fogta a kardot, és beledőlt.||8033
08015||1.Sám.31.5||Amikor fegyverhordozója meglátta, hogy Saul meghalt, ő is beledőlt kardjába, és meghalt vele együtt.||
08016||1.Sám.31.6||Így halt meg Saul és három fia meg a fegyverhordozója, sőt összes embere azon a napon.||
08017||1.Sám.31.7||Amikor meglátták az izráeli férfiak, akik a völgyön túl és a Jordánon túl laktak, hogy az izráeli férfiak megfutamodtak, és hogy Saul és fiai meghaltak, elhagyták a városokat, és elmenekültek. A filiszteusok pedig odajöttek, és letelepedtek azokban.||
08018||1.Sám.31.8||Másnap pedig, amikor a filiszteusok kimentek, hogy kifosszák az elesetteket, megtalálták Sault és három fiát, akik a Gilbóa hegyén estek el.||
08019||1.Sám.31.9||És levágták Saul fejét, elvették a fegyverzetét és körbevitték a filiszteusok földjén, örömhírt hirdetve bálványaik templomában és a népnek.||
08020||1.Sám.31.10||Fegyverzetét Astárót templomában helyezték el, holttestét pedig Bétseán várfalára akasztották.||6557
08021||1.Sám.31.11||Amikor meghallották Jábés-Gileád lakói, hogy mit tettek a filiszteusok Saullal,||7446;7447;7456;8054
08022||1.Sám.31.12||fölkelt az összes vitéz férfi, egész éjjel meneteltek, és miután levették Saulnak és fiainak a testét Bétseán várfaláról, hazamentek Jábésba, és ott elégették azokat.||
08023||1.Sám.31.13||Csontjaikat pedig fölszedték, és eltemették Jábésban egy tamariszkuszfa alatt, és böjtöltek hét napig.||
08024|Sámuel második könyve|2.Sám.1.1|Dávid hírt kap Saul haláláról|Saul halála után, amikor Dávid visszatért az amálékiek legyőzéséből, és két napig Ciklagban időzött,||7980;7996;8005
08025||2.Sám.1.2||íme, a harmadik napon egy férfi jött Saul táborából. A ruhája meg volt szaggatva, feje pedig porral volt behintve. Amikor Dávidhoz ért, a földre hullt, és meghajolt.||
08026||2.Sám.1.3||Dávid megkérdezte: Honnan jössz? Ő így felelt: Izráel táborából menekültem el.||
08027||2.Sám.1.4||Dávid azt mondta neki: Kérlek, mondd el nekem, mi történt! Ő pedig elmondta: Megfutamodott a nép a harcból, és közülük igen sokan elestek és meghaltak. Sőt Saul és fia, Jónátán is meghalt.||8012
08028||2.Sám.1.5||Ekkor Dávid így szólt a hírhozó ifjúhoz: Honnan tudod, hogy meghalt Saul és a fia, Jónátán?||
08029||2.Sám.1.6||Az ifjú így felelt: Éppen fölmentem a Gilbóahegyre, amikor Saul a dárdájára támaszkodott, és íme, a szekerek és a lovasok utolérték őt.||8014
08030||2.Sám.1.7||Akkor Saul hátratekintett, meglátott engem és szólított. Én így válaszoltam: Íme, itt vagyok.||
08031||2.Sám.1.8||Ő pedig ezt kérdezte: Ki vagy? Így feleltem neki: Egy amáléki.||
08032||2.Sám.1.9||Akkor azt mondta nekem: Kérlek, állj mellém, és ölj meg engem, mert dermedtség fogott el engem, pedig a lélek még teljesen bennem van.||8029
08033||2.Sám.1.10||Ezért mellé léptem, és megöltem, mert tudtam, hogy úgysem marad életben, miután elesett, és elhoztam fejéről a koronát meg karjáról az aranyperecet, és íme, idehoztam azokat az én uramnak.||
08034||2.Sám.1.11||Ekkor Dávid megragadta a ruháit és megszaggatta, és ezt tette a többi ember is, akik vele voltak.||8113;1112
08035||2.Sám.1.12||Nagy zokogással sírtak és böjtöltek egész estig Saul és a fia, Jónátán miatt, és az ÚR népe és Izráel háza miatt, mert fegyver által hullottak el.||8023
08036||2.Sám.1.13||Azután Dávid ezt kérdezte az ifjútól, aki ezt elbeszélte neki: Hova való vagy? Ő így felelt: Egy jövevény amáléki férfi fia vagyok.||
08037||2.Sám.1.14||Erre ismét így szólt hozzá Dávid: Hogy nem féltél fölemelni a kezedet az ÚR fölkentjének elveszítésére?||7845;7915
08038||2.Sám.1.15||Azután odahívta Dávid az egyik szolgáját, és azt mondta neki: Menj, és öld meg őt! A szolga erre átdöfte, és az meghalt.||8133
08039||2.Sám.1.16||Dávid azt mondta neki: Vére szálljon a fejedre, mert saját szád vallott ellened, mikor azt mondtad: Én öltem meg az ÚR fölkentjét.||8033
08040||2.Sám.1.17|Dávid siratóéneke|Akkor Dávid ezzel a gyászénekkel siratta el Sault és fiát, Jónátánt.||8042;8050
08041||2.Sám.1.18||Azt mondta, hogy tanítsák meg Júda fiait erre az íjdalra, mely be lett írva Jásár könyvébe.||8013
08042||2.Sám.1.19||Izráel! Ékességed elesett a halmaidon. Ó, hogy elhullottak a hősök!||
08043||2.Sám.1.20||Meg ne mondjátok Gátban, ne hirdessétek Askelón utcáin, hogy ne örvendjenek a filiszteusok leányai, és ne ujjongjanak a körülmetéletlenek leányai.||7934;7936;22656
08044||2.Sám.1.21||Gilbóa hegyei, se harmat, se eső ne szálljon rátok, mezőtök ne teremjen semmi áldozatra valót. Mert ott hányták el az erős vitézek a pajzsot, Saul is a pajzsát, mintha nem lett volna megkenve olajjal.||8029;7419
08045||2.Sám.1.22||A megsebzettek vérétől és a hősök kövérjétől Jónátán íja nem rettent vissza, és Saul nem forgatta hiába fegyverét.||7521
08046||2.Sám.1.23||Sault és Jónátánt, akik egymást szerették és kedvelték, míg éltek, a halál sem szakította el egymástól. A sasoknál gyorsabbak és az oroszlánoknál erősebbek voltak.||7732
08047||2.Sám.1.24||Izráel leányai! Sirassátok Sault, aki gyönyörű bíborba öltöztetett titeket, és arannyal ékesítette föl a ruhátokat.||
08048||2.Sám.1.25||Ó, hogy elhullottak a hősök a harcban! Jónátán a halmaidon esett el!||
08049||2.Sám.1.26||Sajnállak, testvérem, Jónátán, nagyon kedves voltál nekem, hozzám való szereteted csodálatosabb volt az asszonyok szerelménél.||7677;7771;7827;7828
08050||2.Sám.1.27||Ó, hogy elhullottak a hősök, és elpusztultak a harci szerszámok!||
08051||2.Sám.2.1|Dávid Júda királya lesz|Ezek után Dávid megkérdezte az URat: Fölmenjek-e Júda valamelyik városába? Így felelt neki az ÚR: Menj föl. Dávid azt kérdezte: Hova menjek? Ő így felelt: Hebrónba.||7987
08052||2.Sám.2.2||Ezért fölment oda Dávid és két felesége is, a jezréeli Ahinóam és Abigail, a karmeli Nábál özvegye.||7904;7905
08053||2.Sám.2.3||Vele lévő embereit is fölvitte Dávid, mindenkit a maga háza népével együtt, és Hebrón városaiban laktak.||7824
08054||2.Sám.2.4||Azután eljöttek Júda férfiai, és fölkenték ott Dávidot Júda házának királyává. Mikor pedig megjelentették Dávidnak, hogy a jábés-gileádi emberek voltak azok, akik eltemették Sault,||8022;8023
08055||2.Sám.2.5||követeket küldött Dávid a jábés-gileádi emberekhez, és ezt üzente nekik: Áldottak vagytok az ÚRtól ti, akik ezt az irgalmasságot cselekedtétek uratokkal, Saullal, hogy eltemettétek.||7169
08056||2.Sám.2.6||Azért most az ÚR is cselekedjék veletek irgalmasságot és igazságot. Sőt én is jót teszek veletek, mivel ezt cselekedtétek.||
08057||2.Sám.2.7||Most azért erősítsétek meg kezeteket, és legyetek bátor férfiak, mert meghalt a ti uratok, Saul, és immár engem királlyá kent Júda háza maga fölött.||
08058||2.Sám.2.8|Ísbóset Izráel királya lesz|De Abnér, Nér fia, aki Saul fővezére volt, fölvette Ísbósetet, Saul fiát, elvitte Mahanaimba,||7558;6178;6180
08059||2.Sám.2.9||és királlyá tette őt Gileád, az ásériek és Jezréel városa fölött, Efraim és Benjámin nemzetsége fölött; az egész Izráelen.||
08060||2.Sám.2.10||Negyvenesztendős volt Ísbóset, Saul fia, amikor uralkodni kezdett Izráelen, és két esztendeig uralkodott. Csak Júda háza követte Dávidot.||
08061||2.Sám.2.11||Az az idő, amíg Dávid Hebrónban volt király Júda házán, hét esztendő és hat hónap volt.||8782
08062||2.Sám.2.12|Háború Izráel és Júda között|És Abnér, Nér fia és Ísbósetnek, Saul fiának a szolgái elmentek Mahanaimból Gibeónba.||6076
08063||2.Sám.2.13||Jóáb, Cerújá fia és Dávid szolgái is kivonultak, és összetalálkoztak velük a gibeóni halastónál. Ezek a halastavon innen maradtak, azok pedig a halastavon túl.||
08064||2.Sám.2.14||Akkor ezt mondta Abnér Jóábnak: Rajta, álljon elő néhány ifjú, és vívjanak meg előttünk. Jóáb azt mondta: Hát álljanak elő!||
08065||2.Sám.2.15||Fölkeltek tehát, és egyenlő számban átmentek Benjáminból, Saul fiának, Ísbósetnek a seregéből tizenketten, és Dávid szolgái közül is tizenketten.||
08066||2.Sám.2.16||Akkor mindegyik megragadta ellenfelének fejét, és fegyverét az oldalába döfte úgy, hogy mind a kettő elhullott. Ezért azt a mezőt Gibeónban Helkat-Haccúrimnak nevezték el.||
08067||2.Sám.2.17||Akkor igen heves harc bontakozott ki, és megverték Abnért és Izráel népét Dávid szolgái.||8062
08068||2.Sám.2.18||Ott volt Cerújá három fia is: Jóáb, Abisaj és Aszáél. Aszáél pedig könnyűlábú volt, mint egy vadkecske a mezőn.||10324;7913;7914
08069||2.Sám.2.19||Aszáél üldözőbe vette Abnért, és se jobbra, se balra nem tért el Abnér nyomából.||
08070||2.Sám.2.20||Abnér hátratekintett, és azt kiáltotta: Te vagy az, Aszáél? Ő így felelt: Én vagyok.||
08071||2.Sám.2.21||Akkor ezt mondta neki Abnér: Térj el másfelé, vagy jobbra, vagy balra, és fogj el egyet az ifjak közül, és vedd el a fegyverét. De Aszáél nem akarta őt elhagyni.||
08072||2.Sám.2.22||Ismét odakiáltott Abnér Aszáélnak: Menj el a hátam mögül. Miért verjelek téged a földhöz? Akkor hogyan nézhetek bátyádnak, Jóábnak a szemébe?||
08073||2.Sám.2.23||Mikor aztán semmiképpen sem akart eltérni, átdöfte Abnér a dárda hegyével az ötödik oldalcsontja között úgy, hogy a hátán jött ki a dárda, és azon a helyen elesett, és nyomban meghalt. Mindazok, akik arra a helyre értek, ahol Aszáél elesett és meghalt, megálltak.||8109
08074||2.Sám.2.24||De Jóáb és Abisaj tovább üldözte Abnért. Amikor a nap lement, elérkeztek Amma halmára, amely Gíahhal szemben van, a Gibeón pusztája melletti úton.||8068
08075||2.Sám.2.25||Akkor Abnér mögött összegyűltek Benjámin fiai, és egy csoportban megálltak a halom tetején.||
08076||2.Sám.2.26||Abnér odakiáltott Jóábnak: Vajon szüntelenül öldökölnie kell-e a fegyvernek?! Nem tudod-e, hogy siralmas lesz ennek a vége? Mikor mondod már a hadinépnek, hogy térjenek vissza testvéreik üldözéséből?||
08077||2.Sám.2.27||Jóáb azt felelte: Él az Isten, hogy ha te nem szóltál volna, akkor a nép csak reggel hagyta volna abba testvérei üldözését.||
08078||2.Sám.2.28||Akkor a kürtjébe fújt Jóáb, és megállt az egész nép. Nem üldözték tovább Izráelt, és nem harcoltak tovább.||
08079||2.Sám.2.29||Abnér pedig és vitézei azon az egész éjszakán meneteltek a mezőségen, átkeltek a Jordánon, és az egész vidéket bejárva Mahanaimba jutottak.||8058;8059
08080||2.Sám.2.30||Jóáb pedig visszatért Abnér üldözéséből. Összegyűjtötte az egész népet, és Dávid szolgái közül hiányzott tizenkilenc; Aszáél is.||8073
08081||2.Sám.2.31||De Dávid szolgái is vágtak le Benjámin nemzetségéből: Abnér szolgái közül háromszázhatvan ember halt meg.||
08082||2.Sám.2.32||Akkor fölvették Aszáélt és eltemették atyja sírjába, mely Betlehemben van. Jóáb pedig és emberei egész éjjel meneteltek, és Hebrónban virradt rájuk.||8061
08083||2.Sám.3.1|Dávid pártja felülkerekedik|Sok ideig tartó háborúskodás támadt Saul háznépe és Dávid háznépe között. Dávid háza egyre feljebb emelkedett, és erősödött, Saul háza pedig egyre lejjebb szállt, és gyöngült.||
08084||2.Sám.3.2||Dávidnak fiai születtek Hebrónban. Az elsőszülött Amnón volt a jezréeli Ahinóamtól.||10364;8328;-8332
08085||2.Sám.3.3||A második Kileáb a karmeli Nábál volt feleségétől, Abigailtól, a harmadik Absolon, Maaká fia, aki Gesúr királyának, Talmajnak volt a leánya.||8488;8407
08086||2.Sám.3.4||A negyedik Adónijjá, Haggít fia, az ötödik Sefatjá, Abitál fia.||8743;8796
08087||2.Sám.3.5||A hatodik Jitreám Eglától, Dávid feleségétől. Ezek születtek Dávidnak Hebrónban.||
08088||2.Sám.3.6||Amíg tartott a háborúskodás Saul háza és Dávid háza között, Abnér igen ragaszkodott Saul háza népéhez.||
08089||2.Sám.3.7||De volt Saulnak egy Ricpá nevű másodfelesége, aki Ajjá leánya volt. Egyszer azt mondta Ísbóset Abnérnak: Miért mentél be apám másodfeleségéhez?||8589
08090||2.Sám.3.8||Abnér nagy haragra gerjedt Ísbóset szavai miatt, és azt mondta: Hát júdai kutyafej vagyok én? Én most nagyon irgalmasan bántam apádnak, Saulnak a házával, az ő atyafiaival és rokonságával, és nem adtalak Dávid kezébe. És te mégis reám fogod ennek az asszonynak a vétkét?||8058;8059
08091||2.Sám.3.9||Úgy cselekedjék Isten Abnérral most és ezután is, hogy én is aszerint teszek vele, ahogy az ÚR megesküdött Dávidnak:||7588;7596;-7608;8099;-8101
08092||2.Sám.3.10||Elveszem a királyságot Saul házától, és megerősítem Dávid trónját Izráelben és Júdában, Dántól fogva egészen Beérsebáig.||8870
08093||2.Sám.3.11||Ő erre semmit sem mert felelni Abnérnak, mivel nagyon félt tőle.||
08094||2.Sám.3.12||Akkor követeket küldött Abnér Dávidhoz a maga nevében ezzel az üzenettel: Vajon kié az ország? Köss velem szövetséget, és íme, az én erőm is temelletted lesz, hogy egész Izráelt hozzád hajlítsam.||
08095||2.Sám.3.13||Dávid így felelt neki: Jó, szövetséget kötök veled. De egy dolgot kérek tőled, mégpedig azt, hogy addig ne lásd arcomat, amíg el nem hozod nekem Míkalt, Saul leányát, amikor ide akarsz jönni színem elé.||7906
08096||2.Sám.3.14||Akkor Dávid követeket küldött Ísbósethez, Saul fiához, akik ezt mondták: Add vissza a feleségemet, Míkalt, akit száz filiszteus előbőrével jegyeztem el magamnak!||7701;-7703
08097||2.Sám.3.15||Erre elküldött érte Ísbóset, és elvetette őt a férjétől, Paltiéltól, Lais fiától.||7906
08098||2.Sám.3.16||Vele ment a férje is, és sírva követte őt Bahúrimig. Ott azt mondta neki Abnér: Eredj vissza! És ő visszatért.||
08099||2.Sám.3.17||Azután Abnér azt mondta Izráel véneinek: Immár régtől fogva kívántátok, hogy Dávid a királyotok legyen.||8134;-8136
08100||2.Sám.3.18||Most hát vigyétek véghez, mert az ÚR szólt így Dávidnak: Szolgám, Dávid keze által szabadítom meg népemet, Izráelt a filiszteusok kezéből és minden ellenségének a kezéből.||
08101||2.Sám.3.19||Azután beszélt Abnér Benjámin nemzetségével is, és elment Abnér Dávidhoz is Hebrónba, hogy jelentse neki mindazt, ami tetszenék Izráel népének és Benjámin egész nemzetségének.||
08102||2.Sám.3.20||Mikor pedig eljutott Abnér Dávidhoz Hebrónba és vele együtt húsz embere, Dávid megvendégelte Abnért és a vele lévő embereket.||
08103||2.Sám.3.21||Ezután azt mondta Abnér Dávidnak: Fölkelek és elmegyek, hogy az egész Izráelt idegyűjtsem az én uram, a király elé, hogy szövetséget kössenek veled, és úgy uralkodj mindnyájunkon, ahogy jónak látod. Ekkor Dávid elbocsátotta Abnért, és ő elment békével.||
08104||2.Sám.3.22|Jóáb megöli Abnért|Azután Dávid szolgái és Jóáb jöttek a táborból, és sok prédát hoztak magukkal, de Abnér nem volt már Dávidnál Hebrónban, mert elbocsátotta őt, és békével elment.||
08105||2.Sám.3.23||Amikor Jóáb és az egész sereg, amely vele volt, megérkezett, tudtára adták Jóábnak: Ide jött Abnér, Nér fia a királyhoz, és ő elbocsátotta, és békével hazatért.||
08106||2.Sám.3.24||Erre bement Jóáb a királyhoz, és azt mondta: Mit cselekedtél? Íme, Abnér hozzád jött, miért bocsátottad el őt, hogy elmehessen?||
08107||2.Sám.3.25||Ismered-e Abnért, Nér fiát? Csak azért jött ide, hogy rászedjen, és kikémlelje kijöveteledet és bemeneteledet, és megtudjon mindent, amit cselekszel.||
08108||2.Sám.3.26||Ezzel Jóáb kiment Dávidtól, de követeket küldött Abnér után, akik visszahozták őt a Szirá kútjától. Dávid azonban nem tudott erről.||
08109||2.Sám.3.27||Amikor visszajött Abnér Hebrónba, félrehívta Jóáb a kapualjba, mintha titokban akarna vele beszélni, és átdöfte ott őt az ötödik oldalbordájánál, és meghalt Aszáélnak, Jóáb testvérének a véréért.||8776;8073
08110||2.Sám.3.28||Miután megtudta ezt Dávid, így szólt: Ártatlan vagyok én és az én országom mindörökké az ÚR előtt Abnér, Nér fia vérének kiontásában.||8108;8109
08111||2.Sám.3.29||Szálljon ez Jóáb fejére és atyjának egész háznépére. Ne fogyjon el Jóáb házából a folyásos, a bélpoklos, a mankón járó, és aki fegyver miatt vész el, és a kenyér nélkül szűkölködő.||8799;-8805
08112||2.Sám.3.30||Jóáb és testvére, Abisaj pedig azért ölte meg Abnért, mert megölte a testvérüket, Aszáélt Gibeónban a harcban.||8073
08113||2.Sám.3.31||Dávid azt mondta Jóábnak és az egész vele lévő népnek: Szaggassátok meg ruháitokat, öltözzetek zsákba, és gyászoljátok Abnért! Dávid király pedig a koporsó után haladt.||8034
08114||2.Sám.3.32||És eltemették Abnért Hebrónban. Akkor fölkiáltott a király, és nagyon sírt Abnér koporsója fölött, és sírt az egész nép is.||
08115||2.Sám.3.33||A király gyászdalt szerzett Abnér halálára, és ezt mondta: Gaz halállal kellett kimúlnia Abnérnak?||8109
08116||2.Sám.3.34||Kezed nem volt megkötve, sem lábad béklyóba verve, de úgy vesztél el, mint akit álnokok veszítenek el! És megint siratta őt az egész nép.||8109
08117||2.Sám.3.35||Azután eljött az egész nép, hogy enni adjanak Dávidnak, amikor még a nap fenn volt, de megesküdött Dávid: Úgy cselekedjék velem Isten most és ezután is, hogy amíg a nap le nem megy, sem kenyeret, sem egyebet nem eszem!||8525
08118||2.Sám.3.36||Amikor ezt a dolgot az egész nép megtudta, igen tetszett nekik. Szintúgy a többi dolog is, amelyet a király cselekedett, igen tetszett nekik.||
08119||2.Sám.3.37||Megértette azon a napon az egész nép és egész Izráel, hogy nem a királytól eredt, hogy Abnért, Nér fiát megölték.||8108;8110
08120||2.Sám.3.38||A király azt mondta a szolgáinak: Nem tudjátok-e, hogy nagy fejedelem esett el ma Izráelben?||8058;7921
08121||2.Sám.3.39||Én pedig bár fölkent király vagyok, de még gyenge. Ezek az emberek, Cerújá fiai, hatalmasabbak nálam. De fizessen meg az ÚR annak, aki gonoszt cselekszik, az ő gonoszsága szerint!||8054;8060;8776;8777
08122||2.Sám.4.1|Ísbósetet meggyilkolják|Mikor pedig Saul fia meghallotta, hogy Abnér meghalt Hebrónban, igen megfogyatkozott a bátorsága, sőt egész Izráel megrémült.||
08123||2.Sám.4.2||Két fővezére volt Saul fiának, az egyik neve Baaná volt, a másiké Rékáb. A beéróti Rimmón fiai voltak, Benjámin fiai közül. Mert Beérótot is Benjámin városai közé számlálták.||
08124||2.Sám.4.3||A beérótbeliek Gittaimba menekültek, és jövevényekké lettek ott mindmáig.||12623
08125||2.Sám.4.4||Jónátánnak, Saul fiának pedig volt egy sánta fia, aki ötesztendős volt, amikor Jezréelből hír jött Saul és Jónátán felől. Akkor fölkapta a dajkája, és elfutott vele. De mivel a dajka gyorsan futott, a gyerek leesett és megsántult. Mefibóset volt a neve.||7828
08126||2.Sám.4.5||Elmentek tehát a beérótbeli Rimmón fiai, Rékáb és Baaná, és bementek Ísbóset házába, amikor a nap a legmelegebb volt, és ő déli álmát aludta.||8123
08127||2.Sám.4.6||Bementek tehát a ház belsejébe, mintha gabonát vinnének, és átdöfték őt a hasán. Azután Rékáb és testvére, Baaná elmenekült.||6589
08128||2.Sám.4.7||Mikor ugyanis bementek a házba, ő a hálószobájában, az ágyán feküdt. Leütötték, megölték, levágták a fejét, aztán fogták, és egész éjjel mentek vele a síkságon át.||
08129||2.Sám.4.8||Elvitték Ísbóset fejét Dávidhoz Hebrónba, és azt mondták a királynak: Íme, Ísbósetnek, Saul fiának, a te ellenségednek a feje, aki az életedre tört. Az ÚR azonban bosszút állt e mai napon az én uramért, a királyért Saulon és az ő maradékán.||
08130||2.Sám.4.9||Dávid azonban így felelt Rékábnak és Baanának, az ő testvérének, a beérótbeli Rimmón fiainak: Az élő ÚRra mondom, aki megszabadította életemet minden nyomorúságból,||
08131||2.Sám.4.10||hogy én elfogattam és megölettem Ciklagban azt, aki nekem hírül hozta, hogy meghalt Saul, és azt hitte, hogy azzal örömet szerez nekem. Ezzel jutalmaztam meg hírmondásáért.||8038
08132||2.Sám.4.11||Most hát tőletek, istentelen emberektől, akik az ágyában, a maga házában öltétek meg az igaz embert, ne kérjem számon az ő vérét, és ne töröljelek el titeket a földről?||8126;8127
08133||2.Sám.4.12||Dávid tehát parancsolt a szolgáinak, hogy öljék meg őket. Azok elvagdalták kezüket és lábukat, és felakasztották őket Hebrónban, a halastó mellett. Ísbóset fejét pedig fölvették, és eltemették Abnér sírboltjába Hebrónban.||8038;7862;8114
08134||2.Sám.5.1|Dávid egész Izráel királya lesz|Azután eljött Dávidhoz Hebrónba Izráel minden nemzetsége, és így szóltak: Íme, mi a te csontodból és testedből valók vagyunk.||8099;-8101;10676
08135||2.Sám.5.2||Ezelőtt is, amikor Saul uralkodott fölöttünk, te vezetted ki és be Izráelt, és az ÚR azt mondta neked: Te legelteted népemet, Izráelt, és fejedelem leszel Izráel fölött.||15239;15240
08136||2.Sám.5.3||Eljött tehát Izráel összes véne a királyhoz Hebrónba, és Dávid király szövetséget kötött velük Hebrónban az ÚR előtt, és királlyá kenték Dávidot Izráel fölött.||8054;8057
08137||2.Sám.5.4||Harmincesztendős volt Dávid, amikor uralkodni kezdett, és negyven esztendeig uralkodott.||
08138||2.Sám.5.5||Hét esztendeig és hat hónapig uralkodott Hebrónban Júda nemzetségén; Jeruzsálemben pedig harminchárom esztendeig uralkodott egész Izráelen és Júda nemzetségein.||8054;8057;8782
08139||2.Sám.5.6|Dávid Jeruzsálemet teszi fővárossá|Azután a király felment embereivel Jeruzsálembe a jebúsziak ellen, akik azt a földet lakták, ők azonban azt mondták Dávidnak: Nem jössz be ide, hiszen még a sánták és a vakok is elűznek téged! Ezzel azt akarták mondani, hogy Dávid nem tud bemenni oda.||27230
08140||2.Sám.5.7||Dávid mégis bevette Sion várát, és az immár Dávid városa.||8142;8170
08141||2.Sám.5.8||És azt mondta Dávid azon a napon: Mindenki, aki vágja a jebúsziakat, menjen föl a csatornához, és vágja ott a sántákat és a vakokat, mert Dávid lelke gyűlöli azokat. Ezért mondják: Vak és sánta ne menjen be a házba!||10681;8139
08142||2.Sám.5.9||És ott lakott Dávid a várban; Dávid városának nevezte el és körös-körül kiépítette azt Millótól fogva befelé.||8140;11422;11423
08143||2.Sám.5.10||Dávid pedig folytonosan emelkedett és növekedett, mert az ÚR, a Seregek Istene vele volt.||8083
08144||2.Sám.5.11||Hírám, Tirusz királya követeket küldött Dávidhoz, és cédrusfákat, ácsmestereket és kőműveseket is, és Dávidnak egy házat építettek.||10777
08145||2.Sám.5.12||És Dávid fölismerte, hogy az ÚR megerősítette őt Izráel fölött való királyságában, és hogy fölmagasztalta királyságát az ő népéért, Izráelért.||
08146||2.Sám.5.13||Közben pedig Dávid még további másodfeleségeket és feleségeket vett Jeruzsálemből, miután Hebrónból odament. És Dávidnak további fiai és leányai is születtek.||10364;10372;5381
08147||2.Sám.5.14||Ez a neve azoknak, akik Jeruzsálemben születtek: Sammúa, Sóbáb, Nátán, Salamon,||10368;-10372
08148||2.Sám.5.15||Jibhár, Elisúa, Nefeg, Jáfía,||
08149||2.Sám.5.16||Elisámá, Eljádá és Elifelet.||
08150||2.Sám.5.17|Dávid legyőzi a filiszteusokat|Mikor pedig a filiszteusok meghallották, hogy Dávidot Izráel királyává kenték, fölkelt az összes filiszteus, hogy megkeressék Dávidot. Amikor Dávid ezt meghallotta, levonult a várhoz.||10784
08151||2.Sám.5.18||A filiszteusok pedig odaértek, és elszéledtek a Refáimvölgyben.||
08152||2.Sám.5.19||Akkor megkérdezte Dávid az URat: Elmenjek-e a filiszteusok ellen? Kezembe adod-e őket? Az ÚR így felelt Dávidnak: Menj el, mert biztosan a kezedbe adom a filiszteusokat.||7987
08153||2.Sám.5.20||Dávid tehát elment Baal-Perácimba. Ott megverte őket Dávid, és azt mondta: Szétoszlatta az ÚR az ellenségeimet, mint a szétfolyó vizet. Ezért nevezte azt a helyet Baal-Perácimnak.||
08154||2.Sám.5.21||És ott hagyták a bálványaikat, amelyeket aztán Dávid és a szolgái összeszedtek.||10788;2168;4738;5136
08155||2.Sám.5.22||Azután ismét feljöttek a filiszteusok, és elszéledtek a Refáim-völgyben.||
08156||2.Sám.5.23||Megkérdezte Dávid az URat, ő pedig ezt felelte: Most ne menj egyenesen rájuk, hanem kerülj a hátuk mögé, és a szederfákkal szemben támadd meg őket.||
08157||2.Sám.5.24||És mikor a szederfák teteje felől menetelés zaját fogod hallani, akkor indulj el, mert akkor előtted megy az ÚR, hogy megverje a filiszteusok táborát.||9715;9716
08158||2.Sám.5.25||Dávid úgy cselekedett, ahogy az ÚR parancsolta neki. És vágta a filiszteusokat Gebától fogva egészen Gézerig.||8153;8100;6275
08159||2.Sám.6.1|Dávid Jeruzsálembe viteti a szövetség ládáját|Ezután összegyűjtötte Dávid egész Izráel legjavát, harmincezer embert.||10763;-10768
08160||2.Sám.6.2||Majd fölkelt, és elment az egész néppel együtt, amely vele volt, a júdai Baalé-Jehúdába, hogy elhozza onnan Isten ládáját, amelyet a Seregek URának nevéről neveztek el, aki a kerúbok között ül.||10768;7353;2215;-2217
08161||2.Sám.6.3||Egy új szekérre tették Isten ládáját, és elhozták Abinádáb házából, amely a dombon van. Abinádáb fiai, Uzzá és Ahjó vezették az új szekeret.||7338;7341;7342
08162||2.Sám.6.4||Elvitték tehát Isten ládáját Abinádáb házából, amely a dombon van, és Ahjó a láda előtt ment.||7353
08163||2.Sám.6.5||Dávid pedig és Izráel egész népe örvendezett az ÚR színe előtt, mindenféle ciprusfa hangszer, hegedűk, lantok, dobok, sípok és cimbalmok hangjára.||8172;8173
08164||2.Sám.6.6||Amikor Nákón szérűjére jutottak, Uzzá az Isten ládájához kapott, hogy megtartsa, mert az ökrök megbillentették.||10771
08165||2.Sám.6.7||Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Uzzá ellen, nyomban lesújtott rá ott vakmerőségéért, és meghalt ott, Isten ládája mellett.||
08166||2.Sám.6.8||Dávid pedig megrendült attól, hogy az ÚR lesújtotta Uzzát, és azt a helyet Perec-Uzzának nevezik mindmáig.||
08167||2.Sám.6.9||Dávid félni kezdett azon a napon az ÚRtól, és azt mondta: Hogy jöhetne hozzám az ÚR ládája?||
08168||2.Sám.6.10||Dávid nem akarta magához vinni az ÚR ládáját Dávid városába, hanem letetette a gáti Óbéd-Edóm házánál.||8140;10775
08169||2.Sám.6.11||Az ÚR ládája három hónapig volt a gáti Óbéd-Edóm házánál, és megáldotta az ÚR Óbéd-Edómot és egész háznépét.||
08170||2.Sám.6.12||És jelentették Dávid királynak: Megáldotta az ÚR Óbéd-Edóm házát és mindenét, amije van, Isten ládájáért. Akkor odament Dávid, és elvitte örvendezve Isten ládáját Óbéd-Edóm házától Dávid városába.||10776;10794;10796;8140;8163;8172
08171||2.Sám.6.13||Mikor pedig hat lépést mentek azok, akik az ÚR ládáját vitték, akkor ott egy bikát és egy hízott borjút áldozott.||
08172||2.Sám.6.14||Dávid pedig teljes erejéből táncolt az ÚR előtt, és gyolcs éfódot övezett magára.||8163;10820
08173||2.Sám.6.15||Így vitte föl tehát Dávid és Izráel egész háza az ÚR ládáját nagy énekléssel és kürtzengéssel.||
08174||2.Sám.6.16||Amikor az ÚR ládája Dávid városába ért, Míkal, Saul leánya kinézett az ablakon, és látva, hogy Dávid király ugrál és táncol az ÚR előtt, megutálta őt a szívében.||8096;8097;8181
08175||2.Sám.6.17||Mikor pedig bevitték az ÚR ládáját és odatették a helyére, a sátor közepére, melyet Dávid állíttatott föl neki, akkor Dávid egészen elégő áldozatokat és hálaadó áldozatokat áldozott az ÚR előtt.||10794;10823
08176||2.Sám.6.18||Mikor pedig elvégezte Dávid az égőáldozat és a békeáldozat bemutatását, megáldotta a népet a Seregek URának nevében.||9041;-9047
08177||2.Sám.6.19||Majd az egész népnek, Izráel egész seregének, a férfiaknak és az asszonyoknak, mindenkinek egy-egy lepényt, aszalt datolyát és préselt aszúszőlőt osztogatott. Azután az egész nép hazament.||
08178||2.Sám.6.20||Mikor pedig Dávid hazament, hogy megáldja az ő háznépét is, kijött Míkal, Saul leánya Dávid elé, és ezt mondta: Milyen dicsőséges volt ma Izráel királya! Az ő szolgáinak szolgálói előtt úgy levetkőzött ma, mint ahogy egy esztelen szokott levetkőzni.||8174
08179||2.Sám.6.21||Erre ezt mondta Dávid Míkalnak: Az ÚR előtt örvendeztem, aki inkább engem választott, mint apádat és egész háza népét, hogy az ÚR népének, Izráelnek a fejedelme legyek; igen, az ÚR előtt.||7596;7608;9002
08180||2.Sám.6.22||Sőt minél inkább megalázom magamat, és minél alábbvaló leszek a magam szeme előtt, annál dicséretre méltóbb leszek a szolgálók előtt, akikről te szólsz.||8178
08181||2.Sám.6.23||Ezért Míkalnak, Saul leányának nem lett soha gyermeke holta napjáig.||8174;8178
08182||2.Sám.7.1|Dávid templomot akar építeni|Amikor a király a palotájában ült, és az ÚR mindenfelől békességet adott neki minden ellenségétől,||
08183||2.Sám.7.2||azt mondta a király Nátán prófétának: Íme, lásd, én cédrusfából csinált palotában lakom, Isten ládája pedig a sátorban van.||10866;22911;8175
08184||2.Sám.7.3||Erre azt mondta Nátán a királynak: Menj, vidd véghez mindazt, ami a szívedben van. Vidd véghez, mert az ÚR veled van.||
08185||2.Sám.7.4||Még azon az éjszakán azonban így hangzott az ÚR szava Nátánhoz:||
08186||2.Sám.7.5||Menj el, és mondd meg szolgámnak, Dávidnak, hogy ezt mondja az ÚR: Házat akarsz nekem építeni, hogy abban lakjam?||8882;10974
08187||2.Sám.7.6||Mert én nem laktam házban mindmáig attól a naptól fogva, hogy kihoztam Izráel fiait Egyiptomból, csak a sátorban, a hajlékban jártam.||9002
08188||2.Sám.7.7||Amíg csak együtt jártam Izráel fiaival, mondtam-e csak egy szót is Izráel valamelyik nemzetségének, akinek parancsoltam, hogy legeltesse népemet, Izráelt, ilyen szavakat: Miért nem építettetek nekem cédrusfából való házat?||
08189||2.Sám.7.8|Az Úr ígérete Dávidnak és házának|Most azért mondd meg szolgámnak, Dávidnak, hogy ezt mondja a Seregek URa: Én hoztalak ki téged a kunyhóból, a juhok mögül, hogy fejedelem légy népem, Izráel fölött.||7606;7607;15239;15240
08190||2.Sám.7.9||Veled voltam mindenütt, ahová mentél, és kiirtottam előtted minden ellenségedet. Nagy hírnevet szereztem neked, mint amilyen a föld legnagyobbjainak a hírneve.||8100;27230
08191||2.Sám.7.10||Helyet is szereztem népemnek, Izráelnek, és ott elültettem őt, hogy saját helyén lakjon. Többé nem mozdítják ki a helyéből, és többé nem fogják nyomorgatni az álnokság fiai, mint azelőtt,||11918;19991;-19999;6885
08192||2.Sám.7.11||attól a naptól fogva, hogy bírákat rendeltem népem, Izráel fölé. Békességet szereztem tehát neked minden ellenségedtől. Megmondta neked az ÚR, hogy házat készít neked az ÚR.||6563;8193;-8197
08193||2.Sám.7.12||Mikor pedig napjaid betelnek, és elalszol atyáiddal, föltámasztom utánad a te magodat, amely ágyékodból származik, és megerősítem az ő királyságát.||8991;9006;27048
08194||2.Sám.7.13||Ő fog házat építeni nevemnek, és megerősítem királyságának trónját mindörökké.||8656;8659;8884;8898;8906;8909
08195||2.Sám.7.14||Atyja leszek, és ő a fiam lesz, s amikor gonoszul cselekszik, megfenyítem őt férfihoz illő vesszővel és emberek fiainak kijáró büntetéssel.||15415;-15421;30035;9148
08196||2.Sám.7.15||De irgalmasságomat nem vonom meg tőle, mint ahogy megvontam Saultól, akit eltávolítottam előled.||7596
08197||2.Sám.7.16||Házad állandó lesz, és országod mindörökké a tied lesz, és trónod erős lesz mindörökké.||9138;9168;-9172
08198||2.Sám.7.17||Nátán teljesen e beszéd szerint és e látás szerint szólt Dávidnak.||
08199||2.Sám.7.18|Dávid imádsága|Erre Dávid király bement, leborult az ÚR előtt, és azt mondta: Mi vagyok én, Uram, Isten? És mi az én házam népe, hogy engem idáig juttattál?||7606;7607
08200||2.Sám.7.19||És ez még csekélységnek tetszett neked, Uram, Isten! Hanem íme, szólsz a te szolgádnak háza felől távoli időre vonatkozó dolgokat, és ez törvény az emberre nézve, Uram, Isten!||8189;8190;8194
08201||2.Sám.7.20||De mi szükség Dávidnak többet szólnod, hiszen, Uram, Isten, te jól ismered szolgádat!||7596;7598
08202||2.Sám.7.21||A te ígéretedért és jóakaratod szerint cselekedted mindezeket a nagy dolgokat, hogy megjelentsd szolgádnak.||8193;8656;8659;27048
08203||2.Sám.7.22||Ezért, Uram, Isten, nagy vagy te! Senki sincs olyan, mint te, és rajtad kívül nincsen Isten, teljesen úgy, ahogy a fülünk hallotta.||5039;15353
08204||2.Sám.7.23||Mert melyik nép olyan a földön, mint a te néped, Izráel, amelyért elment Isten, hogy megváltsa magának, és nevet szerezzen magának azzal, hogy nagy dolgokat cselekszik érte és csodálatos dolgokat országodért a te néped szeme láttára, akiket megszabadítottál Egyiptomból, az idegen népektől és isteneiktől?||5011;5839;16438;16439;1586;1623
08205||2.Sám.7.24||Mert megerősítetted magadnak népedet, Izráelt, hogy néped legyen mindörökké. URam, te lettél az ő Istenük.||5117;5119
08206||2.Sám.7.25||Most azért, URam, Isten, amit mondtál szolgád felől és az ő háza felől, teljesítsd be mindörökké, és cselekedjél úgy, ahogy mondtad.||8192;-8196
08207||2.Sám.7.26||Hogy neved fölmagasztaltassék mindörökké e szavakkal: A Seregek URa Izráel Istene. Dávidnak, a te szolgádnak a háza legyen állandó előtted!||
08208||2.Sám.7.27||Mert megjelentetted szolgádnak, ó, Seregek URa és Izráel Istene, e szavakat: Házat építek neked. Ezért késztette szolgádat a szíve, hogy ilyen könyörgéssel forduljon hozzád.||8185;8186;8192;8204
08209||2.Sám.7.28||Most azért, ó, Uram, Isten, te vagy az Isten! A te beszéded igazság, és te mondtad ezt a jót szolgád felől.||26845
08210||2.Sám.7.29||Jótetszésedben áldd meg szolgád házát, hogy színed előtt legyen mindörökké, mert te szóltál, Uram, Isten. Azért a te áldásoddal áldd meg szolgád házát mindörökké!||
08211||2.Sám.8.1|Dávid győzelmei|Ezután történt, hogy megverte Dávid a filiszteusokat, megalázta őket, és elfoglalta a filiszteusok kezéből Meteg-Ammát.||10893
08212||2.Sám.8.2||Megverte a móábiakat is, lefektette őket a földre, és kötéllel mérte meg őket. Kétkötélnyit megöletett, egy teljes kötélnyit pedig életben hagyott. És a móábiak Dávid adófizető szolgái lettek.||493;494;4463;14859
08213||2.Sám.8.3||Megverte Dávid Hadadezert, Rehób fiát, Cóbá királyát is, amikor kivonult, hogy kiterjessze hatalmát az Eufrátesz folyam vizéig.||9132;9134
08214||2.Sám.8.4||Foglyul ejtett Dávid közülük ezerhétszáz lovast és húszezer gyalogost. Elvágatta Dávid az összes harci szekérbe való ló inát, és csak száz szekérbe valót hagyott meg közülük.||10896
08215||2.Sám.8.5||Aztán eljöttek a damaszkuszi arámok, hogy megsegítsék Hadadezert, Cóbá királyát. Dávid levágott közülük huszonkétezer arámi férfit.||10897
08216||2.Sám.8.6||Aztán helyőrséget helyezett az arám Damaszkuszba, és Dávid adófizető szolgái lettek az arámok. Az ÚR megoltalmazta Dávidot, bárhova ment.||
08217||2.Sám.8.7||Dávid elvette az aranypajzsokat is, melyek Hadadezer szolgáin voltak, és bevitte azokat Jeruzsálembe.||
08218||2.Sám.8.8||Azonfölül igen sok rezet is hozott Dávid király Hadadezer városaiból, Betahból és Bérótajból.||
08219||2.Sám.8.9||Mikor pedig meghallotta Tói, Hamát királya, hogy megverte Dávid Hadadezer egész seregét,||10901;10902
08220||2.Sám.8.10||elküldte a fiát, Jórámot Dávid királyhoz, hogy békességgel és áldáskívánással köszöntse, amiért harcolt Hadadezer ellen, és megverte őt. Mert Hadadezer Tóival is hadakozott. És Tói fia kezében aranyból, ezüstből és rézből való edények voltak.||
08221||2.Sám.8.11||Ezeket Dávid király szintén az ÚRnak szentelte azzal az ezüsttel és arannyal együtt, amelyet már odaszentelt az összes általa meghódított néptől,||10980;10982
08222||2.Sám.8.12||az arámoktól, a móábiaktól, az Ammón fiaitól, a filiszteusoktól, az amálékiektől és a Hadadezertől, Rehób fiától, Cóbá királyától nyert zsákmányból.||9536;4466
08223||2.Sám.8.13||Dávid hírnevet szerzett, amikor visszatért, miután tizennyolcezer arámit levert a Sós-völgyben.||14851
08224||2.Sám.8.14||Edómba is helyőrséget helyezett, és egész Edómba helyőrséget rendelt, így egész Edóm Dávid szolgája lett. Az ÚR pedig megoltalmazta Dávidot, bárhová ment.||767;1041;4325;4464;9124;9125
08225||2.Sám.8.15||Így uralkodott Dávid egész Izráel fölött, és az egész nép között ítéletet és igazságot szolgáltatott.||8695
08226||2.Sám.8.16||A hadsereg fővezére Jóáb, Cérújá fia, főtanácsosa pedig Jósáfát, Ahilúd fia volt.||10321;10324;8776;8800;-8802
08227||2.Sám.8.17||Cádók, Ahitúb fia és Ahimelek, Ebjátár fia voltak a papok, Szerájá pedig kancellár.||7808;-7811;10464;11020
08228||2.Sám.8.18||Benájá, Jójádá fia a kerétiek és a pelétiek parancsnoka volt, Dávid fiai pedig főemberek voltak.||8674;8408
08229||2.Sám.9.1|Dávid gondoskodik Jónátán fiáról|Egyszer megkérdezte Dávid: Maradt-e még valaki Saul háznépe közül, hogy irgalmasságot cselekedjem vele Jónátánért?||8126;8127;8012;8049
08230||2.Sám.9.2||Volt Saul házából egy szolga, név szerint Cíbá, akit Dávidhoz szólítottak, és megkérdezte tőle a király: Te vagy-e Cíbá? Így felelt: Én vagyok, a te szolgád.||
08231||2.Sám.9.3||Akkor azt mondta a király: Maradt-e még valaki Saul háza népe közül, hogy Isten irgalmassága szerint cselekedjem vele? Cíbá így felelt a királynak: Van még Jónátánnak egy fia, aki mind a két lábára sánta.||7745;7861;7862;8125
08232||2.Sám.9.4||Azt kérdezte a király: Hol van? Cíbá ezt felelte a királynak: Íme, Mákírnak, Ammiél fiának a házában van, Lódebárban.||8477
08233||2.Sám.9.5||Akkor elküldött Dávid király, és elhozatta őt Mákírnak, Ammiél fiának házából, Lódebárból.||
08234||2.Sám.9.6||Amikor Mefibóset, Jónátánnak, Saul fiának a fia megérkezett Dávidhoz, arcra borult, és tisztességet tett neki. Dávid megszólította: Mefibóset! Ő így felelt: Íme, a te szolgád.||
08235||2.Sám.9.7||Dávid azt mondta neki: Ne félj, mert hűséggel tartozom neked apádért, Jónátánért, és visszaadom neked nagyapádnak, Saulnak minden földbirtokát, és mindig asztalomnál fogsz étkezni.||7745;7746
08236||2.Sám.9.8||Akkor fejet hajtott Mefibóset, és azt mondta: Mi a te szolgád, hogy a holt ebre, amilyen én vagyok, reátekintettél?||8540;7854
08237||2.Sám.9.9||Azután szólította a király Cíbát, Saul szolgáját, és azt mondta neki: Amije csak volt Saulnak és egész háznépének, mindazt a te urad fiának adtam.||8235;8541
08238||2.Sám.9.10||A földeknek tehát te viseld gondját fiaiddal és szolgáiddal együtt, és szolgáltasd be a terményt, hogy legyen urad fiának kenyere. Mefibóset pedig, a te urad fia mindig az én asztalomnál eszik. Cíbának tizenöt fia és húsz szolgája volt.||
08239||2.Sám.9.11||Cíbá így felelt a királynak: Mindent úgy tesz a szolgád, ahogy uram, a király parancsolja nekem. Így Mefibóset Dávid asztalánál evett, mint egy királyfi.||
08240||2.Sám.9.12||Mefibósetnek pedig volt egy kisfia, akinek Míká volt a neve. Cíbá házának lakói pedig mindnyájan Mefibóset szolgái voltak.||10611;10612
08241||2.Sám.9.13||Mefibóset tehát Jeruzsálemben lakott, mert mindig a király asztalánál étkezett. Ő mind a két lábára sánta volt.||8125
08242||2.Sám.10.1|Dávid harcai az arámokkal|Történt azután, hogy meghalt Ammón fiainak a királya, és fia, Hánún uralkodott helyette.||493;-495;10910
08243||2.Sám.10.2||Dávid azt mondta: Irgalmasságot cselekszem Hánúnnal, Náhás fiával, ahogy az ő apja is irgalmasságot cselekedett velem. Követséget küldött hát hozzá Dávid, hogy vigasztalja őt szolgái által apja halála miatt. Mikor Dávid szolgái megérkeztek Ammón fiainak a földjére,||7446
08244||2.Sám.10.3||azt mondták az ammóniak vezérei uruknak, Hánúnnak: Vajon apád megbecsülését fejezi ki Dávid előtted azzal, hogy vigasztalókat küldött hozzád? Vajon Dávid nem inkább azért küldte-e hozzád szolgáit, hogy a várost megszemléljék, kikémleljék és teljesen elpusztítsák?||
08245||2.Sám.10.4||Erre Hánún elfogatta Dávid szolgáit, szakálluk felét lenyíratta, ruháik felét levágatta az ülepükig, és elbocsátotta őket.||
08246||2.Sám.10.5||Amint Dávidnak hírül adták ezt, eléjük küldött, mert ezeket az embereket igen csúffá tették, és ezt üzente a király: Maradjatok Jerikóban mindaddig, amíg megnő a szakállatok, és azután jöjjetek haza.||
08247||2.Sám.10.6||Amikor látták Ammón fiai, hogy gyűlöletesek lettek Dávid előtt, követet küldtek, és zsoldjukba fogadták a bét-rehóbi arámokat és a cóbai arámokat, húszezer gyalogost, Maaká királyát ezer emberrel és a tóbiakat, tizenkétezer embert.||
08248||2.Sám.10.7||Amint Dávid meghallotta ezt, elküldte Jóábot és a vitézek egész seregét.||
08249||2.Sám.10.8||Kivonultak Ammón fiai is, és csatarendbe álltak a kapu bejáratánál. A cóbai és rehóbi arámok meg a tóbiak és Maaká külön álltak fel a mezőn.||
08250||2.Sám.10.9||Jóáb látva, hogy elölről is, hátulról is ellenség veszi körül, kiválogatta Izráel népének színe-javát, és az arámokkal szemben állította föl őket.||8226
08251||2.Sám.10.10||A nép maradékát öccse, Abisaj vezetésére bízta, hogy az ammóniakkal szemben állítsa föl őket.||8481;8672
08252||2.Sám.10.11||Ezt mondta: Ha erősebbek lesznek nálam az arámok, te segíts nekem. Ha pedig az Ammón fiai lesznek erősebbek nálad, akkor én megyek, hogy megsegítselek.||
08253||2.Sám.10.12||Légy erős, és legyünk bátrak nemzetségünkért és Istenünk városaiért. Az ÚR pedig cselekedjék úgy, ahogy neki tetszik.||5428
08254||2.Sám.10.13||Mikor azután Jóáb és serege előrement az arámok ellen az ütközetre, azok megfutamodtak előle.||
08255||2.Sám.10.14||Amikor Ammón fiai látták, hogy az arámok megfutottak, ők is megfutamodtak Abisaj elől, és beszaladtak a városba. Akkor Jóáb visszafordult az ammóniak üldözéséből, és Jeruzsálembe ment.||
08256||2.Sám.10.15||Amikor az arámok látták, hogy az izráeliektől vereséget szenvedtek, összegyülekeztek.||10925
08257||2.Sám.10.16||Akkor elküldött Hadadezer, és elhozatta a folyamon túli arámokat. Ezek megérkeztek Hélámba, élükön Sóbakkal, Hadadezer fővezérével.||
08258||2.Sám.10.17||Megüzenték ezt Dávidnak, aki erre összegyűjtötte egész Izráelt, átkelt a Jordánon, és Hélámhoz érkezett. Az arám sereg fölsorakozott Dávid ellen, és megütközött vele.||
08259||2.Sám.10.18||De megfutamodtak az arámok Izráel elől, és megölt Dávid az arámok közül hétszáz harci szekerest és negyvenezer lovast. Sóbakot, a sereg fővezérét is levágta, aki ott helyben meghalt.||9132;-9134
08260||2.Sám.10.19||Mikor pedig látták mindazok a királyok, akik Hadadezer szolgái voltak, hogy vereséget szenvedtek Izráeltől, békét kötöttek Izráellel, és szolgáltak nekik. Ezután az arámok nem merték többé segíteni az ammóniakat.||
08261||2.Sám.11.1|Dávid és Betsabé|Az esztendő fordulójakor pedig, amikor a királyok hadba szoktak vonulni, elküldte Dávid Jóábot és vele a szolgáit és egész Izráelt, hogy veszítsék el Ammón fiait, és szállják meg Rabbá városát. Dávid pedig Jeruzsálemben maradt.||10929;495
08262||2.Sám.11.2||Egyszer estefelé, amikor Dávid fölkelt fekhelyéről, és a királyi palota tetején sétált, a tetőről meglátott egy asszonyt, amint éppen fürdött. Igen szép termetű volt.||
08263||2.Sám.11.3||Dávid elküldött, és tudakozódott az asszony felől. Valaki azt mondta: Hiszen ez Betsabé, Eliám leánya, a hettita Úriás felesége.||8693
08264||2.Sám.11.4||Akkor követeket küldött Dávid, és elhozatta őt. Erre az bement hozzá, vele hált, és miután tisztátalanságából megtisztult, hazament.||3187
08265||2.Sám.11.5||Ám az asszony fogant méhében, és ezt az üzenetet küldte Dávidnak: Várandós lettem!||
08266||2.Sám.11.6||Akkor Dávid azt üzente Jóábnak: Küldd haza hozzám a hettita Úriást. Jóáb el is küldte Úriást Dávidhoz.||
08267||2.Sám.11.7||Mikor pedig Úriás megérkezett hozzá, megkérdezte őt Dávid Jóáb helyzete, a nép helyzete és a harc folyása felől.||
08268||2.Sám.11.8||Ezután azt mondta Úriásnak: Menj haza, és mosd meg a lábad. Akkor kiment Úriás a király házából, a király pedig ajándékot küldött utána.||8271
08269||2.Sám.11.9||Úriás azonban a királyi palota bejárata előtt, ura szolgáival együtt feküdt le, és nem ment a maga házához.||
08270||2.Sám.11.10||Amikor jelentették Dávidnak, hogy nem ment le Úriás a házához, Dávid azt mondta Úriásnak: Messzi útról jöttél, miért nem mentél le a házadhoz?||
08271||2.Sám.11.11||Úriás így felelt: Isten ládája, Izráel és Júda nemzetsége sátorban lakik, és az én uram, Jóáb, és uram szolgái a nyílt mezőn táboroznak. Hogy mennék be a házamba, hogy egyem és igyam, és feleségemmel háljak? A lelked életére mondom, hogy nem teszem ezt!||7301;8376
08272||2.Sám.11.12||Erre Dávid azt mondta Úriásnak: Maradj itt ma is, és holnap elbocsátalak. Ott maradt tehát Úriás Jeruzsálemben aznap és másnap is.||
08273||2.Sám.11.13||Ezután hívatta Dávid, és vele evett és ivott, és lerészegítette őt. Úriás kiment este aludni a fekvőhelyére urának szolgáival együtt, de a saját házához nem ment le.||
08274||2.Sám.11.14|Úriás halála|Miután pedig megvirradt, Dávid levelet írt Jóábnak, amelyet Úriással küldött el.||8226
08275||2.Sám.11.15||Ezt írta a levélben: Állítsátok Úriást az első sorba, ahol leghevesebb a harc, és fussatok el mögüle, hogy megöljék és meghaljon.||
08276||2.Sám.11.16||Jóáb tehát, amikor a várost ostromolta, Úriást olyan helyre állította, ahol tudta, hogy erős vitézek vannak.||
08277||2.Sám.11.17||Amikor kitört a városbeli nép, és megvívott Jóábbal, elhullottak néhányan a nép közül, Dávid szolgái közül, és a hettita Úriás is meghalt.||
08278||2.Sám.11.18||Akkor Jóáb követet küldött, és megüzente Dávidnak az ütközet egész lefolyását.||
08279||2.Sám.11.19||Ezt parancsolta a követnek: Ha az ütközet egész lefolyását teljesen elmesélted a királynak,||
08280||2.Sám.11.20||és ha a király haragra lobbanva azt mondja neked: „Miért mentetek olyan közel a városhoz harcolni; hát nem tudtátok, hogy a kőfalról lövöldöznek?||
08281||2.Sám.11.21||Hát ki ölte meg Abímeleket, Jerubbeset fiát? Nem egy asszony ütötte-e agyon a kőfalról egy malomkődarabbal, és ezért halt meg Tébecben? Hát miért mentetek közel a kőfalhoz?”, akkor mondd meg: Szolgád, a hettita Úriás is meghalt.||6807
08282||2.Sám.11.22||Elment tehát a követ, és amikor megérkezett, elbeszélte Dávidnak mindazt, amivel Jóáb megbízta.||8226
08283||2.Sám.11.23||A követ elmondta: Azok az emberek erőt vettek fölöttünk, és kijöttek ellenünk a mezőre, de visszaűztük őket a kapu bejáratáig.||
08284||2.Sám.11.24||De a kőfalról nyíllal lövöldöztek szolgáidra, és a király szolgái közül néhányan meghaltak. Szolgád, a hettita Úriás is meghalt.||8275
08285||2.Sám.11.25||Dávid azt mondta a követnek: Ezt mondd Jóábnak: Ne bánkódjál emiatt, mert a fegyver egyszer ezt, másszor azt pusztítja el. Támadj még erősebben a város ellen, hogy elpusztíthasd. Így biztasd őt.||
08286||2.Sám.11.26||Amikor Úriás felesége meghallotta, hogy meghalt a férje, elsiratta őt.||
08287||2.Sám.11.27||És amikor a gyász ideje letelt, Dávid érte küldött, és házába vitette. Felesége lett, és szült neki egy fiút. De ez a dolog nem tetszett az ÚRnak.||2091;8264;8275
08288||2.Sám.12.1|Nátán példázata|Elküldte azért az ÚR Dávidhoz Nátán prófétát. Az bement hozzá, és ezt mondta neki: Két ember volt egy városban, az egyik gazdag, a másik szegény.||8742;8756
08289||2.Sám.12.2||A gazdagnak felettébb sok juha és ökre volt.||8294;8146;7904;-7906
08290||2.Sám.12.3||A szegénynek pedig semmije sem, csak egy kis nőstény báránykája. Úgy vette és táplálta, és nála nevelkedett föl gyermekeivel együtt. Saját falatjából evett, és a poharából ivott. Az ölében aludt, és olyan volt neki, mintha a leánya volna.||8296;8287
08291||2.Sám.12.4||Mikor pedig átutazó vendége érkezett a gazdagnak, sajnált az ő ökrei és juhai közül hozatni, hogy a hozzá érkezett vendégnek ételt készítsen belőle. Ezért elvette a szegénytől a bárányát, és azt főzette meg a hozzá érkezett vendégnek.||
08292||2.Sám.12.5||Akkor Dávid haragra gyúlt az ellen az ember ellen, és azt mondta Nátánnak: Él az ÚR, hogy halál fia az az ember, aki ezt cselekedte!||
08293||2.Sám.12.6||A bárányért pedig négyszer annyit kell adnia, mivelhogy ezt művelte, és mivel könyörtelen volt.||2114
08294||2.Sám.12.7||Ekkor Nátán ezt mondta Dávidnak: Te vagy az az ember! Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Én kentelek föl, hogy király légy Izráel fölött, és megszabadítottalak Saul kezéből.||9449;7608
08295||2.Sám.12.8||Neked adtam urad házát, és a kebledre urad feleségeit, ezenfölül neked adtam Izráel és Júda házát. S ha ez még kevés lett volna, még adtam volna hozzá sok mást is.||7689
08296||2.Sám.12.9||Miért vetetted meg az ÚR beszédét, hogy olyan dolgot cselekedjél, amely utálatos őelőtte? A hettita Úriást fegyverrel vágattad le, és feleségét feleségül vetted magadnak, őt magát pedig Ammón fiainak a fegyverével ölted meg.||2064;2065;8276;8277
08297||2.Sám.12.10||Most tehát soha ne távozzék el a fegyver a házadból, mivel megutáltál engem, és a hettita Úriás feleségét elvetted, hogy feleséged legyen.||8346;8494;2091
08298||2.Sám.12.11||Ezt mondja az ÚR: Íme, én éppen a saját házadból bocsátok reád csapásokat. Feleségeidet szemed láttára veszem el, másvalakinek adom, és az fényes nappal fog a feleségeiddel hálni.||8449
08299||2.Sám.12.12||Noha te titkon cselekedtél, én egész Izráel előtt és napvilágnál cselekszem ezt.||
08300||2.Sám.12.13||Akkor Dávid azt mondta Nátánnak: Vétkeztem az ÚR ellen! Nátán azt válaszolta Dávidnak: Az ÚR is elvette bűnödet, nem fogsz meghalni.||3328
08301||2.Sám.12.14||Mindazáltal, mivel ezzel a tetteddel okot adtál az ÚR ellenségeinek a gyalázkodásra, fiad, aki neked született, meg kell, hogy haljon.||8287
08302||2.Sám.12.15|Betsabé gyermeke meghal|Ezután Nátán hazament. Az ÚR betegséggel verte meg a gyermeket, akit Úriás volt felesége szült Dávidnak.||8305
08303||2.Sám.12.16||Dávid könyörgött Istennek a gyermekért, böjtölt is, és amikor bement, a földön feküdt éjjel.||
08304||2.Sám.12.17||Mikor az ő házának a vénei fölkeltek, és bementek hozzá, hogy fölemeljék a földről, nem akart fölkelni, és nem is evett velük kenyeret.||
08305||2.Sám.12.18||Hetednapra azután meghalt a gyermek. Szolgái azonban nem merték megmondani Dávidnak, hogy meghalt a gyermek, mert azt gondolták magukban: Íme, még mikor a gyermek élt, és szóltunk neki, akkor sem figyelt a szavunkra. Hogyan mondanánk meg neki, hogy meghalt a gyermek? Még kárt tenne magában!||8301;8302
08306||2.Sám.12.19||Amikor észrevette Dávid, hogy szolgái suttognak, megértette Dávid, hogy meghalt a gyermek. Azt mondta a szolgáinak: Meghalt-e a gyermek? Azok így feleltek: Meghalt.||
08307||2.Sám.12.20||Erre Dávid fölkelt a földről, megmosdott, megkente magát, másik ruhát vett magára, majd bement az ÚR házába, és imádkozott. Azután bement a maga házába, és kérésére kenyeret vittek elé, és evett.||8174;8175
08308||2.Sám.12.21||Akkor ezt mondták neki a szolgái: Miért tetted ezt? Míg a gyermek élt, böjtöltél és sírtál, most pedig, hogy meghalt a gyermek, fölkeltél, és kenyeret ettél.||
08309||2.Sám.12.22||Ő így felelt: Amíg a gyermek élt, böjtöltem és sírtam, mert azt gondoltam, ki tudja, talán könyörül rajtam az ÚR, és életben marad a gyermek.||8301;18459;-18463
08310||2.Sám.12.23||De most, hogy meghalt, vajon miért böjtölnék? Vajon visszahozhatom-e azzal? Én megyek őhozzá, de ő nem jön ide vissza hozzám.||1118
08311||2.Sám.12.24|Salamon születése, Rabbá elfoglalása|Majd megvigasztalta Dávid a feleségét, Betsabét, bement hozzá, és vele hált. Az asszony fiút szült és Salamonnak nevezte el; és az ÚR szerette őt.||10975;23217
08312||2.Sám.12.25||Dávid Nátán prófétára bízta őt, aki az ÚR tetszésére Jedídjának nevezte.||
08313||2.Sám.12.26||Jóáb pedig harcolt Ammón fiainak a városa, Rabbá ellen, és bevette a királyi várost.||8261;10929
08314||2.Sám.12.27||Jóáb követeket küldött Dávidhoz ezzel az üzenettel: Hadakoztam Rabbá ellen, és be is vettem a város egy részét, ahol a víz van.||
08315||2.Sám.12.28||Most azért gyűjtsd össze a nép maradékát, szállj táborba a város ellen, foglald el azt, nehogy én foglaljam el, és esetleg rólam nevezzék el a várost.||
08316||2.Sám.12.29||Ekkor összegyűjtötte Dávid az egész hadinépet, és Rabbá alá ment, harcolt ellene, és elfoglalta.||
08317||2.Sám.12.30||És elvette a koronát a királyuk fejéről. Ennek a súlya egy talentum arany volt, drágakövekkel volt kirakva, és Dávid fejére került. A városból is nagyon sok zsákmányt hozott el.||10930
08318||2.Sám.12.31||A népet pedig, amely benne volt, kihozatta. Egy részét fűrésszel, vasboronával vagy fejszével dolgoztatta, másokat pedig téglaégető kemencékhez vitt. Így bánt valamennyi ammóni várossal. Azután Dávid egész hadinépével hazament Jeruzsálembe.||8245;4463
08319||2.Sám.13.1|Amnón és Támár|Ezek után a következők történtek: Absolonnak, Dávid fiának volt egy igen szép húga, akinek Támár volt a neve. Amnón, Dávid fia megszerette őt.||10364;10365
08320||2.Sám.13.2||Annyira epekedett Amnón a húgáért, Támárért, hogy belebetegedett, mert a lány szűz volt, és Amnón lehetetlennek látta, hogy valamit elkövessen rajta.||
08321||2.Sám.13.3||De Amnónnak volt egy Jónádáb nevű barátja, Simeának, Dávid testvérének a fia. Ez a Jónádáb nagyon ravasz ember volt.||10321
08322||2.Sám.13.4||Azt mondta neki: Mi az oka annak, hogy naponta soványodsz, királyfi? Nem mondanád meg nekem? Amnón azt mondta neki: Támárt, Absolon öcsém húgát igen szeretem.||
08323||2.Sám.13.5||Jónádáb azt mondta neki: Feküdj le az ágyadba, és tettesd magad betegnek. Ha eljön apád, hogy meglátogasson, mondd azt neki: Jöjjön ide, kérlek, Támár húgom, hogy enni adjon. Itt, a szemem előtt készítse el az ételt, hogy én is lássam, és az ő kezéből egyem.||
08324||2.Sám.13.6||Lefeküdt tehát Amnón, és betegnek tettette magát. Mikor azután eljött a király, hogy meglátogassa, azt mondta a királynak: Kérlek, hadd jöjjön ide hozzám Támár húgom, hadd csináljon előttem egy pár bélest, és hadd egyem az ő kezéből.||
08325||2.Sám.13.7||Dávid erre ezt az üzenetet küldte Támár házához: Menj el azonnal Amnón bátyád házához, és készíts neki valami ennivalót.||
08326||2.Sám.13.8||Támár tehát elment bátyjának, Amnónnak a házába, aki ágyban feküdt. Fogta a lisztet, meggyúrta, és bélest csinált őelőtte, és megsütötte a bélest.||
08327||2.Sám.13.9||Azután elővette a serpenyőt, és eléje tálalta, de ő nem akart enni. Majd azt mondta Amnón: Küldjetek ki mellőlem mindenkit. Erre mindenki kiment.||
08328||2.Sám.13.10||Akkor azt mondta Támárnak: Hozd be az ételt a hálószobába, hadd egyem a kezedből. Erre Támár fogta a bélest, amelyet készített, és bevitte a hálószobába Amnónnak, a bátyjának.||
08329||2.Sám.13.11||De amikor hozzá vitte, hogy egyék, az megragadta őt, és ezt mondta neki: Jöjj, hálj velem, húgom!||
08330||2.Sám.13.12||Ő pedig azt mondta neki: Ne, bátyám, ne ronts meg engem, mert nem szoktak így cselekedni Izráelben. Ne kövess el ilyen gyalázatot!||
08331||2.Sám.13.13||És én ugyan hová vigyem szégyenemet? Te pedig olyan leszel Izráelben, mint egy bolond. Azért, kérlek, szólj a királynak, mert nem fog engem megtagadni tőled.||
08332||2.Sám.13.14||Ő azonban nem akart hallgatni a szavára, és mivel erősebb volt nála, erőszakot követett el rajta.||
08333||2.Sám.13.15||Azután Amnón nagyon meggyűlölte őt. Nagyobb lett a gyűlölete a szerelemnél, amellyel megszerette őt. Azt mondta neki Amnón: Kelj föl, menj a dolgodra.||8320;8322
08334||2.Sám.13.16||Ő így felelt neki: Ne kövess el nagyobb gonoszságot annál, amelyet véghezvittél rajtam azzal, hogy elűzöl engem. Ő azonban nem akart rá hallgatni,||5498;5499
08335||2.Sám.13.17||hanem beszólította a szolgáját, aki neki szolgált, és azt mondta: Űzd ki őt gyorsan előlem, és zárd be utána az ajtót.||
08336||2.Sám.13.18||Támáron pedig igen szép tarka szoknya volt, amilyenben a király leányai szoktak járni, amíg szűzek. Amikor tehát kiűzte őt a szolga, bezárta utána az ajtót.||
08337||2.Sám.13.19||Támár pedig hamut hintett a fejére, és a tarka szoknyát, amely rajta volt, meghasogatta, kezét pedig a fejére tette, és jajgatva járt-kelt.||12905;8332;8336
08338||2.Sám.13.20|Absolon megöleti Amnónt|Bátyja, Absolon azt mondta neki: Talán Amnón bátyád volt veled? Azért hallgass most, húgom, mert a testvéred; ne bánkódjál ennyire. Ezért Támár nagy árvaságban lakott bátyja, Absolon házában.||
08339||2.Sám.13.21||Dávid király pedig mindezt hallva igen nagyon megharagudott.||
08340||2.Sám.13.22||Absolon pedig semmit sem szólt erről Amnónnak, sem jót, sem rosszat. De igen gyűlölte Absolon Amnónt, mivel megszeplősítette húgát, Támárt.||
08341||2.Sám.13.23||Két esztendő múlva Absolon juhait nyírták az efraimi Baal-Hácórban, és Absolon meghívta az összes királyfit.||10364;-10372
08342||2.Sám.13.24||Absolon bement a királyhoz is, és azt mondta: Íme, most nyírják szolgád juhait, azért jöjjön el, kérlek, a király a szolgáival együtt a te szolgádhoz.||
08343||2.Sám.13.25||A király azt mondta Absolonnak: Ne, fiam, ne menjünk el mindnyájan, hogy ne legyünk terhedre. És ismét erőltette őt, de atyja nem akart elmenni, hanem megáldotta őt.||
08344||2.Sám.13.26||Absolon azonban mégis így szólt: Ha nem, úgy jöjjön el velünk Amnón, a testvérem. A király így felelt neki: Miért menne el veled?||10364
08345||2.Sám.13.27||Mégis, mivel Absolon erőltette, elbocsátotta vele Amnónt is és a többi királyfit.||8341
08346||2.Sám.13.28||Absolon pedig ezt a parancsot adta a szolgáinak: Kérlek, figyeljetek! Amikor Amnón jókedvű lesz a bortól, és én szólok nektek, akkor üssétek le Amnónt és öljétek meg. Semmit se féljetek, hiszen én parancsoltam nektek. Legyetek bátrak, ne féljetek!||
08347||2.Sám.13.29||Úgy cselekedtek azért Absolon szolgái Amnónnal, ahogy Absolon parancsolta. A király fiai pedig mindnyájan fölkeltek, és mindegyik az öszvérére ült, és elmenekültek.||8297
08348||2.Sám.13.30||Mikor pedig még úton voltak, eljutott a hír Dávidhoz: Absolon megölte az összes királyfit, egy sem maradt meg közülük.||
08349||2.Sám.13.31||Akkor fölkelt a király, megszaggatta ruháit, a földre feküdt, és szolgái is mindnyájan megszaggatott ruhában álltak előtte.||1117
08350||2.Sám.13.32||Jónádáb, Simeának, Dávid testvérének a fia pedig azt mondta: Ne mondja az én uram, hogy a királynak minden fiát megölték, mert egyedül csak Amnón halt meg. Mert attól a naptól fogva, hogy húgát megszeplősítette, Absolont mindig keserűséggel töltötte el ez a dolog.||8321
08351||2.Sám.13.33||Ne vegye azért szívére az én uram, a király, azt gondolva, hogy a királynak minden fia meghalt, mert egyedül csak Amnón halt meg.||
08352||2.Sám.13.34||Absolon pedig elmenekült. Mikor az őrálló fölemelte a tekintetét, látta, hogy sok ember jön a mögötte levő úton a hegyoldalon.||
08353||2.Sám.13.35||Ekkor Jónádáb szólt a királynak: Íme, jönnek a királyfiak. Ahogy szolgád mondta, úgy történt.||
08354||2.Sám.13.36||És ahogy abbahagyta beszédét, megérkeztek a királyfiak, és fennhangon sírtak. Maga a király és a szolgái is mindnyájan nagy sírásra fakadtak.||
08355||2.Sám.13.37||Absolon pedig elfutott, és elment Talmajhoz, Ammihúr fiához, Gesúr királyához. És Dávid mindennap siratta a fiát.||8085
08356||2.Sám.13.38||Absolon pedig, miután elfutott, és Gesúrba ment, három esztendeig volt ott.||
08357||2.Sám.13.39||Dávid király pedig fölhagyott azzal, hogy Absolon ellen menjen, mert már megvigasztalódott Amnón halála miatt.||8347
08358||2.Sám.14.1|Jóáb ki akarja békíteni Dávidot Absolonnal|Jóáb, Cerújá fia észrevette, hogy a király szíve vágyakozik Absolon után.||8226
08359||2.Sám.14.2||Elküldött azért Jóáb Tekóa városába, és hozatott onnan egy igen eszes asszonyt, és azt mondta neki: Kérlek, tégy úgy, mintha nagy keserűséged volna, öltözzél gyászruhába, és olajjal se kend meg magadat. Tegyél úgy, mint egy olyan asszony, aki sokáig siratta a halottját.||
08360||2.Sám.14.3||Menj be a királyhoz, és így és így szólj hozzá. És Jóáb a szájába adta, hogy mit kell mondania.||
08361||2.Sám.14.4||Így szólt tehát a tekóabeli asszony a királyhoz, miután arccal a földre borult, és térdet-fejet hajtott: Segíts meg, ó, király!||
08362||2.Sám.14.5||A király megkérdezte: Mi bajod van? Így felelt: Ó, én özvegyasszony vagyok, mert meghalt a férjem.||
08363||2.Sám.14.6||És a te szolgálódnak két fia volt, akik összevesztek a mezőn. De mivel nem volt senki, aki szétválasztotta volna őket, az egyik leütötte a másikat és megölte.||
08364||2.Sám.14.7||És íme, az egész háznép ellene támadt a te szolgálóleányodnak, és azt mondták: Add a kezünkbe a testvérgyilkost, hadd öljük meg a testvérének lelkéért, akit megölt, és veszítsük el még az örököst is! Így akarják kioltani még a kicsiny szikrácskát is, amely megmaradt nekem, hogy a férjemnek ne maradjon se neve, se maradéka a föld színén.||
08365||2.Sám.14.8||A király pedig azt mondta az asszonynak: Menj haza, és parancsolok a te dolgod felől.||
08366||2.Sám.14.9||A tekóai asszony így felelt a királynak: Uram, király, rajtam és atyám házán legyen a bűn súlya, de a király és az ő trónja ártatlan legyen.||
08367||2.Sám.14.10||Erre azt mondta a király: Hozd ide elém azt, aki ellened szól, és többé érinteni sem fog téged!||
08368||2.Sám.14.11||Akkor ő így válaszolt: Emlékezz, ó, király, az ÚRra, a te Istenedre, hogy a vérbosszuló ne folytathassa a pusztítást, és hogy fiamat ne veszítsék el. A király így felelt: Az élő ÚRra mondom, hogy fiadnak egy hajszála sem esik le a földre!||7553
08369||2.Sám.14.12||De az asszony azt mondta: Kérlek, hadd szóljon szolgálód csak egy szót az én uramnak, a királynak. Ő így felelt: Beszélj!||
08370||2.Sám.14.13||Akkor azt mondta az asszony: Hát te miért gondoltál ilyet az Isten népe ellen, hiszen a király, aki ezt kimondta, mintegy maga is bűnös, mert a király azt, akit eltaszított magától, nem hívatja vissza.||
08371||2.Sám.14.14||Mert bizonyára meg kell halnunk, és olyanok vagyunk, mint a víz, amely a földre kiöntve nem szedhető föl, de Isten egy lelket sem akar elveszíteni, hanem azt gondolja magában, hogy ne legyen számkivetve őelőtte az eltaszított sem.||15437
08372||2.Sám.14.15||Most tehát azért jöttem ide, hogy szóljak a királynak, az én uramnak, noha sokan intettek engem ettől. De azt mondta szolgálód: Mégis beszélek a királlyal, hátha megteszi a király, amit szolgálóleánya mond.||
08373||2.Sám.14.16||Igen, meghallgatja a király, és megszabadítja szolgálóleányát annak kezéből, aki engem el akar veszteni, és velem együtt az én fiamat Isten örökségéből!||
08374||2.Sám.14.17||Ezenfelül azt gondolta szolgálóleányod: Uramnak, a királynak a beszéde szerezzen nyugalmat, mert olyan az én uram, a király, mint Isten angyala, mivel meghallgatja mind a jót, mind a gonoszt. És az ÚR, a te Istened legyen veled.||8539
08375||2.Sám.14.18||És így felelt a király az asszonynak: Kérlek, ne titkolj el semmit, ha most valamit kérdezek tőled. Az asszony ezt mondta: Kérlek, szóljon az én uram, a király!||
08376||2.Sám.14.19||A király azt kérdezte: Vajon nem Jóáb keze van-e mindebben? Az asszony így felelt: A te életedre mondom, ó, uram, királyom, hogy sem jobbra, sem balra nem lehet eltérni attól, amit uram, a király mond. Mert szolgád, Jóáb bízta rám ezt. Ő adta szolgálóleányod szájába mindezeket a szavakat.||1267;8358;8359
08377||2.Sám.14.20||Azért tette ezt Jóáb, a te szolgád, hogy a dolognak más fordulatot adjon. De az én uram bölcs, Isten angyalának a bölcsessége szerint, hogy mindent észrevegyen, ami a földön van.||
08378||2.Sám.14.21|Absolon visszatér száműzetéséből|Akkor azt mondta a király Jóábnak: Íme, megteszem ezt a dolgot. Eredj el, és hozd haza a fiamat, Absolont.||
08379||2.Sám.14.22||És Jóáb arccal a földre borult, térdet és fejet hajtva megköszönte a királynak, és ezt mondta: Ma tudta meg, uram, király, a te szolgád, hogy van valami becsületem előtted. Mert szolgája kérése szerint cselekedett a király.||
08380||2.Sám.14.23||Fölkelt hát Jóáb, elment Gesúrba, és hazahozta Absolont Jeruzsálembe.||8355
08381||2.Sám.14.24||A király azonban azt mondta: Menjen a maga házába, és ne kerüljön a színem elé! Absolon tehát a maga házába tért, és nem láthatta a király arcát.||
08382||2.Sám.14.25||Egész Izráelben nem volt olyan szép ember, akit annyira dicsértek volna, mint Absolon. Tetőtől talpig nem volt benne semmi hiba.||
08383||2.Sám.14.26||Amikor lenyíratta fejéről a hajat – minden esztendőben lenyíratta, mert igen nehéz volt, azért kellett lenyírni –, a haja kétszáz sékelt nyomott a királyi mérték szerint.||
08384||2.Sám.14.27||Absolonnak pedig három fia és egy leánya lett, akinek Támár volt a neve. Igen szép termetű asszony volt.||
08385||2.Sám.14.28||Két esztendőt töltött már Absolon Jeruzsálemben, de a király színét még nem látta.||
08386||2.Sám.14.29||Elküldött azért Absolon Jóábhoz, hogy őt a királyhoz küldje, de ő nem akart elmenni hozzá. Üzent másodszor is, de ő mégsem akart elmenni.||
08387||2.Sám.14.30||Ezért azt mondta szolgáinak: Nézzétek, Jóáb gazdasága az enyém mellett van, és ott van az árpája. Menjetek, és gyújtsátok föl! Absolon szolgái fölgyújtották a gazdaságot.||
08388||2.Sám.14.31||Erre fölkelt Jóáb, elment Absolonhoz az ő házába, és azt mondta neki: Mi az oka, hogy szolgáid fölgyújtották a gazdaságomat?||
08389||2.Sám.14.32||Absolon így felelt Jóábnak: Azért, mert hozzád küldöttem olyan üzenettel, hogy jöjj ide, hogy a királyhoz küldjelek, és azt mondd neki: Mi szükség volt hazajönnöm Gesúrból? Jobb lenne most is ott lennem. Most azért szeretném látni a király arcát. Ha álnokság van bennem, ölessen meg!||
08390||2.Sám.14.33||Jóáb a királyhoz ment, és elmondta neki ezt. Akkor a király hívatta Absolont. Ő elment, és fejet hajtva a király előtt, arccal a földre borult. És megcsókolta a király Absolont.||
08391||2.Sám.15.1|Absolon lázadása|Ezután történt, hogy Absolon szerzett magának szekeret, lovakat és ötven embert, hogy előtte fussanak.||8723
08392||2.Sám.15.2||Reggelenként korán fölkelt Absolon, és megállt az útfélen a kapuban, és mindenkit megszólított, akinek dolga lévén, a királyhoz ment ítélet végett. Megkérdezte: Melyik városból való vagy? Ha az illető azt mondta: „Izráel egyik nemzetségéből való a szolgád”,||
08393||2.Sám.15.3||Absolon azt mondta neki: Íme, ügyed jó és igaz, de senki sincs, aki téged meghallgatna a királynál.||
08394||2.Sám.15.4||Aztán így folytatta Absolon: Ha engem tennének ítélőbíróvá ebben az országban, és hozzám jönne minden ember, akinek valami ügye és pere van, én igazságot szolgáltatnék neki.||
08395||2.Sám.15.5||Mikor pedig valaki közeledett hozzá, hogy leboruljon előtte, azonnal kezét nyújtotta, megölelte és megcsókolta azt.||
08396||2.Sám.15.6||Így tett Absolon egész Izráellel, akik ítéletért a királyhoz mentek, és így Absolon belopta magát Izráel fiainak szívébe.||
08397||2.Sám.15.7||Négy esztendő elteltével történt, hogy Absolon azt mondta a királynak: Hadd menjek el, és teljesítsem Hebrónban azt a fogadást, amelyet az ÚRnak tettem.||8051;8054
08398||2.Sám.15.8||Mert ezt a fogadalmat tette szolgád, amikor az arámi Gesúrban lakott: Ha valóban hazavezérel engem az ÚR Jeruzsálembe, az ÚRnak fogok szolgálni.||
08399||2.Sám.15.9||A király ezt mondta neki: Menj el békével. Akkor fölkelt, és elment Hebrónba.||
08400||2.Sám.15.10||De Absolon titokban hírnököket küldött Izráel minden nemzetségéhez ezzel az üzenettel: Mikor a kürtszót meghalljátok, mondjátok: Absolon király lett Hebrónban!||
08401||2.Sám.15.11||Absolonnal együtt kétszáz férfi is elment Jeruzsálemből, akiket meghívott. Ezek jóhiszeműen mentek el, mert semmit sem tudtak a dologról.||
08402||2.Sám.15.12||Azonkívül Absolon elküldött Gílóba, és hívatta a gílói Ahitófelt, Dávid tanácsosát is, míg ő az áldozatot végezte. Az összeesküvés pedig erősödött, és a nép egyre szaporodott Absolon mellett.||8473
08403||2.Sám.15.13|Dávid elmenekül Jeruzsálemből|Akkor egy követ ment Dávidhoz ezzel az üzenettel: Izráel népének szíve Absolonhoz hajolt.||
08404||2.Sám.15.14||Erre azt mondta Dávid mindazoknak a szolgáknak, akik vele voltak Jeruzsálemben: Jertek, fussunk el, mert másképp nem menekülhetünk meg Absolon kezéből. Siessetek, mert ő is siet, hogy utol ne érjen minket, és ne hozzon veszedelmet ránk, és a várost kardélre ne hányja.||13960
08405||2.Sám.15.15||A király szolgái ezt mondták a királynak: Minden úgy legyen, ahogy a király, a mi urunk akarja. Íme, a te szolgáid vagyunk.||
08406||2.Sám.15.16||Így tehát kivonult a király és utána egész háza népe. Tíz másodfeleségét azonban otthon hagyta a király, hogy őrizzék a házat.||8146
08407||2.Sám.15.17||Így vonult ki a király és utána egész háza népe, de megálltak a legszélső háznál.||
08408||2.Sám.15.18||Elvonult előtte minden szolgája: a kerétiek, a pelétiek és a gátiak is. Az a hatszáz férfi is elvonult a király előtt, aki vele együtt jött Gátból.||8756;8228
08409||2.Sám.15.19||Ezt mondta akkor a király a gáti Ittajnak: Miért jössz te is velünk? Menj vissza, és maradj a királynál, mert te idegen vagy, és vissza is költözhetsz szülőhelyedre.||8481
08410||2.Sám.15.20||Csak tegnap jöttél, és máris bujdosóvá tegyelek azzal, hogy velünk jössz? Én megyek, amerre mehetek. Te pedig térj vissza, és vidd vissza atyádfiait is. Irgalmasság és igazság legyen veled!||8408
08411||2.Sám.15.21||Ittaj így felelt a királynak: Él az ÚR és az én uram, a király, hogy ahol az én uram, a király lesz, ott lesz a te szolgád is, akár élve, akár halva.||7143
08412||2.Sám.15.22||Dávid erre azt mondta Ittajnak: Ám jöjj velünk, menjünk! És továbbvonult a gáti Ittaj embereivel együtt, még a kicsinyek is, mind, akik vele voltak.||
08413||2.Sám.15.23||Az egész lakosság nagy jajgatással sírt, mikor elvonult az egész hadinép. A király átkelt a Kidrón-patakon, és az egész hadinép is elvonult a pusztába vezető úton.||
08414||2.Sám.15.24|Dávid intézkedései|És íme, vele volt Cádók is és az összes lévita, akik Isten szövetségládáját hordozzák. Akkor letették Isten ládáját. Ebjátár pedig áldozott, amíg csak az egész hadinép ki nem vonult a városból.||8227;7808;7811
08415||2.Sám.15.25||Ekkor így szólt a király Cádóknak: Vidd vissza Isten ládáját a városba. Ha kedves leszek az ÚR előtt, ismét hazahoz engem, és látnom engedi azt és az ő sátrát.||
08416||2.Sám.15.26||Ha pedig ezt mondja: „Nem gyönyörködöm benned”, íme itt vagyok, cselekedjék velem úgy, ahogy neki tetszik.||7294
08417||2.Sám.15.27||Azt is mondta a király Cádók papnak: Nemde próféta vagy? Azért hát menj haza békességben a városba fiaddal, Ahimaaccal és Ebjátár fiával, Jónátánnal együtt.||8227
08418||2.Sám.15.28||Lássátok, íme, én itt maradok, ennek a pusztának a síkságán, amíg hír nem jön, és üzenetet nem kapok tőletek.||8426
08419||2.Sám.15.29||Cádók és Ebjátár tehát visszavitte Jeruzsálembe Isten ládáját, és ott maradtak.||8174;8175
08420||2.Sám.15.30||Dávid pedig fölment az Olajfák hegyére, és menet közben sírt. Fejét befedve, saru nélkül ment, és az egész nép, amely vele volt, mindenki befedte a fejét, és menet közben sírtak.||8516
08421||2.Sám.15.31||Közben megüzenték Dávidnak, hogy Ahitófel is a pártütők között van Absolonnal. Akkor azt mondta Dávid: Kérlek, ó, URam, hiúsítsd meg Ahitófel tervét!||8402;8450;8473
08422||2.Sám.15.32||És amint fölért Dávid a hegy tetejére, hogy ott imádkozzék Istenhez, íme, eléje jött az arki Húsaj megszaggatott ruhában és földet szórva a fejére.||8427;12905
08423||2.Sám.15.33||Dávid azt mondta neki: Ha velem jössz, terhemre leszel.||
08424||2.Sám.15.34||De ha visszatérsz a városba, és ezt mondod Absolonnak: „A te szolgád vagyok, ó, király; ezelőtt apád szolgája voltam, most immár a te szolgád leszek”, meghiúsíthatod Ahitófelnek ellenem való tervét.||8451;-8464;8473
08425||2.Sám.15.35||És íme, veled lesz ott Cádók és Ebjátár pap. Azért minden dolgot, amit a királyi palotából hallasz, mondj meg a papoknak, Cádóknak és Ebjátárnak.||8417;8418
08426||2.Sám.15.36||Íme, ott van velük a két fiuk is: Ahimaac, Cádók fia és Jónátán, Ebjátár fia. Általuk azonnal megüzenhetitek nekem, amit hallotok.||8417;8418
08427||2.Sám.15.37||Ezért Húsaj, Dávid barátja visszament a városba, éppen akkor, amikor Absolon bevonult Jeruzsálembe.||8422;11144
08428||2.Sám.16.1|Cíbá Dávidhoz pártol|Amikor Dávid egy kissé lejjebb jutott a hegytetőről, eléje jött Cíbá, Mefibóset szolgája két megnyergelt szamárral: kétszáz kenyér, száz kötés aszalt szőlő, száz csomó füge és egy tömlő bor volt rajtuk.||
08429||2.Sám.16.2||A király megkérdezte Cíbától: Mit akarsz ezzel? Cíbá így felelt: A szamarak legyenek a király háza népéé, hogy rajtuk járjanak. A kenyér és a füge pedig a szolgáké, hogy egyenek, és a bor azé, aki megfárad a pusztában, hogy ihasson.||8231;8529;8530
08430||2.Sám.16.3||A király azt kérdezte: Hol van most uradnak a fia? Cíbá így felelt a királynak: Íme, Jeruzsálemben maradt, mert azt mondta: Visszaadja ma nekem Izráel háza népe az én apám országát.||8230;-8233;8538
08431||2.Sám.16.4||A király azt mondta Cíbának: Legyen minden a tied, amije csak volt Mefibósetnek. Cíbá erre ezt felelte: Leborulok előtted. Légy ezután is kegyes hozzám, ó, uram, királyom!||8541
08432||2.Sám.16.5|Simei szidalmazza Dávidot|Amikor Dávid király eljutott Bahúrimig, íme, egy férfi jött ki onnan, aki Saul nemzetségéből való volt, név szerint Simei, Géra fia, és ahogy jött, szidalmazta őket.||8533;8779;8807;-8817
08433||2.Sám.16.6||Kővel hajigálta Dávidot és Dávid király minden szolgáját, jóllehet az egész hadinép és a testőrség mindnyájan ott voltak az ő jobb és bal keze felől.||
08434||2.Sám.16.7||Simei ezt mondta szitkozódása közben: Eredj, eredj, te vérszopó és istentelen ember!||2141
08435||2.Sám.16.8||Most megfizet neked az ÚR Saul egész háza népének a véréért, aki helyett te uralkodsz, és odaadta az ÚR az országot fiadnak, Absolonnak. Íme, te nyomorúságban vagy, mert vérszopó ember vagy!||8028;-8039;8126;-8133
08436||2.Sám.16.9||Akkor azt mondta a királynak Abisaj, Cerújá fia: Hogyan szidalmazhatja ez a holt eb az én uramat, a királyt? Odamegyek, és fejét veszem!||8481;7914
08437||2.Sám.16.10||De a király azt mondta: Mi közöm van hozzátok, Cerújá fiai? Hadd szidalmazzon, mert az ÚR mondta neki: Szidalmazzad Dávidot. Így hát ki mondhatja neki: Miért műveled ezt?||8068
08438||2.Sám.16.11||És azt mondta Dávid Abisajnak és minden szolgájának: Íme, a fiam, aki az én véremből származik, az én életemre tör. Hogyne tenné hát ezt ez a benjámini? Hagyjatok békét neki, hadd szidalmazzon, mert az ÚR mondta neki.||8453
08439||2.Sám.16.12||Talán rátekint az ÚR a nyomorúságomra, és jóval fizet még ma nekem az ÚR az ő átka helyett.||8526;8527
08440||2.Sám.16.13||Így ment Dávid és hadinépe az úton. Simei pedig az átellenben levő hegyoldalon haladt, és menet közben átkozódott, és köveket hajigált velük szemben, és szórta a port.||8434;8435
08441||2.Sám.16.14||Miután a király és az egész vele levő nép fáradtan megérkeztek, ott megpihentek.||
08442||2.Sám.16.15|Absolon bevonul Jeruzsálembe|Absolon pedig és az egész hadinép, Izráel férfiai, bementek Jeruzsálembe. Vele volt Ahitófel is.||8397;-8402
08443||2.Sám.16.16||Amikor Dávid barátja, az arki Húsaj bement Absolonhoz, ezt mondta Absolonnak: Éljen a király, éljen a király!||8422;-8427;7442
08444||2.Sám.16.17||Absolon ezt felelte neki: Ez a barátod iránti szereteted? Miért nem mentél el a barátoddal?||8443
08445||2.Sám.16.18||Húsaj így felelt Absolonnak: Azért nem, mert azé leszek, és azzal maradok, akit az ÚR, ez a nép és Izráel fiai választanak.||
08446||2.Sám.16.19||És azután kinek szolgálnék szívesebben, mint a barátom fiának? Ahogy az apádat szolgáltam, ugyanúgy foglak téged is.||
08447||2.Sám.16.20||Majd Absolon ezt mondta Ahitófelnek: Adjatok tanácsot, mit cselekedjünk!||8402;8421
08448||2.Sám.16.21||Ahitófel így felelt Absolonnak: Menj be apád másodfeleségeihez, akiket itthon hagyott, hogy őrizzék a házat, és egész Izráel megérti, hogy gyűlöltté tetted magadat apád előtt, és annál inkább megerősödik mindazoknak a keze, akik melletted vannak.||1476;1477;3329
08449||2.Sám.16.22||Sátrat vontak tehát Absolonnak a tetőn, és bement Absolon az ő apja másodfeleségeihez egész Izráel szeme láttára.||8298;8299
08450||2.Sám.16.23||És Ahitófel tanácsát, melyet adott, abban az időben úgy tekintették, mintha Isten szavát kérdezték volna. Így tekintette Ahitófel minden tanácsát Dávid is, és Absolon is.||
08451||2.Sám.17.1|Ahitófel és Húsaj tanácsa|Majd Ahitófel ezt mondta Absolonnak: Engedj kiválasztanom tizenkétezer embert, hogy fölkeljek, és üldözzem Dávidot ma éjjel.||13960
08452||2.Sám.17.2||Megtámadom, amíg fáradt és erőtlen a keze. Megrettentem, és megfutamodik az egész hadinép, amely vele van; magát a királyt pedig megölöm.||8454
08453||2.Sám.17.3||És visszavezetem hozzád az egész népet, mert az egésznek a visszatérése attól a férfitól függ, akit üldözöl. Akkor majd békességben lesz az egész nép.||
08454||2.Sám.17.4||Igen tetszett ez a beszéd Absolonnak és Izráel összes vénjének.||
08455||2.Sám.17.5||De Absolon azt mondta: Hívjátok ide az arki Húsajt is, és hallgassuk meg, hogy ő mit mond.||8424;8443
08456||2.Sám.17.6||Amikor Húsaj megérkezett Absolonhoz, így szólt hozzá Absolon: Ahitófel ilyen tanácsot adott; megfogadjuk-e az ő szavát, vagy sem? Szólj hozzá!||
08457||2.Sám.17.7||Akkor Húsaj azt mondta Absolonnak: Ez egyszer nem jó tanács az, amelyet Ahitófel adott.||8450;8464
08458||2.Sám.17.8||És így folytatta Húsaj: Tudod magad is, hogy apád és az ő emberei igen erős vitézek, és igen elkeseredett szívűek, mint a kölykeitől megfosztott medve a mezőn. Azonfölül apád tapasztalt harcos, aki nem alszik együtt a néppel.||10730;16953;7833
08459||2.Sám.17.9||Ilyenkor ő valamilyen barlangban vagy valami más helyen rejtőzik. Ha kezdetben csak néhányan esnek is el a népből, valaki meghallhatja, és azt kezdi majd mondani: Vereséget szenvedett Absolon népe!||
08460||2.Sám.17.10||És még az erős vitéz is, akinek olyan a szíve, mint az oroszláné, igen megrémül. Mert egész Izráel tudja, hogy apád igen erős vitéz, és azok is, akik vele vannak, erős vitézek.||
08461||2.Sám.17.11||Azért azt tanácsolom, hogy gyűjtsd magadhoz egész Izráelt Dántól fogva mind Beérsebáig, hogy annyian legyenek, mint a homok a tenger partján, és te magad is menj el a harcba.||
08462||2.Sám.17.12||Akkor aztán támadjuk meg őt azon a helyen, ahol éppen megtaláljuk, és úgy lepjük meg, ahogy a harmat a földre száll, hogy ne maradjon meg se ő, se azok közül senki, akik vele vannak.||
08463||2.Sám.17.13||Ha pedig egy városba szaladna, akkor egész Izráel húzzon ki köteleket a város körül, és rántsuk le azt a patakba, hogy még csak egy kövecske se maradjon meg ott.||
08464||2.Sám.17.14||Absolon és Izráel férfiai ezt mondták: Jobb az arki Húsaj tanácsa Ahitófel tanácsánál. Mert az ÚR rendelte úgy, hogy elvessék Ahitófel tanácsát, amely jó volt, hogy veszedelmet hozzon az ÚR Absolonra.||8450
08465||2.Sám.17.15|Dávid megtudja Absolon tervét|Húsaj pedig elmondta Cádók és Ebjátár papnak: Ilyen és ilyen tanácsot adott Ahitófel Absolonnak és Izráel véneinek. Én pedig ilyen és ilyen tanácsot adtam.||8425;8426
08466||2.Sám.17.16||Azért sietve küldjetek el, és üzenjétek meg Dávidnak: Ne maradj ma éjjel a puszta felé vezető gázlóknál, hanem mindenképpen kelj át, különben elpusztulhat a király és az egész nép, amely vele van!||8418
08467||2.Sám.17.17||Jónátán pedig és Ahimaac a Rógél-forrásnál várakoztak. Odament egy szolgálóleány, aki elmondta ezeket nekik, ők pedig elmentek, és hírt vittek róla Dávid királynak. Mert nem akartak bemenni a városba és ott mutatkozni.||8417;8727
08468||2.Sám.17.18||Mégis meglátta őket egy szolga, és hírül adta Absolonnak. Erre nagy sietve eltávoztak onnan, és bementek egy ember házába Bahúrim városá ban, akinek az udvarán volt egy kút, és oda ereszkedtek le.||5873
08469||2.Sám.17.19||Az asszony pedig vett egy ponyvát, és leterítette a kút száját, majd darált árpát hintett rá, így nem lehetett semmit észrevenni.||
08470||2.Sám.17.20||Absolon szolgái bementek ehhez az asszonyhoz a házba, és megkérdezték: Hol van Ahimaac és Jónátán? Az asszony így felelt nekik: Átgázoltak a patakon. Erre keresni kezdték őket, de mivel nem találták, visszatértek Jeruzsálembe.||
08471||2.Sám.17.21||Miután azok eltávoztak, kijöttek a kútból, elmentek, és hírül adták ezeket Dávid királynak. Ezt mondták Dávidnak: Gyorsan keljetek át a vízen, mert ezt és ezt a tanácsot adta ellenetek Ahitófel.||8451;8453;8465;8466
08472||2.Sám.17.22||Akkor fölkelt Dávid egész népével, és átkelt a Jordánon. Mire megvirradt, egy sem maradt, aki át ne kelt volna a Jordánon.||8418
08473||2.Sám.17.23||Amikor látta Ahitófel, hogy tanácsát nem hajtották végre, megnyergelte szamarát, fölkelt, és hazament a városába. Majd elrendezte háza népének a dolgát, azután fölakasztotta magát. Így halt meg, és eltemették apja sírjába.||8451;8453;8464;8450;24201
08474||2.Sám.17.24||Dávid már Mahanaimba érkezett, amikor Absolon és vele együtt Izráel férfiai átkeltek a Jordánon.||
08475||2.Sám.17.25||Absolon Jóáb helyett Amászát tette fővezérré a sereg fölött. Amászá egy Jitrá nevű izráeli férfi fia volt, aki bement Abígalhoz, Náhás leányához, aki Cerújának, Jóáb anyjának volt a nővére.||8525;8564;8565;10319;-10324
08476||2.Sám.17.26||Izráel és Absolon a Gileád földjén ütött tábort.||
08477||2.Sám.17.27||Amikor Dávid Mahanaimba jutott, íme, az ammóni Rabbá városából való Sóbi, Náhás fia, a Lódebárból való Mákír, Ammiél fia és a Gileád tartományában, Rógelimben lakó Barzillaj||8261;8316;8544;8778
08478||2.Sám.17.28||ágyneműt, tálakat és cserépedényeket, búzát, árpát, lisztet, pörkölt gabonát, babot, lencsét és pörkölt árpát,||
08479||2.Sám.17.29||mézet, vajat, juh- és tehénsajtot hozott Dávidnak és a vele levő népnek, hogy ehessenek. Mert ezt mondták: A nép éhes, fáradt, és eltikkadt a pusztában.||8418
08480||2.Sám.18.1|Absolon veresége és halála|Dávid pedig megszámlálta a vele levő népet, és ezredeseket meg századosokat rendelt föléjük.||
08481||2.Sám.18.2||A nép harmadrészét Jóábnak, harmadrészét Cerújá fiának, Abisajnak, Jóáb apjának a keze alatt hagyta Dávid, harmadrészét pedig a gáti Ittajra bízta. A király azt mondta a népnek: Bizony én magam is veletek megyek.||8226;8250;8672;8409;-8411
08482||2.Sám.18.3||De a nép azt mondta: Ne jöjj, mert ha netán megfutamodunk is, velünk nem törődnek, sőt ha a sereg fele meghal is, azzal sem törődnek. De te kiteszel annyit, mint mi tízezren. Jobb tehát, ha a városból leszel a segítségünkre.||7667;7683
08483||2.Sám.18.4||Erre azt mondta nekik a király: Azt teszem, amit jónak láttok. Majd megállt a király a kapuban, és az egész sereg kivonult századonként és ezredenként.||
08484||2.Sám.18.5||Ezt parancsolta a király Jóábnak, Abisajnak és Ittajnak: Fiammal, Absolonnal kíméletesen bánjatok a kedvemért! Az egész sereg hallotta mindazt, amit a király Absolon felől parancsolt a vezéreinek.||8508;8512;8346;8438;8439
08485||2.Sám.18.6||Azután kivonult a hadinép a mezőre Izráellel szemben, és megütköztek Efraim erdejénél.||
08486||2.Sám.18.7||Ott Dávid szolgái megverték Izráel népét, és nagy volt a veszteség azon a napon, mintegy húszezer ember.||
08487||2.Sám.18.8||Kiterjedt a harc arra az egész vidékre, és azon a napon a nép közül sokkal többet pusztított el az erdő, mint amennyit a fegyverek.||
08488||2.Sám.18.9||Egyszer csak Absolon összeakadt Dávid szolgáival. Absolon egy öszvéren ült. Az öszvér bement egy nagy tölgyfa sűrű ágai alá úgy, hogy Absolon fönnakadt a hajánál fogva a tölgyfán, és az ég és a föld között függött, mert az öszvér kiszaladt alóla.||
08489||2.Sám.18.10||Meglátta ezt egy ember, hírül adta Jóábnak, és ezt mondta: Íme, láttam Absolont egy tölgyfán függeni.||
08490||2.Sám.18.11||Jóáb pedig ezt mondta a hírhozó embernek: Íme, láttad, hát miért nem terítetted le a földre? Az én dolgom lett volna aztán, hogy megajándékozzalak tíz ezüstsékellel és egy övvel.||
08491||2.Sám.18.12||Az ember azt mondta Jóábnak: Ha akár ezer ezüstpénzt adnál is a kezembe, nem ölném meg a király fiát, mert fülünk hallatára parancsolta a király neked, Abisajnak és Ittajnak: Kíméljétek meg azt a fiút, Absolont.||8484
08492||2.Sám.18.13||Ha orvul törtem volna az életére, magad is ellenem támadtál volna, mivel a király előtt semmi sem marad titokban.||
08493||2.Sám.18.14||Jóáb erre azt mondta: Nem akarok miattad késlekedni. Majd három nyilat vett a kezébe, és Absolon szívébe lőtte, mivel még élt a tölgyfán.||8488
08494||2.Sám.18.15||Akkor körülfogta és levágta Absolont Jóáb tíz fegyverhordozó szolgája, és megölték őt.||8346;8412;3329
08495||2.Sám.18.16||Ekkor Jóáb megfújta a kürtöt, mire visszatért a nép Izráel űzéséből, mert Jóáb kímélni akarta a népét.||
08496||2.Sám.18.17||Absolont pedig fogták, egy nagy verembe vetették az erdőben, és igen nagy rakás követ dobáltak rá. Egész Izráel elfutott, mindenki a maga otthonába.||6000;6002
08497||2.Sám.18.18||Absolon pedig még életében vett és fölállított magának egy emlékoszlopot a Király-völgyben, mert ezt mondta: Nincsen olyan fiam, akiben fennmaradhatna nevem emléke. Ezért az oszlopot a saját nevéről nevezte el. Absolon oszlopának hívják mind e mai napig.||8384
08498||2.Sám.18.19|Dávidnak hírül viszik Absolon halálát|Ahimaac, Cádók fia pedig ezt mondta: Majd elfutok, és hírül adom a királynak, hogy megszabadította őt az ÚR ellenségei kezéből.||8467
08499||2.Sám.18.20||De Jóáb azt mondta neki: Ne légy ma hírmondó, hanem holnap mondd meg a hírt. Ma még ne mondd meg, mivel a király fia meghalt!||
08500||2.Sám.18.21||Aztán Jóáb ezt mondta egy kúsitának: Eredj el, mondd meg a királynak, amit láttál. A kúsi meghajolt Jóáb előtt, és futásnak eredt.||
08501||2.Sám.18.22||Ahimaac, Cádók fia újból megszólalt, és ezt mondta Jóábnak: Bármi történhet, hadd fussak el én is a kúsi után! Jóáb azonban ezt mondta: Miért futnál, fiam? Nem neked való ez a hírmondás.||
08502||2.Sám.18.23||Ő azonban így válaszolt: Bármi történhet, hadd fussak el mégis! Ő pedig azt mondta neki: Ám fuss el! Erre Ahimaac elfutott a síkságon át vezető úton, és megelőzte a kúsit.||
08503||2.Sám.18.24||Dávid pedig a két kapu között ült. Az őrálló fölment a kapu tetejére, a kőfalra, körülnézett, és látta, hogy egy ember nagyon fut egyedül.||
08504||2.Sám.18.25||Ekkor az őrálló lekiáltott, és jelentette a királynak. A király azt mondta: Ha egyedül jön, jó hír van a szájában. Az pedig egyre közelebb ért.||
08505||2.Sám.18.26||Látta aztán az őr, hogy egy másik ember is fut, és lekiáltott a kapuőrzőnek: Íme, egy másik ember is fut egyedül. Erre azt mondta a király: Az is hírmondó.||
08506||2.Sám.18.27||Majd így folytatta az őrálló: Ha jól látom, az első úgy fut, mint Ahimaac, Cádók fia. A király ezt mondta: Jó ember az, és jó hírrel jön.||8502
08507||2.Sám.18.28||Akkor Ahimaac ezt kiáltotta a királynak: Békesség! És arccal a földig hajolt a király előtt, és ezt mondta: Áldott az ÚR, a te Istened, aki kezedbe adta azokat az embereket, akik fölemelték kezüket az én uramra, a királyra.||
08508||2.Sám.18.29||Akkor megkérdezte a király: Épségben van-e Absolon fiam? Ahimaac így felelt: Láttam a nagy zűrzavart, amikor Jóáb elküldte a király szolgáját és a te szolgádat is, így nem tudom, mi történt.||8484
08509||2.Sám.18.30||Azt mondta erre a király: Eredj odébb, állj félre. Erre félreállt, és ott várakozott.||
08510||2.Sám.18.31||Eközben a kúsi is megérkezett. Ezt mondta: Azt üzenik a királynak, az én uramnak, hogy az ÚR megszabadított ma téged mindenkinek a kezéből, aki ellened támadt.||8500
08511||2.Sám.18.32||A király megkérdezte a kúsit: Épségben van-e Absolon fiam? A kúsi így felelt: Úgy járjanak az én uram, királyom ellenségei és mindazok, aki gonoszul ellened támadnak, mint a fiad.||8493;8496
08512||2.Sám.18.33|Dávid siratja Absolont|Ekkor a király mélyen megrendült. Fölment a kapu fölött levő házba, és sírt. És miközben ment, ezt mondta: Ó, fiam, Absolon! Én fiam, én fiam, Absolon! Bárcsak én haltam volna meg helyetted! Absolon, én fiam, én fiam!||8484;8516
08513||2.Sám.19.1||Jelentették Jóábnak, hogy a király siratja és gyászolja Absolont.||
08514||2.Sám.19.2||Így gyászra fordult a szabadulás azon a napon az egész nép számára, mert meghallották, hogy a király bánkódik a fia miatt.||
08515||2.Sám.19.3||Azon a napon úgy lopakodott be a hadinép a városba, ahogy az a hadinép szokott lopakodni, amely szégyelli magát, hogy elmenekült a harcból.||
08516||2.Sám.19.4||A király pedig eltakarta az arcát, és fennszóval így kiáltott: Ó, fiam, Absolon! Absolon, én fiam, én fiam!||8420
08517||2.Sám.19.5||Akkor Jóáb bement a házba a királyhoz, és azt mondta: Megszégyenítetted e mai napon minden szolgádat, akik pedig ma megmentették az életedet, fiaid és leányaid életét, feleségeid és másodfeleségeid életét.||8438;8494
08518||2.Sám.19.6||Mert azokat szereted, akik gyűlölnek, és azokat gyűlölöd, akik szeretnek téged. Kimutattad ma, hogy előtted a vezérek és a szolgák mind semmik. Mert azt tapasztaltam a mai napon, hogy jobban tetszene neked, ha mi mindnyájan meghaltunk volna ma, de Absolon élne.||8516
08519||2.Sám.19.7||Azért most kelj föl, menj ki, és beszélj kedvesen a szolgáiddal, mert az ÚRra esküszöm, hogy ha nem jössz ki, éjjelre egy ember sem marad melletted. Ez mindannál a nyomorúságnál rosszabb lenne számodra, ami veled történt ifjúságodtól fogva mind e mai napig.||
08520||2.Sám.19.8||Erre fölkelt a király, és leült a kapuban. Hírül adták az egész népnek: Íme, a király a kapuban ül. Akkor az egész hadinép a király elé járult. Izráel pedig elmenekült, ki-ki a maga sátrába.||8496
08521||2.Sám.19.9|Izráel visszahívja Dávidot|És nagy veszekedés kezdődött Izráel népének törzsei között, és ezt mondták: A király szabadított meg minket ellenségeink kezéből, a filiszteusok kezéből is ő szabadított meg; de el kellett menekülnie az országból Absolon elől.||8211;8249;-8260
08522||2.Sám.19.10||Absolon pedig, akit fölkentünk, meghalt a harcban. Miért késlekednénk hazahozni a királyt?||8493;8494
08523||2.Sám.19.11||Dávid király pedig elküldött Cádók és Ebjátár paphoz, és ezt üzente nekik: Mondjátok ezt a júdabeli véneknek: Miért akartok utolsók lenni a király hazahozásában? Eljutott ugyanis a király házába mindaz, amiről egész Izráel beszélt.||8054;8555
08524||2.Sám.19.12||Ti a testvéreim vagytok, az én húsom és az én vérem, miért lennétek hát az utolsók a király hazahozásában?||6756
08525||2.Sám.19.13||Mondjátok meg Amászának: Nem az én húsom és vérem vagy te is? Úgy cselekedjék velem Isten, és úgy segítsen, hogy te leszel a seregem fővezére minden időben Jóáb helyett.||8475;8226
08526||2.Sám.19.14||Így nyerte meg egy emberként Júda minden emberének a szívét, akik üzenetet küldtek a királynak: Térj haza minden szolgáddal együtt!||
08527||2.Sám.19.15|Dávid megkegyelmez Simeinek és Mefibósetnek|Visszaindult tehát a király, és a Jordánhoz érkezett, a júdaiak pedig Gilgálba mentek, hogy elébe menjenek a királynak, és segítsenek neki átkelni a Jordánon.||
08528||2.Sám.19.16||A Bahúrimból való benjámini Simei, Gérá fia is sietve elment a júdaiakkal együtt Dávid király elé.||8432;-8435
08529||2.Sám.19.17||Ezer ember volt vele Benjámin nemzetségéből. Cíbá, a Saul házából való szolga, tizenöt fia és húsz szolgája is vele volt, és a király előtt odaértek a Jordánhoz.||8428;8430
08530||2.Sám.19.18||Átkeltek a gázlónál, hogy áthozzák a király háza népét, és hogy kedve szerint cselekedjenek. Simei, Gérá fia pedig térdre borult a király előtt, amikor átkelt a Jordánon.||
08531||2.Sám.19.19||Ezt mondta a királynak: Ne tulajdonítsa vétkül nekem az én uram az álnokságomat; és ne emlékezzen meg arról, hogy gonoszul cselekedett veled a szolgád azon a napon, amelyen uram, a király Jeruzsálemből eltávozott. Ne vegye ezt szívére a király.||8432;-8435
08532||2.Sám.19.20||Tudja a te szolgád, hogy vétkezett, de látod, József egész házából én jöttem ma elsőnek, hogy a királynak, az én uramnak elébe menjek.||1456;1464;-1471
08533||2.Sám.19.21||De megszólalt Abisaj, Cerújá fia, és ezt mondta: Nem ölöd-e meg Simeit azért, mert szidalmazta az ÚR fölkentjét?||8436
08534||2.Sám.19.22||Dávid azonban azt mondta: Mi közöm hozzátok, Cerújá fiai, hogy ellenkezni akartok ma velem? Miért kellene ma embert ölni Izráelben? Mintha nem tudnám, hogy ma lettem újból Izráel királya!||10324;7458
08535||2.Sám.19.23||Majd ezt mondta a király Simeinek: Nem halsz meg. És megesküdött neki a király.||8534;8779;8780;8807;-8817
08536||2.Sám.19.24||Mefibóset, Saul fia is elébe jött a királynak. Sem lábát, sem szakállát nem gondozta, ruháját ki nem mosatta attól a naptól fogva, hogy a király eltávozott, egészen addig a napig, amelyen békességgel haza nem jött.||8234;-8236
08537||2.Sám.19.25||Amikor Jeruzsálemből kijött a király elé, ezt mondta neki a király: Miért nem jöttél el velem, Mefibóset?||
08538||2.Sám.19.26||Ő így felelt: Uram, király, a szolgám csapott be engem. Mert én, a te szolgád, azt mondtam: Fölnyergeltetem a szamarat, fölülök rá, és elmegyek a királlyal, mert sánta a te szolgád.||
08539||2.Sám.19.27||Ő azonban rágalmazott engem, a te szolgádat az én uram, a király előtt. De az én uram, a király olyan, mint Isten angyala. Azért tégy úgy, ahogy neked tetszik!||8430;8374
08540||2.Sám.19.28||Mert atyám egész háza népe csak halált érdemelt volna uramtól, a királytól, de te szolgádat mégis azok közé helyezted, akik asztalodnál esznek. Azért micsoda követelésem és micsoda kérésem volna még a király előtt?||8235
08541||2.Sám.19.29||Akkor ezt mondta neki a király: Mi szükség többet szólnod? Megmondtam, hogy te és Cíbá osztozzatok meg a jószágon.||8237;8238
08542||2.Sám.19.30||Erre Mefibóset azt felelte a királynak: Elveheti akár az egészet, csakhogy az én uram, a király békességben hazajöhetett!||8536
08543||2.Sám.19.31|Dávid megjutalmazza Barzillajt|A gileádi Barzillaj is eljött Rógelimból, hogy átkeljen a királlyal a Jordánon, hogy átkísérje őt a Jordánon.||8778
08544||2.Sám.19.32||Barzillaj pedig igen öreg ember volt, nyolcvanesztendős, és ő tartotta el a királyt, amíg Mahanaimban lakott, mert igen gazdag ember volt.||8477;-8479
08545||2.Sám.19.33||A király azt mondta Barzillajnak: Gyere velem, és eltartalak Jeruzsálemben.||8544
08546||2.Sám.19.34||Barzillaj azonban azt mondta a királynak: Ugyan hány évig élek még, hogy fölmehetnék a királlyal Jeruzsálembe?||
08547||2.Sám.19.35||Nyolcvanesztendős vagyok már, hogy tegyek még különbséget jó és rossz között; vagy érzem-e én, a te szolgád még az ízét annak, amit eszem és iszom; vagy tudok-e gyönyörködni még az énekesek és az énekesnők hangjában? Csak terhedre lenne a szolgád neked, uram, király!||17593;-17598
08548||2.Sám.19.36||Szolgád csak éppen átkel a Jordánon a királlyal. Miért adna nekem a király ilyen nagy jutalmat?||
08549||2.Sám.19.37||Hadd menjen vissza, kérlek, a te szolgád, és hadd haljak meg az én városomban, ahol apám és anyám sírja van. De itt van, íme, szolgád, Kimhám, menjen el ő a királlyal, az én urammal, és cselekedjél úgy vele, ahogy neked jónak tetszik.||1502;1531
08550||2.Sám.19.38||Erre azt mondta a király: Velem jöhet Kimhám, és úgy bánok vele, ahogy neked tetszik. És amit csak kívánsz tőlem, megteszem neked.||
08551||2.Sám.19.39||Mikor pedig átkelt a Jordánon az egész nép, és a király is átkelt, megcsókolta a király Barzillajt és megáldotta, ő pedig visszatért lakóhelyére.||
08552||2.Sám.19.40|Izráel és Júda vitája Dávid miatt|Átkelt tehát a király Gilgálba, és vele ment Kimhám. Júda egész népe és Izráel népének a fele kísérte a királyt.||
08553||2.Sám.19.41||És íme, az összes izráeli férfi eljött a királyhoz, és azt mondták neki: Miért loptak el téged júdai testvéreink, és hozták át a Jordánon a királyt, a háza népét és vele együtt Dávid minden emberét?||
08554||2.Sám.19.42||Júda férfiai így feleltek Izráel férfiainak: Azért, mert a király hozzánk áll közelebb. Hát miért nehezteltek ezért? Talán megvendégelt minket ezért a király? Vagy megajándékozott-e valamilyen ajándékkal?||8523;8524
08555||2.Sám.19.43||Izráel férfiai így feleltek Júda férfiainak: Tízszeres jogunk van a királyhoz, és Dávidra nézve is elsőbbségünk van veletek szemben. Miért vettetek semmibe minket? Nem mi tettük-e szóvá legelőször, hogy hozzuk haza a királyunkat? De erősebb volt Júda férfiainak a szava Izráel férfiainak a szavánál.||8523
08556||2.Sám.20.1|Seba lázadása|Volt ott történetesen egy istentelen ember, akinek Seba volt a neve. A Benjámin nemzetségéből való Bikri fia volt. Ez belefújt a kürtjébe, és ezt mondta: Nincs semmi közünk Dávidhoz, semmi örökségünk sincs Isai fiában. Azért, ó, Izráel, oszoljatok szét, mindenki vonuljon a maga sátrába.||9168
08557||2.Sám.20.2||Erre Sebához, Bikri fiához pártolt Dávidtól minden izráeli. A Júda nemzetségéből valók azonban királyuk mellett maradtak, a Jordán vizétől fogva egész Jeruzsálemig.||8570;8576
08558||2.Sám.20.3||Azután bement Dávid a jeruzsálemi palotájába, és előhozatta a király azt a tíz másodfeleségét, akiket otthon hagyott a ház őrzésére. Őrizet alá helyezte és ellátta őket élelemmel, de nem ment be hozzájuk. És őrizet alatt maradtak, özvegyi sorban, haláluk napjáig.||8448;8449
08559||2.Sám.20.4||Azután azt mondta a király Amászának: Gyűjtsd össze hozzám Júda nemzetségét három nap alatt, és te magad is legyél itt!||8475;8525
08560||2.Sám.20.5||Elment tehát Amászá, hogy összehívja a júdaiakat, de hosszabb ideig volt távol, mint ahogy a király meghagyta neki.||
08561||2.Sám.20.6||Akkor Dávid azt mondta Abisajnak: Íme, Seba, Bikri fia még nagyobb bajt hoz ránk, mint Absolon. Vedd magad mellé urad szolgáit, és űzd el őt, nehogy erős városokat szerezzen magának, és elmeneküljön előlünk.||8481
08562||2.Sám.20.7||Kimentek tehát vele Jóáb emberei és a kerétiek, a pelétiek és a vitézek mind. Kimentek Jeruzsálemből, hogy üldözzék Sebát, Bikri fiát.||8481;8578;8756
08563||2.Sám.20.8||Mikor pedig ahhoz a nagy kősziklához értek, amely Gibeónnál van, eléjük jött Amászá. Jóáb pedig harci ruhájába volt öltözve. A ruháján kívül, a derekához övezve, a hüvelyében volt a fegyvere, amely kiesett, ahogy ment.||8559
08564||2.Sám.20.9||Jóáb megkérdezte Amászát: Jól vagy-e, testvérem? És Jóáb megfogta jobb kezével Amászá szakállát, mintha meg akarná csókolni.||10321;-10325;8109
08565||2.Sám.20.10||Amászá nem is ügyelt a fegyverre, amely Jóáb kezében volt, így az átdöfte őt a hasán, és kiontotta belét a földre. Nem ütötte át többször, mert máris meghalt. Azután Jóáb és testvére, Abisaj tovább üldözte Sebát, Bikri fiát.||8525;8776
08566||2.Sám.20.11||Amászá teste fölött pedig megállt Jóáb egyik szolgája, és ezt kiáltotta: Aki Jóábbal tart, és Dávid javát kívánja, siessen Jóáb után!||
08567||2.Sám.20.12||Amászá pedig ott feküdt vérében az út közepén. Az egyik ember, amikor látta, hogy mindenki megáll ott, kivonszolta Amászát az útról a mezőre, és egy ruhát vetett rá, mert látta, hogy aki csak arra megy, mind megáll mellette.||
08568||2.Sám.20.13||Miután pedig kivonszolták az útról, mindenki Jóáb után sietett, hogy üldözzék Sebát, Bikri fiát.||
08569||2.Sám.20.14||Seba átvonult Izráel minden nemzetségén, egészen Ábél-Bét-Maakáig, és a bikriek mind összegyűltek, és követték őt.||
08570||2.Sám.20.15||De utolérték, körülfogták őt Ábél-Bét-Maakában, és a várossal szemben nagy töltést emeltek, amely akkora volt, mint a kőfal. Az egész nép, amely Jóábbal volt, rombolta a kőfalat, hogy ledöntse.||10095
08571||2.Sám.20.16||Akkor a városból egy okos asszony így kiáltott: Hallgassatok ide, hallgassatok ide! Mondjátok meg, kérlek, Jóábnak: Jöjj ide, hadd beszéljek veled!||
08572||2.Sám.20.17||Amikor odament hozzá, akkor megkérdezte az asszony: Te vagy-e Jóáb? Így felelt: Én vagyok. Akkor ezt mondta neki: Hallgasd meg szolgálóleányod szavát. Ő így felelt: Hallgatom.||
08573||2.Sám.20.18||Ekkor azt mondta az asszony: Régebben azt szokták mondani, Ábélban kell tanácsot kérni, akkor jól határoztok.||
08574||2.Sám.20.19||Én Izráel békeszerető hívei közül való vagyok, te pedig el akarsz pusztítani egy várost és egy anyát is Izráelben? Miért akarod elpusztítani az ÚR örökségét?||
08575||2.Sám.20.20||Akkor Jóáb így felelt: Távol legyen, távol legyen tőlem, hogy elpusztítsam és elveszítsem azt!||
08576||2.Sám.20.21||Nem úgy van a dolog, hanem egy Efraim hegységéből való ember, név szerint Seba, Bikri fia, fölemelte kezét Dávid király ellen. Adjátok kezünkbe őt magát, és én elvonulok a város alól. Az asszony azt válaszolta Jóábnak: Íme, majd a kőfalon átdobjuk neked a fejét.||8556;8557
08577||2.Sám.20.22||Azután az asszony nagyon eszesen az egész néphez fordult, és levágatta Sebának, Bikri fiának a fejét, majd kidobták azt Jóábnak. Akkor ő megfúvatta a kürtöt, és szétoszlottak a város alól, mindenki a maga sátrába. Jóáb pedig hazament Jeruzsálembe a királyhoz.||17556;-17559
08578||2.Sám.20.23||Jóáb Izráel egész seregének élén állt, Benájá, Jójádá fia pedig a kerétiek és a pelétiek parancsnoka volt.||8226;8228
08579||2.Sám.20.24||Adórám a robotosok felügyelője volt, Jósáfát, Ahilúd fia pedig kancellár.||
08580||2.Sám.20.25||Sejá jegyző volt, Cádók és Ebjátár pedig pap.||8227
08581||2.Sám.20.26||A Jáírból való Írá is Dávid papja volt.||
08582||2.Sám.21.1|Dávid kiengeszteli a gibeóniakat|Dávid idejében egyszer éhínség volt három egymás után következő évben. Megkérdezte Dávid emiatt az URat, és az ÚR ezt mondta: Saulért és az ő vérszopó háza népéért van ez, mivel megölte a gibeóniakat.||7986;7987;6040;-6064
08583||2.Sám.21.2||Hívatta tehát a király a gibeóniakat, és beszélt velük. A gibeóniak pedig nem az Izráel fiai közül valók voltak, hanem az emóriak maradékából, akikkel Izráel fiai esküvel kötöttek szövetséget. De Saul mégis kereste az alkalmat, hogy kiirthassa őket Izráel és Júda fiai iránti buzgalmából.||
08584||2.Sám.21.3||Dávid tehát megkérdezte a gibeóniakat: Mit tegyek értetek, és mivel engeszteljelek meg titeket, hogy áldjátok az ÚR örökségét?||
08585||2.Sám.21.4||Ezt válaszolták neki a gibeóniak: Nem kívánunk sem ezüstöt, sem aranyat Saultól és az ő házától, és nem kell nekünk, hogy valakit megöljenek Izráelben. Dávid ezt felelte: Amit mondotok, megteszem nektek.||
08586||2.Sám.21.5||Ekkor azt mondták a királynak: Annak az embernek, aki pusztított minket, és gonosz tervet forralt ellenünk, hogy megsemmisüljünk, és ne maradjunk fönn Izráel egész területén,||
08587||2.Sám.21.6||annak a maradékai közül adj át nekünk hét embert, hogy fölakasszuk őket az ÚR előtt Saulnak, az ÚR választottjának Gibeájában. A király azt felelte: Átadom őket.||4475
08588||2.Sám.21.7||A király azonban megkímélte Mefibósetet, Jónátán fiát, aki Saul fia volt, azért az ÚR előtt esküvel megerősített szövetségért, amelyet Dávid és Jónátán, Saul fia nevében kötött.||7679;7745;7829
08589||2.Sám.21.8||De elvette a király Ricpának, Ajjá leányának két fiát, akiket az Saulnak szült: Armónit és Mefibósetet, továbbá Saul leányának, Míkalnak öt fiát, akiket a mehólai Barzillaj fiának, Adriélnek szült.||8089;7695
08590||2.Sám.21.9||A gibeóniak kezébe adta azokat, akik fölakasztották őket a hegyen, az ÚR előtt. Ezek heten tehát egyszerre pusztultak el. Az aratás első napjaiban, az árpaaratás kezdetén ölték meg őket.||20911
08591||2.Sám.21.10||Ricpá, Ajjá leánya fogott egy zsákruhát és rájuk terítette a kősziklán, az aratás kezdetétől addig, amíg eső nem esett rájuk az égből. Nem engedte, hogy égi madarak szálljanak rájuk nappal, sem hogy mezei vad jöjjön rájuk éjszaka.||5470
08592||2.Sám.21.11||Amikor megmondták Dávidnak, amit Ricpá, Ajjá leánya, Saul másodfelesége cselekedett,||
08593||2.Sám.21.12||Dávid elment, és elhozatta Saul és Jónátán holt testét a jábés-gileádiaktól, ők ugyanis ellopták azokat Bétseán utcájáról, ahol a filiszteusok fölakasztották őket, amikor megverték Sault Gilbóa hegyén.||8020;-8023
08594||2.Sám.21.13||Elhozták onnan Saulnak és fiának, Jónátánnak a tetemét, és összeszedték azoknak a tetemeit is, akiket fölakasztottak.||8589;8590;5470
08595||2.Sám.21.14||És eltemették Saulnak és fiának, Jónátánnak a tetemét Benjámin földjén, Célában. Apjának, Kísnek a sírjába temették. Amikor mindent megtettek, amit a király parancsolt, kiengesztelődött Isten az ország iránt.||6321
08596||2.Sám.21.15|Harc a filiszteusokkal|Ezután ismét háborút kezdtek a filiszteusok Izráel ellen. Dávid szolgáival együtt elment, harcoltak a filiszteusok ellen, és a küzdelemben Dávid kifáradt.||
08597||2.Sám.21.16||Akkor Jisbi-Benób, az óriás leszármazottja, kinek kopjavasa háromszáz rézsékelt nyomott, és új hadi szerszámmal volt felövezve, elhatározta, hogy leteríti Dávidot.||
08598||2.Sám.21.17||Abisaj, Cerújá fia azonban segített Dávidnak, leterítette a filiszteust és megölte. Ekkor Dávidnak így esküdtek meg a szolgái: Soha többé nem jöhetsz velünk harcolni, hogy Izráel szövétneke ki ne aludjon.||8481;8672
08599||2.Sám.21.18||Azután ismét harcoltak a filiszteusokkal Gób városánál, és akkor ölte meg a húsái Szibekkaj az óriások maradékai közül való Szafot.||10932
08600||2.Sám.21.19||Azután újra háború támadt a filiszteusokkal Góbnál, ahol Elhánán, a betlehemi Jaaré-Óregim fia levágta a gáti Góliátot, akinek a kopjanyele olyan vastag volt, mint a szövőszék zugolyfája.||7622;-7625;7667
08601||2.Sám.21.20||Gátban is háború tört ki, ott is volt egy óriás termetű férfi, kinek a kezein és a lábain hat-hat ujja volt, azaz összesen huszonnégy, és ő is az óriások leszármazottja volt.||10934
08602||2.Sám.21.21||Szidalmazta Izráelt, de Jónátán, Dávid bátyjának, Simeának a fia megölte.||7628
08603||2.Sám.21.22||Ezek négyen az óriásoktól származtak Gátban, és mindnyájan Dávidnak vagy szolgáinak a keze által estek el.||7622;-7625;7667;7668
08604||2.Sám.22.1|Dávid éneke|Dávid pedig ezt az éneket mondta az ÚRnak azon a napon, amikor az ÚR megszabadította minden ellenségének kezéből és Saul kezéből is.||
08605||2.Sám.22.2||Ezt mondta: Az ÚR az én kősziklám, kőváram és szabadítóm.||14129
08606||2.Sám.22.3||Isten az én erősségem, őbenne bízom. Pajzsom ő és üdvösségem szarva, erősségem és oltalmam. Üdvözítőm, aki megszabadít az erőszakosságtól.||
08607||2.Sám.22.4||Az ÚRhoz kiáltok, aki dicséretre méltó, és megszabadulok ellenségeimtől.||
08608||2.Sám.22.5||Mert a halál hullámai vettek körül, az istentelenség árjai rettentettek engem.||
08609||2.Sám.22.6||A Seol kötelei vettek körül, és a halál tőrei meredtek ellenem.||
08610||2.Sám.22.7||Szükségemben az URat hívtam, és Istenemhez kiáltottam. Meghallotta lakóhelyéről szavamat, és kiáltásom eljutott a fülébe.||
08611||2.Sám.22.8||Akkor megrendült és rengett a föld, az ég alapjai inogtak és megrendültek, mert ő haragra gyúlt.||
08612||2.Sám.22.9||Füst szállt föl orrából és emésztő tűz szájából, parázs izzott benne.||
08613||2.Sám.22.10||Lehajtotta az eget, és leszállt, és homály volt lába alatt.||
08614||2.Sám.22.11||A kerúbon ment és röpült, és a szelek szárnyán tűnt föl.||
08615||2.Sám.22.12||Sötétségből sátrakat emelt maga körül, szakadó esőből, sűrű fellegekből.||
08616||2.Sám.22.13||Az előtte levő fényözönből parázsló tűz izzott.||
08617||2.Sám.22.14||Mennydörgött az ÚR az égben, és a Magasságos hangot adott.||
08618||2.Sám.22.15||Kilőtte nyilait, és szétszórta azokat, cikáztak villámai.||
08619||2.Sám.22.16||Láthatóvá vált a tenger medre, és a világ alapjai felszínre kerültek az ÚR feddésétől és orra haragos szelétől.||
08620||2.Sám.22.17||Lenyúlt a magasságból, és fölvett, a mélységes vizekből kihúzott engem.||
08621||2.Sám.22.18||Hatalmas ellenségeimtől megmentett; gyűlölőimtől, akik erősebbek voltak nálam.||
08622||2.Sám.22.19||Rám törtek nyomorúságom napján, de az ÚR az én támaszom volt.||
08623||2.Sám.22.20||Tágas térre vitt ki engem, megszabadított, mert jóakaróm ő.||
08624||2.Sám.22.21||Igazságom szerint fizetett meg nekem az ÚR, kezem tisztasága szerint jutalmazott meg.||
08625||2.Sám.22.22||Hiszen megőriztem az ÚR útjait, és nem szakadtam el gonoszul Istenemtől.||
08626||2.Sám.22.23||Mert ítéletei mind előttem vannak, és rendeléseitől nem távoztam el.||
08627||2.Sám.22.24||Feddhetetlen voltam előtte, és őrizkedtem a hamisságtól.||
08628||2.Sám.22.25||Ezért megfizet nekem az ÚR igazságom szerint, szeme előtt való tisztaságom szerint.||
08629||2.Sám.22.26||A hűségeshez hűséges vagy, a tökéleteshez tökéletes.||
08630||2.Sám.22.27||A tisztához tiszta vagy, de a dacolóhoz kemény.||
08631||2.Sám.22.28||Segítesz a nyomorult népen, a fölfuvalkodottakat pedig megalázod szemeddel.||
08632||2.Sám.22.29||Te vagy a mécsesem, URam, és az ÚR bevilágít sötétségembe.||
08633||2.Sám.22.30||Mert veled a harci seregen is átrontok, Istenemmel a kőfalon is átugrom.||
08634||2.Sám.22.31||Az Isten útja tökéletes, az ÚR beszéde színigaz. Pajzsa ő mindazoknak, akik hozzá menekülnek.||
08635||2.Sám.22.32||Van-e Isten az ÚRon kívül? Van-e kőszikla kívüle?||
08636||2.Sám.22.33||Isten az én erős kőváram, ő vezérli az igaz útját.||
08637||2.Sám.22.34||Olyanná teszi lábamat, mint a szarvasoké, és magaslatokra állít engem.||
08638||2.Sám.22.35||Ő tanítja kezemet harcra, hogy karom ércíjat feszíthessen.||
08639||2.Sám.22.36||Üdvösséged pajzsát adtad nekem, és kegyelmed naggyá tett engem.||
08640||2.Sám.22.37||Ösvényeimet kiszélesítetted alattam, és bokáim meg nem tántorodtak.||
08641||2.Sám.22.38||Üldözöm ellenségeimet, és elpusztítom őket, nem térek vissza, míg meg nem semmisítem őket.||
08642||2.Sám.22.39||Megsemmisítem, eltiprom őket, hogy fel sem kelhetnek, lábam alatt hullanak el.||
08643||2.Sám.22.40||Mert erővel öveztél föl engem a harcra; alám vetetted azokat, akik ellenem támadtak.||
08644||2.Sám.22.41||Megadtad, hogy ellenségeim megfutamodjanak; gyűlölőimet elpusztíthattam.||
08645||2.Sám.22.42||Körbenéztek, de nem volt, aki megszabadítsa őket; az ÚR felé néztek, de nem felelt nekik.||
08646||2.Sám.22.43||Szétmorzsolom őket, mint a föld porát, összezúzom, mint az utca sarát, széttaposom őket.||
08647||2.Sám.22.44||Megmentettél népem lázadozásaitól; népek fejévé tettél. Olyan nép szolgál nekem, melyet nem ismertem.||
08648||2.Sám.22.45||Idegen fiak hízelkednek nekem, és egy hallásra engedelmeskednek.||
08649||2.Sám.22.46||Az idegen fiak elbátortalanodnak, és váraikból reszketve jönnek elő.||
08650||2.Sám.22.47||Él az ÚR, áldott az én kősziklám; magasztaltassék Isten, szabadításom kősziklája.||
08651||2.Sám.22.48||Isten az, aki bosszút áll értem, és uralmam alá veti a népeket.||
08652||2.Sám.22.49||Megment ellenségeimtől. Te emelsz föl engem támadóim fölé, és az erőszakosoktól megszabadítasz engem.||
08653||2.Sám.22.50||Dicsérlek ezért, URam, a népek között, és zsoltárt énekelek nevednek.||
08654||2.Sám.22.51||Nagy győzelmet ad királyának, irgalmasságot cselekszik fölkentjével, Dáviddal és magvával mindörökké!||
08655||2.Sám.23.1|Dávid utolsó szavai|Ezek Dávid utolsó szavai. Dávidnak, Isai fiának szózata, az igen magasra emelt férfinak szózata, aki Jákób Istenének fölkentje és Izráel énekeinek kedveltje.||7596;7608;8294;8295
08656||2.Sám.23.2||Az ÚR lelke szólt belőlem, és az ő beszéde nyelvem által.||23982
08657||2.Sám.23.3||Izráel Istene szólt, Izráel kősziklája mondta nekem: Aki igazságosan uralkodik az emberek fölött, aki istenfélelemmel uralkodik,||5762
08658||2.Sám.23.4||az olyan, mint a reggel fölkelő nap fénye, mint a felhőtlen reggel; amikor napsugártól, esőtől sarjadzik a fű a földből.||
08659||2.Sám.23.5||Nem ilyen-e a házam Isten előtt? Mert örökkévaló szövetséget kötött velem, amelyben minden el van rendezve, és amely állandó. Teljes szabadításom és minden kívánságom belőle sarjad.||8193;-8197;8199;8200;17953;-17968;22702;-22709;24986;-24993
08660||2.Sám.23.6||De az istentelenek olyanok mindnyájan, mint a kitépett tövis, melyhez kézzel nem nyúlnak.||
08661||2.Sám.23.7||Aki hozzá akar nyúlni, fejszét és rudat ragad, és tűzzel égetik meg a helyszínen.||
08662||2.Sám.23.8|Dávid kiváló vitézei|Ezek Dávid erős vitézei név szerint: a tahkemóni Jóséb-Basebet, a testőrök vezére, aki egyszer nyolcszáz embert sebesített meg, amikor dárdáját megforgatta.||10685;10723;6470
08663||2.Sám.23.9||Azután Eleázár, aki Ahóhi fiának, Dódónak a fia. Ő egyike a három hősnek, akik Dáviddal voltak, amikor dacoltak a filiszteusokkal, amikor azok összegyülekeztek ott a harcra. Az izráeliták már meghátráltak,||10687;10688
08664||2.Sám.23.10||de ő megállt, és vágta a filiszteusokat mindaddig, amíg el nem fáradt, és a keze a fegyverhez nem ragadt. Nagy szabadulást szerzett az ÚR azon a napon, azután a hadinép is visszatért, de csak fosztogatni.||
08665||2.Sám.23.11||Utána következett Sammá, a hárári Ágé fia. Amikor összegyűltek a filiszteusok Lehinél, ahol a szántóföld egy darabja lencsével volt bevetve, a nép pedig megfutamodott a filiszteusok elől,||
08666||2.Sám.23.12||akkor ő megállt annak a darab földnek a közepén, megvédte azt, és megverte a filiszteusokat. Így az ÚR nagy szabadítást szerzett.||
08667||2.Sám.23.13||A harminc vezér közül is hárman lementek, és aratáskor érkeztek meg Dávidhoz az Adullám barlangjába, mikor a filiszteusok a Refáim-völgyben táboroztak.||7789;7790
08668||2.Sám.23.14||Dávid akkor a sziklavárban volt, a filiszteusok előőrse pedig Betlehemnél.||22702
08669||2.Sám.23.15||Dávid vizet kívánt, és azt mondta: Ki hozna nekem inni vizet a betlehemi kútból, amely a kapu előtt van?||8668
08670||2.Sám.23.16||Akkor ez a három vitéz keresztültört a filiszteusok táborán, és vizet merítettek a betlehemi kútból, amely a kapu előtt van, és Dávidhoz vitték. Ő azonban nem akarta meginni, hanem kiöntötte áldozatul az ÚRnak.||7358
08671||2.Sám.23.17||Azt mondta: Távol legyen tőlem, URam, hogy én ilyet tegyek. Vajon azoknak az embereknek a vérét igyam, akik életüket halálra adva mentek el a vízért? És nem akarta meginni. Ezt tette a három hős.||8667
08672||2.Sám.23.18||Abisaj, Jóáb testvére, Cerújá fia volt ennek a háromnak a vezetője, aki háromszáz ember ellen emelte föl a dárdáját, és megölte őket. Ő volt a leghíresebb a három közül.||8598;8667
08673||2.Sám.23.19||A három közül valóban ő volt a leghíresebb, ezért lett ő a parancsnokuk, de a hárommal nem ért föl.||10696
08674||2.Sám.23.20||A kabceéli Benájá, Jójádá fia is vitéz, nagy tehetségű ember volt. Ő ölte meg a móábiak két harcosát. Ugyanő ment le a verembe, és megölte az oroszlánt, amikor egyszer hó esett.||8726;6223
08675||2.Sám.23.21||Ugyanő vágott le egy nagy termetű egyiptomi embert. Az egyiptomi kezében dárda volt, ő pedig csak egy bottal ment ellene. Kivette az egyiptomi kezéből a dárdát, és a saját dárdájával ölte meg.||
08676||2.Sám.23.22||Ezeket cselekedte Benájá, Jójádá fia. Neki is jó híre volt a három erős vitéz között.||8674
08677||2.Sám.23.23||Híres volt ő a harminc között, de a hárommal nem ért föl. Dávid elöljáróvá tette őt a tanácsosok között.||8667;8670
08678||2.Sám.23.24||Aszáél, Jóáb testvére is e harminc közül való, akik a következők voltak: Elhánán, a betlehemi Dódó fia.||8068;-8073;10701
08679||2.Sám.23.25||A haródi Sammá; a haródi Eliká.||6695
08680||2.Sám.23.26||A peleti Helec, a tekóai Írá, Ikkés fia.||11121
08681||2.Sám.23.27||Abiezer Anatótból, Mebunnaj Húsából.||10391
08682||2.Sám.23.28||Calmón Ahóhból, Mahraj Netófából.||10362
08683||2.Sám.23.29||Héleb, Baaná fia Netófából; Ittaj, Ríbaj fia a benjámini Gibeából.||10705
08684||2.Sám.23.30||Benájá Pirátónból; Hiddaj a patak mellett levő Gaasból.||6884
08685||2.Sám.23.31||Abial bón Arbából, Azmávet Bahúrimból.||
08686||2.Sám.23.32||Eljahbá Saalbónból, Jónátán, Jásén fia.||6353;6363
08687||2.Sám.23.33||Sammá Harárból, Ahiám Arárból, Sárár fia.||
08688||2.Sám.23.34||Elifelet, Ahaszbaj fia Maakából; Eliám, Ahitófel fia Gilóból.||6165;8402;8421
08689||2.Sám.23.35||Hecró Karmelből, Paaraj Arbából.||
08690||2.Sám.23.36||Jigál Cóbából; Nátán fia, Báni Gádból.||
08691||2.Sám.23.37||Az ammóni Celek; Nahraj Beérótból, Jóábnak, Cerújá fiának a fegyverhordozója.||8226
08692||2.Sám.23.38||Írá Jeterből, Gáréb Jeterből||
08693||2.Sám.23.39||és a hettita Úriás. Összesen harmincheten.||8263;8275;8277
08694||2.Sám.24.1|Dávid népszámlálása|Újból haragra gerjedt az ÚR Izráel ellen, fölindította ellenük Dávidot, és azt mondta neki: Menj, számláld meg Izráelt és Júdát.||10937
08695||2.Sám.24.2||Erre a király így szólt serege fővezéréhez, Jóábhoz: Menj el, járd be Izráel minden törzsét Dántól fogva Beérsebáig, és számláljátok meg a népet, hadd tudjam meg a nép számát.||
08696||2.Sám.24.3||Jóáb azt felelte a királynak: Sokasítsa meg Istened, az ÚR a népet, és adjon még százszor annyit, mint amennyi most van, és lássa meg ezt az én uram, királyom. De miért akarja ezt az én uram, a király?||4902;4903;365
08697||2.Sám.24.4||A király szava azonban erősebb volt Jóábénál és a többi főemberénél. Kiment tehát Jóáb és a többi vezér a király elől, hogy megszámlálják Izráel népét.||
08698||2.Sám.24.5||Átkeltek a Jordánon, és Aróér városa mellett jobb kéz felől, a Gád völgyében, majd Jaszér mellett ütöttek tábort.||6163
08699||2.Sám.24.6||Azután Gileádba és Tahtim földjére, Hodsiba mentek; innen a Dán-Jaan mellé és Szidón környékére.||
08700||2.Sám.24.7||Ezután Tírusz erődjéhez és a hivviek és a kánaániak minden városába elmentek. Innen a Júdától délre eső részre, Beérsebába mentek.||8695;8699
08701||2.Sám.24.8||Amikor bejárták az egész országot, kilenc hónap és húsz nap múltán hazamentek Jeruzsálembe.||
08702||2.Sám.24.9||Aztán Jóáb benyújtotta a királynak a megszámlált nép számát: Izráelben nyolcszázezer erős fegyverforgató férfi volt, Júda nemzetségében pedig ötszázezer.||3650;4540;4551
08703||2.Sám.24.10||Miután pedig Dávid megszámlálta a népet, ez nyugtalanította a szívét, és azt mondta az ÚRnak: Igen vétkeztem abban, amit cselekedtem. Azért most, ó, URam, vedd el, kérlek, szolgád álnokságát, mert igen esztelenül cselekedtem!||8300;7845
08704||2.Sám.24.11|Gád próféta elmondja az Úr büntetését|És mikor reggel fölkelt Dávid, így szólt az ÚR Gád prófétának, aki Dávid látnoka volt:||7793;11818
08705||2.Sám.24.12||Menj el, és szólj Dávidnak: Azt mondja az ÚR: Három dolgot adok eléd, válaszd az egyiket magadnak ezek közül, hogy aszerint cselekedjem veled.||8706
08706||2.Sám.24.13||Elment azért Gád Dávidhoz, tudtára adta ezt, és ezt kérdezte tőle: Hét esztendeig való éhség szálljon a földedre, vagy három hónapig ellenségeid elől bujdossál, és ellenséged kergessen téged, vagy három napig döghalál legyen országodban? Most gondold meg, és válassz, milyen választ vigyek annak, aki elküldött engem!||8704;8705
08707||2.Sám.24.14||Dávid azt felelte Gádnak: Igen meg vagyok szorítva. De mégis inkább az ÚR kezébe essünk, mert nagy az ő irgalmassága, és ne essem emberek kezébe.||2057
08708||2.Sám.24.15||Azért az ÚR döghalált bocsátott Izráelre reggeltől az elrendelt ideig, és Dántól fogva Beérsebáig hetvenezer férfi halt meg a nép közül.||8706;8695
08709||2.Sám.24.16||És amikor az angyal fölemelte a kezét Jeruzsálem ellen is, hogy azt is elpusztítsa, megelégelte az ÚR a veszedelmet, és azt mondta az angyalnak, aki a népet ölte: Elég immár, hagyd abba! Az ÚR angyala akkor a jebúszi Arauná szérűje mellett volt.||20052;11232
08710||2.Sám.24.17||És Dávid megszólította az URat, amikor látta az angyalt, aki a népet vágja, és azt mondta: Íme, én vétkeztem, és én cselekedtem hamisságot, de ezek a juhok ugyan mit cselekedtek? Kérlek, inkább forduljon kezed ellenem és atyám háza népe ellen!||8695;8703
08711||2.Sám.24.18|Dávid oltárt épít Arauná szérűjén|Gád még azon a napon Dávidhoz ment, és azt mondta neki: Eredj, menj el, és rakass oltárt az ÚRnak a jebúszi Arauná szérűjén.||8704;8705;8712
08712||2.Sám.24.19||Erre elment Dávid Gád beszéde szerint, ahogy az ÚR parancsolta.||
08713||2.Sám.24.20||Amikor Arauná föltekintett, látta, hogy a király a szolgáival őhozzá megy. Erre kiment Arauná, és arccal a földre borult a király előtt.||10956;10957;8507
08714||2.Sám.24.21||Ezt mondta Arauná: Mi az oka, hogy uram, a király a szolgájához jön? Dávid így felelt: Az, hogy megveszem tőled ezt a szérűt, és oltárt építek rajta az ÚRnak, hogy megszűnjék a csapás a népen.||8711
08715||2.Sám.24.22||Arauná ezt mondta Dávidnak: Vegye el hát uram, a király és áldozza föl azt, ami neki tetszik. Íme, itt vannak az ökrök az áldozathoz, a boronák és az ökrök szerszámai pedig fa helyett.||
08716||2.Sám.24.23||Ó, király, Arauná mindezt a királynak adja. Majd ezt mondta Arauná a királynak: Bárcsak megengesztelődne általad a te Istened, az ÚR!||8709
08717||2.Sám.24.24||A király ezt felelte Araunának: Nem, hanem pénzen veszem meg tőled, mert nem akarok Istenemnek, az ÚRnak ingyen való áldozattal áldozni. Megvette tehát Dávid azt a szérűt és az ökröket ötven ezüstsékelen.||7345
08718||2.Sám.24.25||Majd oltárt épített ott Dávid az ÚRnak, és egészen elégő áldozatot meg hálaáldozatokat mutatott be. Erre megkegyelmezett az ÚR a földnek, és megszűnt a csapás Izráelen.||8711;10962;11232
08719|Királyok első könyve|1.Kir.1.1|Adónijjá királyságra tör|Amikor Dávid király élemedett korú ember lett, takarókba burkolták, mégsem tudott fölmelegedni.||
08720||1.Kir.1.2||Akkor azt mondták neki a szolgái: Keresni kell uramnak, a királynak egy szűz leányt, legyen ő a király körül, ápolja, és aludjék karjai között, és melegítse föl uramat, a királyt.||
08721||1.Kir.1.3||Azért egy szép leányt kerestek Izráel egész földjén. Rátaláltak a Súném városából való Abiságra, és elhozták a királyhoz.||6339;8788;8792;8793
08722||1.Kir.1.4||A leány igen szép volt, és a királyt ápolta, és szolgált neki. De a király nem ismerte őt.||
08723||1.Kir.1.5||Adónijjá, Haggít fia pedig elbízta magát, és ezt mondta: Én fogok uralkodni! Szerzett magának szekereket, lovasokat és ötven előtte futó férfit.||8086
08724||1.Kir.1.6||Apja soha nem rótta fel neki, hogy miért tesz ilyet. Ő pedig igen szép férfi volt, Haggít szülte Dávidnak Absolon után.||8085
08725||1.Kir.1.7||Beszélt Jóábbal, Cerújá fiával és Ebjátár pappal, akik követték Adónijját, és segítették őt.||8226;8227
08726||1.Kir.1.8||De Cádók pap meg Benájá, Jójádá fia, Nátán próféta, Simei és Réi meg Dávid erős vitézei nem álltak Adónijjá mellé.||8674;8228;8288;-8300
08727||1.Kir.1.9||Mikor pedig Adónijjá áldozatot mutatott be juhokból, ökrökből és hizlalt borjúkból a Zóhelet-kősziklánál, a Rógél-forrás mellett, meghívta minden testvérét, a királyfiakat és a király szolgálatában álló összes júdabelit.||6209
08728||1.Kir.1.10||De Nátán prófétát, Benáját, az erős vitézeket és Salamont, a testvérét nem hívta meg.||8662;-8693
08729||1.Kir.1.11|Dávid Salamont teszi királlyá|Akkor így szólt Nátán Betsabénak, Salamon anyjának: Nem hallottad-e, hogy Adónijjá, Haggít fia uralkodik, és urunk, Dávid nem tud róla semmit?||8262;-8265;8287
08730||1.Kir.1.12||Jöjj hát, hadd adjak neked tanácsot, hogy megmentsd az életedet, és fiadnak, Salamonnak az életét.||
08731||1.Kir.1.13||Eredj, menj be Dávid királyhoz, és mondd ezt neki: Uram, király, te esküvel azt ígérted szolgálóleányodnak: A te fiad, Salamon lesz utánam a király, ő ül az én trónomra. Miért uralkodik hát Adónijjá?||8748
08732||1.Kir.1.14||Mialatt még te ott a királlyal beszélsz, íme, én is bemegyek utánad, és megerősítem, amit mondtál.||
08733||1.Kir.1.15||Erre bement Betsabé a királyhoz a hálószobába. A király pedig már igen öreg volt, és a súnémi Abiság szolgált a királynak.||8721
08734||1.Kir.1.16||Fejet hajtott Betsabé, és meghajolt a király előtt. A király megkérdezte: Mit kívánsz?||
08735||1.Kir.1.17||Betsabé így felelt neki: Édes uram, így esküdtél meg az ÚRra, a te Istenedre szolgálóleányodnak: Salamon, a te fiad uralkodik utánam, és ő ül az én trónomra.||8748;10975
08736||1.Kir.1.18||Íme, mégis Adónijjá lett királlyá. És te, uram, király, te erről nem tudsz semmit.||
08737||1.Kir.1.19||Mert ő ökrökkel és sok hizlalt marhával áldozott bőségesen, és vendégül hívta a király minden fiát, Ebjátár papot és Jóábot, a hadinép parancsnokát. Csak szolgádat, Salamont nem hívta meg.||8727;8728
08738||1.Kir.1.20||Most még te vagy a király, uram! Egész Izráel népének szemei rád figyelnek, hogy add tudtukra, ki fog az én uramnak, a királynak a trónjára ülni őutána.||
08739||1.Kir.1.21||Különben ha az én uram, a király atyáihoz tér majd, akkor engem és Salamon fiamat bűnösnek fognak tartani.||
08740||1.Kir.1.22||És íme, mikor még a királlyal beszélt, megérkezett Nátán próféta.||8732
08741||1.Kir.1.23||Bejelentették a királynak: Itt van Nátán próféta. Ő bement a király elé, meghajolt előtte, leborult arccal a földre,||
08742||1.Kir.1.24||és ezt mondta: Uram, király, mondtad-e azt, hogy Adónijjá lesz utánad a király, és ő üljön a trónra?||
08743||1.Kir.1.25||Mert ő ma elment, rengeteg ökröt és hízott marhát áldozott, és vendégségbe hívta az összes királyfit, a sereg parancsnokait és Ebjátár papot. Íme ők vele esznek és isznak, és immár azt kiáltották: Éljen Adónijjá király!||8725
08744||1.Kir.1.26||Engem pedig, aki szolgád vagyok, nem hívott meg, sem Cádók papot, Benáját, Jójádá fiát és Salamont, a te szolgádat.||8728
08745||1.Kir.1.27||Vajon uramtól, a királytól van-e ez a dolog, hogy nem tudattad szolgáiddal, hogy ki fog a trónra ülni az én uram, a király után?||
08746||1.Kir.1.28||Dávid király így felelt: Hívjátok hozzám Betsabét! Ő bement a király elé, és megállt előtte.||
08747||1.Kir.1.29||Akkor megesküdött a király, és azt mondta: Él az ÚR, aki megszabadította lelkemet minden nyomorúságból,||
08748||1.Kir.1.30||hogy amiképpen megesküdtem neked az ÚRra, Izráel Istenére, és azt ígértem, hogy a te fiad, Salamon lesz utánam a király, és ő ül az én trónomra, meg is cselekszem a mai napon.||8735
08749||1.Kir.1.31||Erre fejet hajtott Betsabé, arccal a földre borult, és a király előtt meghajolva ezt mondta: Éljen az én uram, Dávid király mindörökké!||
08750||1.Kir.1.32||Azután azt mondta Dávid király: Hívjátok hozzám Cádók papot, Nátán prófétát és Benáját, Jójádá fiát. Erre azok bementek a király elé.||8726;11116;11117
08751||1.Kir.1.33||A király ezt mondta nekik: Vegyétek magatok mellé uratok szolgáit, ültessétek Salamont, az én fiamat az öszvéremre, és vigyétek le őt Gihónba!||
08752||1.Kir.1.34||Ott Cádók pap és Nátán próféta kenje föl őt Izráel királyává! Majd fújjátok meg a kürtöket, és kiáltsátok: Éljen Salamon király!||8757;8758
08753||1.Kir.1.35||Azután vonuljatok föl onnan őutána, ő pedig jöjjön, üljön az én trónomra, és uralkodjék helyettem. Mert meghagytam neki, hogy ő legyen a fejedelme mind Izráelnek, mind Júdának.||
08754||1.Kir.1.36||Akkor Benájá, Jójádá fia így felelt a királynak: Ámen! Így szóljon az ÚR, az én uramnak, a királynak Istene is.||8674
08755||1.Kir.1.37||Ahogy vele volt az ÚR az én urammal, a királlyal, úgy legyen Salamonnal is, és emelje magasabbra az ő királyi székét az én uramnak, Dávid királynak trónusánál!||
08756||1.Kir.1.38|Salamont királlyá kenik|Lement tehát Cádók pap, Nátán próféta és Benájá, Jójádá fia, lemenetek a kerétiek és a pelétiek is, és fölültették Salamont Dávid király öszvérére és levitték Gihónba.||8562;8578
08757||1.Kir.1.39||Azután kihozta Cádók pap az olajosszarut a sátorból, és fölkente Salamont. Majd kürtöltek, és az egész nép ezt kiáltotta: Éljen Salamon király!||11188;10975;10976
08758||1.Kir.1.40||Azután fölvonult utána az egész nép, és a nép sípolt és oly nagyon ujjongott, hogy a föld is szinte meghasadt kiáltásuk zajától.||
08759||1.Kir.1.41|Adónijjá párthívei szétszélednek|Meghallotta ezt Adónijjá és összes vendége, akik nála voltak, amikor éppen befejezték a lakomát. Meghallotta Jóáb is a kürtölés szavát, és azt mondta: Miért van ez a zaj és mozgás a városban?||8725;8727
08760||1.Kir.1.42||Még beszélt, amikor íme, megérkezett Jónátán, Ebjátár pap fia. Adónijjá azt mondta: Jöjj be, mert megbízható férfiú vagy, és bizonyára jó hírt mondasz.||8725;8417
08761||1.Kir.1.43||Jónátán pedig így felelt Adónijjának: Igen, a mi urunk, Dávid király Salamont tette királlyá.||
08762||1.Kir.1.44||Elküldte vele a király Cádók papot, Nátán prófétát, Benáját, Jójádá fiát meg a kerétieket és a pelétieket, és őt a király öszvérére ültették.||8562;8578
08763||1.Kir.1.45||És Cádók pap Nátán prófétával együtt fölkente őt királlyá Gihónnál, és onnan vonultak föl nagy örömmel. Ettől zendült meg a város, ez az a zaj, amelyet hallottatok.||8417
08764||1.Kir.1.46||Salamon immár ott is ül az ország trónján.||
08765||1.Kir.1.47||A király szolgái is bementek, hogy áldják urunkat, Dávid királyt e szavakkal: Tegye Isten Salamon nevét híresebbé a te nevednél, és emelje följebb az ő királyi székét a te trónusodnál. Akkor a király meghajolt a fekvőhelyén,||8829;8190
08766||1.Kir.1.48||és így szólt: Áldott az ÚR, Izráel Istene, aki a mai napon olyan utódot adott, aki szemem láttára ül a trónra.||
08767||1.Kir.1.49||Akkor megrettentek, és fölkeltek mindnyájan, akik Adónijjához voltak meghíva, és elment mindenki a maga útjára.||
08768||1.Kir.1.50|Adónijjá kegyelmet kap|Adónijjá azonban annyira félt Salamontól, hogy fölkelt, elfutott, és megragadta az oltár szarvait.||8845
08769||1.Kir.1.51||Jelentették ezt Salamonnak: Íme, Adónijjá Salamon királytól való félelmében megfogta az oltár szarvait, és azt mondta: Esküdjék meg ma nekem Salamon király, hogy nem öli meg fegyverrel a szolgáját!||
08770||1.Kir.1.52||Erre Salamon így szólt: Ha jóravaló lesz, egy hajszál sem esik le a fejéről, de ha gonoszság található benne, meg kell halnia.||7553;8792;-8796
08771||1.Kir.1.53||Ekkor Salamon király érte küldött, és elhozták őt az oltártól. Amikor megérkezett, meghajolt a király előtt. Salamon király ezt mondta: Menj haza.||
08772||1.Kir.2.1|Dávid utolsó intelmei Salamonhoz|Amikor elközelgett Dávid halálának az ideje, ezt a parancsot adta fiának, Salamonnak:||
08773||1.Kir.2.2||Én most elmegyek minden földinek az útján. Légy erős, és légy férfi.||6474
08774||1.Kir.2.3||Őrizd meg, amit az ÚR, a te Istened rád bízott, hogy az ő útjain járj, és megőrizd rendeléseit, parancsolatait, döntéseit és intelmeit, ahogy meg van írva Mózes törvényében, hogy jó előmeneteled legyen mindenben, amit cselekedni fogsz, és mindenütt, amerre fordulsz.||5382;-5384;5858
08775||1.Kir.2.4||Hogy beteljesítse az ÚR az ő beszédét, amelyet szólt nekem, e szavakkal: Ha fiaid megőrzik útjukat, és tökéletességgel, teljes szívük és teljes lelkük szerint járnak előttem, soha ki nem fogy a férfi közüled Izráel trónjáról.||8193;-8197
08776||1.Kir.2.5||Azt is jól tudod, mit tett velem Jóáb, Cerújá fia, mit tett Izráel seregeinek két fővezérével, Abnérral, Nér fiával és Amászával, Jeter fiával, akiket megölt, s ezzel háborús vért ontott a békesség idején, és háborús vérrel szennyezte be dereka övét és a lábán levő sarut.||8109;8565
08777||1.Kir.2.6||Tégy bölcsességed szerint, és ne engedd, hogy megőszüljön, és békességgel menjen a koporsóba.||8800;-8805
08778||1.Kir.2.7||De a gileádi Barzillaj fiaival cselekedj irgalmasságot, és legyenek a te asztalod vendégei, mert így közeledtek ők is hozzám, mikor testvéred, Absolon elől menekültem.||8544;-8550
08779||1.Kir.2.8||Íme, környezetedben van a benjámini Simei, Gérá fia Bahúrimból, aki gyalázatosan szidalmazott akkor, amikor Mahanaimba mentem. De aztán, amikor lejött elém a Jordánhoz, így esküdtem meg neki az ÚRra: Nem öllek meg fegyverrel!||8432;-8435;8528;-8535
08780||1.Kir.2.9||Te azonban ne hagyd őt büntetés nélkül, és mivel eszes férfi vagy, tudod, mit kell cselekedned vele, hogy ősz haját véresen bocsásd a koporsóba.||8807;8817
08781||1.Kir.2.10|Dávid halála, Adónijjá kérése|Azután elaludt Dávid az ő atyáival, és eltemették Dávid városában.||8139;-8142
08782||1.Kir.2.11||Az az idő pedig, amíg Dávid Izráelen uralkodott, negyven esztendő volt. Hebrónban hét esztendeig uralkodott, Jeruzsálemben pedig harminchárom évig.||8137;8138
08783||1.Kir.2.12||Azután Salamon ült apja, Dávid trónjára, és nagyon megerősödött a királysága.||11189
08784||1.Kir.2.13||De Adónijjá, Haggít fia bement Betsabéhoz, Salamon anyjához, aki megkérdezte: Békességes-e a jöveteled? Ő azt felelte: Békességes.||8768
08785||1.Kir.2.14||Majd ezt mondta: Beszédem volna veled. Ő így felelt: Szólj!||
08786||1.Kir.2.15||Akkor ezt mondta Adónijjá: Tudod, hogy az ország az enyém volt, és egész Izráel engem tekintett királynak. De elvették az országot tőlem, és a testvéremé lett, mert neki adta az ÚR.||8723;8725;8727
08787||1.Kir.2.16||Most egy kéréssel fordulok hozzád, ne utasíts el! Ő pedig ezt mondta: Beszélj!||
08788||1.Kir.2.17||Erre így szólt: Beszélj, kérlek, Salamon királlyal, mert ő a te kérésedet nem veti meg, hogy adja nekem feleségül a súnémi Abiságot.||8721;8722
08789||1.Kir.2.18||Betsabé így felelt: Jól van, majd szólok az érdekedben a királynak.||
08790||1.Kir.2.19||Azután bement Betsabé Salamon királyhoz, hogy beszéljen vele Adónijjá érdekében. A király fölkelt, elébe ment, meghajolt előtte, és a trónjára ült. Egy széket tétetett oda a király anyjának, hogy üljön a jobb keze felől.||
08791||1.Kir.2.20||Majd ezt mondta Betsabé: Egy kis kéréssel jöttem hozzád, ne utasíts el. A király ezt mondta neki: Kérj csak, édesanyám, nem foglak elutasítani.||
08792||1.Kir.2.21||Ő azt mondta: Hadd kapja meg feleségül a súnémi Abiságot testvéred, Adónijjá.||8788
08793||1.Kir.2.22||Erre ezt kérdezte Salamon király az anyjától: De miért kéred te a súnémi Abiságot Adónijjának? Kérd neki mindjárt az országot is, hisz ő a bátyám, és vele egyetért Ebjátár pap és Jóáb, Cerújá fia.||8725
08794||1.Kir.2.23||Erre megesküdött Salamon király az ÚRra, e szavakkal: Úgy cselekedjék velem Isten, és úgy segítsen, hogy Adónijjának életébe kerül ez a beszéd!||8796;8770
08795||1.Kir.2.24||Most azért él az ÚR, aki megerősített engem, és apámnak, Dávidnak trónjára ültetett, és aki házat szerzett nekem, ahogy megmondta, hogy Adónijjának még ma meg kell halnia!||8192;8193
08796||1.Kir.2.25||Elküldte azért Salamon király Benáját, Jójádá fiát, aki levágta őt úgy, hogy meghalt.||8793;8770
08797||1.Kir.2.26|Ebjátár papot száműzik, Jóábot megölik|Ebjátár papnak pedig azt mondta a király: Menj el Anátótba, a birtokodra, mert halál fia vagy. De ma nem öletlek meg, mert te hordoztad az ÚRnak, Istennek a ládáját apám, Dávid előtt, és mivel apám minden nyomorúságában részes voltál.||8725;7808;8414
08798||1.Kir.2.27||És eltávolította Salamon Ebjátárt, és nem lehetett többé az ÚR papja, hogy beteljesedjék az ÚR igéje, amelyet Éli házáról mondott Silóban.||8725;7271;-7273
08799||1.Kir.2.28||Eljutott ennek a híre Jóábhoz, mert Jóáb Adónijjához hajolt, noha azelőtt nem hajolt Absolonhoz, és elfutott Jóáb az ÚR sátrába, és megragadta az oltár szarvait.||
08800||1.Kir.2.29||Amikor hírül adták Salamon királynak, hogy Jóáb az ÚR sátrához futott, és ott az oltár mellett áll, elküldte Salamon Benáját, Jójádá fiát, és ezt mondta neki: Menj el, és vágd le őt!||8776;8768;2091
08801||1.Kir.2.30||Mikor pedig Benájá az ÚR sátrához ért, azt mondta neki: Ezt mondja a király: Jöjj ki! Jóáb így felelt neki: Nem megyek, itt akarok meghalni! Benájá megvitte a királynak a választ e szavakkal: Így szólt Jóáb, és így felelt nekem.||
08802||1.Kir.2.31||A király ezt mondta neki: Cselekedjél úgy, ahogy mondta; vágd le őt és temesd el, hogy elvedd rólam és apám házáról a Jóáb által ártatlanul kiontott vért.||2091;8776
08803||1.Kir.2.32||És fordítsa az ÚR az ő fejére a vért, amiért két magánál igazabb és jobb férfira támadt, és megölte őket fegyverrel apámnak, Dávidnak a tudta nélkül: Abnért, Nér fiát, Izráel seregének fővezérét és Amászát, Jeter fiát, Júda harcosainak fővezérét.||8109;8565
08804||1.Kir.2.33||Ezeknek a vére szálljon Jóáb fejére és az ő magvának a fejére mindörökké. Dávidnak és az ő magvának, az ő házának és trónjának pedig békessége legyen az ÚRtól mindörökké!||211
08805||1.Kir.2.34||Elment tehát Benájá, Jójádá fia, rárohant, és megölte őt. Házában, a pusztában temették el.||
08806||1.Kir.2.35||A király pedig Benáját, Jójádá fiát rendelte helyette a sereg fölé, és Cádók papot rendelte Ebjátár helyére.||8226;7275
08807||1.Kir.2.36|Simeit megölik|Majd elküldött a király, és magához hívatta Simeit, és azt mondta neki: Építs házat magadnak Jeruzsálemben, és ott lakjál! Ne menj ki onnan sehova.||8780
08808||1.Kir.2.37||Mert amelyik nap kimész, és átmész a Kidrón-patakon, tudd meg, hogy meg kell halnod, és véred a saját fejedre száll.||
08809||1.Kir.2.38||Simei ezt felelte a királynak: Jól van. Úgy tesz a szolgád, ahogy uram, a király parancsolja. És sokáig Jeruzsálemben lakott Simei.||8810
08810||1.Kir.2.39||De három esztendő múlva Simei két szolgája elszökött Ákishoz, Maaká fiához, Gát királyához. Hírt hoztak Simeinek: Íme, szolgáid Gátban vannak!||7933
08811||1.Kir.2.40||Ekkor elindult Simei, fölnyergelte szamarát, és elment Gátba Ákishoz, hogy megkeresse a szolgáit. Odament Simei, és visszahozta a szolgáit Gátból.||
08812||1.Kir.2.41||Salamonnak pedig hírül adták, hogy elment Simei Jeruzsálemből Gátba, és hazajött.||
08813||1.Kir.2.42||Ekkor elküldött érte a király, magához hívatta Simeit, és ezt mondta neki: Nem eskettelek-e meg az ÚRra, és nem tettem-e bizonyságot e szavakkal: „Amely napon kimész, és bárhova mész, bizony tudjad, hogy meg kell halnod!”? Azt mondtad nekem: „Jól van, megértettem.”||8808
08814||1.Kir.2.43||Miért nem tartottad meg az ÚR előtt tett esküdet és a parancsot, amelyet neked parancsoltam?||
08815||1.Kir.2.44||Majd ezt mondta a király Simeinek: Tudod te mindazt a gonoszságot, amelyről a szíved is tanúskodik, és amelyet apámmal, Dáviddal cselekedtél. Az ÚR most mindazt a gonoszságot saját fejedre fordította.||8432;-8435
08816||1.Kir.2.45||Salamon király pedig áldott lesz, és Dávid trónja szilárdan fog állni az ÚR előtt mindörökké.||
08817||1.Kir.2.46||És parancsot adott a király Benájának, Jójádá fiának, az pedig elment, levágta Simeit, és az meghalt. Az ország pedig megerősödött Salamon kezében.||11197
08818||1.Kir.3.1|Salamon bölcsességet kér az Úrtól|Azután Salamon sógorságot szerzett a fáraóval, az egyiptomi királlyal. Elvette a fáraó leányát, és Dávid városába hozta, míg be nem fejezte a maga palotájának és az ÚR házának, valamint Jeruzsálem körül a kőfalaknak az építését.||8139;-8142;8943
08819||1.Kir.3.2||A nép akkor még a magas helyeken áldozott, mert addig még nem építettek házat az ÚR nevének.||3239
08820||1.Kir.3.3||Salamon szerette az URat, és apja, Dávid parancsai szerint járt, kivéve, hogy a magas helyeken áldozott, és ott tömjénezett.||8774;8775;2748;3239
08821||1.Kir.3.4||Amikor a király Gibeónba ment, hogy ott áldozzék, mert ott volt a nagy magaslat, és Salamon egyszer azon az oltáron égőáldozatul ezer állatot áldozott,||11199;-11201;6076;6077
08822||1.Kir.3.5||azon az éjszakán Gibeónban Salamonnak megjelent az ÚR álmában, és azt mondta Isten: Kérj, amit akarsz, és megadom neked!||9054;10965
08823||1.Kir.3.6||Salamon erre azt felelte: Szolgáddal, az én apámmal, Dáviddal nagy irgalmasságot cselekedtél, ahogy ő is hűségesen, igazán és egyenes szívvel járt előtted. Ezt a nagy irgalmasságot megtartottad iránta, és fiút adtál neki, aki az ő trónján ül ma is.||8831;8625;-8627
08824||1.Kir.3.7||És most, ó, én URam, Istenem, királlyá tetted szolgádat apám, Dávid után. De én még egészen fiatal vagyok, és nem tudom, hogyan kell forgolódni.||
08825||1.Kir.3.8||És szolgád a te néped között van, amelyet te választottál magadnak. Nagy nép ez, amely meg sem számlálható, föl sem jegyezhető a sokasága miatt.||8865
08826||1.Kir.3.9||Adj azért szolgádnak értelmes szívet, hogy tudja igazgatni népedet, és választást tudjon tenni a jó és a gonosz között. Mert ki tudná kormányozni ezt a te nagy népedet?||11206
08827||1.Kir.3.10||Tetszett ez a beszéd az ÚRnak, hogy Salamon ilyen dolgot kért.||
08828||1.Kir.3.11||Ezért azt mondta neki Isten: Mivel ezt kérted tőlem, és nem kértél magadnak hosszú életet, sem gazdagságot, sem pedig nem kérted ellenségeid életét, hanem bölcsességet kértél az ítélettételre:||
08829||1.Kir.3.12||íme, beszéded szerint cselekszem. Íme, bölcs és értelmes szívet adok neked, hogy hozzád hasonló nem volt előtted, és nem támad utánad sem olyan, mint te.||8874;8875;8876
08830||1.Kir.3.13||Sőt még amit nem kértél, azt is megadom neked: gazdagságot és dicsőséget. A királyok között nem lesz hozzád hasonló senki egész életed folyamán.||8871;11208
08831||1.Kir.3.14||Ha az én utaimon jársz, ahogy apád, Dávid, és megőrzöd végzéseimet és parancsolataimat, akkor meghosszabbítom életed idejét.||9255
08832||1.Kir.3.15||Amikor felébredt Salamon, íme, álom volt. És visszament Jeruzsálembe, az ÚR szövetségládája elé állt, és égőáldozatokat mutatott be, hálaáldozatokat készített, és nagy lakomát szerzett minden szolgájának.||8173;-8175
08833||1.Kir.3.16|Salamon bölcs ítélete|Abban az időben a királyhoz jött két parázna asszony, és megálltak előtte.||
08834||1.Kir.3.17||Azt mondta az egyik asszony: Kérlek, uram, én és ez az asszony egy házban laktunk, és szültem nála abban a házban.||
08835||1.Kir.3.18||Szülésem után harmadnap ez az asszony is szült. Együtt voltunk, senki idegen nem volt velünk a házban, csak mi ketten voltunk ott.||
08836||1.Kir.3.19||Ennek az asszonynak azonban éjszaka meghalt a fia, mert ráfeküdt.||
08837||1.Kir.3.20||Éjfélkor fölkelt, és elvitte az én fiamat mellőlem, mert szolgálóleányod aludt, és azt maga mellé fektette, az ő halott fiát pedig énmellém.||
08838||1.Kir.3.21||Mikor pedig hajnalban fölkeltem, hogy megszoptassam a fiamat, íme, halott volt! De reggel jól megnézegettem, és láttam, hogy az nem az én fiam, akit én szültem.||
08839||1.Kir.3.22||A másik asszony pedig azt mondta: Nem úgy van, az én fiam az, aki él, és a te fiad az, aki meghalt. Amaz viszont ezt mondta: Nem igaz, hanem a te fiad halt meg, és az én fiam él! Így perlekedtek a király előtt.||
08840||1.Kir.3.23||Akkor azt mondta a király: Ez azt mondja: „Ez az én fiam, aki él, és a te fiad az, aki meghalt.” Ő meg azt mondja: „Nem igaz: a te fiad halt meg, és az én fiam él.”||
08841||1.Kir.3.24||Azért ezt mondta a király: Hozzatok nekem egy kardot! Amikor odahozták a kardot a király elé,||
08842||1.Kir.3.25||így szólt a király: Vágjátok ketté az élő gyermeket, és adjátok az egyik részt az egyiknek, a másikat pedig a másiknak.||
08843||1.Kir.3.26||Ekkor azt mondta a királynak az élő gyermek anyja, mivel megindult a szíve a gyermekén: Kérlek, uram, adjátok neki az élő gyermeket, csak meg ne öljétek. A másik azonban ezt mondta: Se az enyém, se a tied ne legyen. Vágjátok ketté!||18719
08844||1.Kir.3.27||Erre megszólalt a király, és ezt mondta: Adjátok az előbbinek az élő gyermeket és ne öljétek meg, mert ő az anyja.||
08845||1.Kir.3.28||Amikor egész Izráel hallotta ezt az ítéletet, amelyet a király hozott, félték a királyt, mert látták, hogy Isten bölcsessége van a szívében az ítélettételre.||16681
08846||1.Kir.4.1|Salamon tisztviselői|Salamon király egész Izráel fölött király volt.||
08847||1.Kir.4.2||Ezek voltak a főemberei: Azarjáhú, Cádók pap fia.||8806
08848||1.Kir.4.3||Elihóref és Ahijjá, Sisának fiai kancellárok voltak, Jehósáfát, Ahilúd fia pedig főtanácsos volt.||
08849||1.Kir.4.4||Benájá, Jójádá fia állt a hadsereg élén, Cádók és Ebjátár pedig pap volt.||8756;8806;8674
08850||1.Kir.4.5||Azarjáhú, Nátán fia volt a tiszttartók elöljárója. Zábúd pap, Nátán fia volt a király barátja.||
08851||1.Kir.4.6||Ahisár udvarbíró, Adónirám, Abdá fia pedig kincstartó volt.||
08852||1.Kir.4.7||Volt Salamonnak tizenkét helytartója is egész Izráelben, akik ellátták a királyt és háznépét. Mindegyiknek évenként egy hónapig kellett az ellátásról gondoskodnia.||
08853||1.Kir.4.8||Ez a nevük: Húr fia az Efraim hegyén,||
08854||1.Kir.4.9||Deker fia Mákacban, Saalbímban, Bétsemesben, Élónban és Bét-Hánánban.||
08855||1.Kir.4.10||Heszed fia Arubbótban, hozzá tartozott Szókó és Héfer egész földje.||6222;6237
08856||1.Kir.4.11||Abinádáb fiáé volt Dór egész határa. Salamon leánya, Táfat volt a felesége.||6286
08857||1.Kir.4.12||Baanához, Ahilúd fiához tartozott Taanak, Megiddó és az egész Bétseán, mely Cáretán mellett van Jezréel alatt, és Bétseántól egész Ábél-Mehóláig, sőt Jokmoámon túl is.||
08858||1.Kir.4.13||Geber fia a gileádi Rámótban volt helytartó. Hozzá tartoztak Jáirnak, Manassé fiának a sátorfalvai Gileádban. Az övé volt Argób tartománya, amely Básánban van: hatvan nagy város kőfallal és érczárakkal megerősítve.||4759;4979
08859||1.Kir.4.14||Ahinádáb, Iddó fia Mahanaimban,||
08860||1.Kir.4.15||Ahimaac pedig Naftáliban volt, és Salamon egyik leányát, Boszmatot vette feleségül.||
08861||1.Kir.4.16||Baaná, Húsaj fia Ásérban és Álótban volt,||
08862||1.Kir.4.17||Jehósáfát, Párúah fia Issakárban,||
08863||1.Kir.4.18||Simei, Élá fia Benjáminban,||
08864||1.Kir.4.19||Geber, Uri fia Gileád földjén, Szihónnak, az emóriak királyának és Ógnak, Básán királyának földjén. Ő volt az egyetlen helytartó azon a földön.||
08865||1.Kir.4.20||Júda és Izráel megsokasodott, olyan sokan voltak, mint a tenger partján a homok. Ettek, ittak és vigadtak.||8825;334;4426
08866||1.Kir.4.21|Salamon fényes udvartartása és hírneve|Salamon pedig minden ország fölött uralkodott az Eufrátesz folyamtól egészen a filiszteusok földjéig és Egyiptom határáig. Ezek adót fizettek neki, és szolgáltak Salamonnak élete egész idejében.||378;11392
08867||1.Kir.4.22||Salamon udvarának napi szükséglete ez volt: harminc véka finomliszt és hatvan véka közönséges liszt.||
08868||1.Kir.4.23||Tíz hizlalt ökör, húsz legeltetett ökör és száz juh a szarvasokon, őzeken, bivalyokon és a hizlalt madarakon kívül.||
08869||1.Kir.4.24||Mert ő uralkodott minden helyen a folyótól nyugatra Tifszahtól egészen Gázáig minden királyon, akik a folyótól nyugatra voltak, és békében élt minden alattvalójával körös-körül.||11392
08870||1.Kir.4.25||Júda és Izráel biztonságban lakott, mindenki a maga szőlője és fügefája alatt Dántól fogva Beérsebáig Salamon egész idejében.||3529;3530
08871||1.Kir.4.26||Salamonnak negyvenezer szekérbe való lova volt az istállókban, és tizenkétezer lovasa.||9106;11210;11391
08872||1.Kir.4.27||A tiszttartók, mindegyik a maga hónapjában, hiánytalanul ellátták Salamon királyt és mindazokat, akik Salamon király asztalánál voltak.||
08873||1.Kir.4.28||Ezenkívül árpát és szalmát is hoztak a lovak és a paripák számára, mindegyik arra a helyre, ahova a király parancsolta.||
08874||1.Kir.4.29||Isten akkora bölcsességet, olyan nagy értelmet és annyi kimeríthetetlen gondolatot adott Salamon szívébe, mint a homok a tenger partján.||
08875||1.Kir.4.30||Salamon bölcsessége nagyobb volt, mint napkelet összes fiának és Egyiptomnak egész bölcsessége.||8829
08876||1.Kir.4.31||Sőt bölcsebb volt minden embernél, még az ezráhi Étánnál, Hémánnál, Kalkólnál és Dardánál, Máhól fiainál is, úgyhogy híres lett minden nemzet körében.||15389;15370;10812
08877||1.Kir.4.32||Háromezer példabeszédet mondott, és ezeröt éneket szerzett.||
08878||1.Kir.4.33||Beszélt a fákról, a libánoni cédrustól az izsópig, amely a falból nő ki. Beszélt az állatokról, a madarakról, a csúszómászókról és a halakról is.||
08879||1.Kir.4.34||Minden népből jöttek hallgatni Salamon bölcsességét; a föld minden királyától, akik hallottak bölcsességéről.||8845;9081
08880||1.Kir.5.1|Salamon szövetséget köt Hírámmal|Hírám, Tírusz királya elküldte szolgáit Salamonhoz, amikor meghallotta, hogy őt kenték királlyá apja után, mert Hírám mindig szerette Dávidot.||
08881||1.Kir.5.2||Salamon pedig ezt az üzenetet küldte Hírámnak:||8144
08882||1.Kir.5.3||Te is tudod, hogy Dávid nem építhetett házat Istene, az ÚR nevének a háborúk miatt, amelyekben forgolódnia kellett, míg az ÚR lába alá nem vetette ellenségeit.||8186;8272
08883||1.Kir.5.4||De most az én Istenem, az ÚR nyugalmat adott nekem mindenfelől, semmiféle ellenségem és senkitől semmiféle bántásom nincs.||8865;8866
08884||1.Kir.5.5||Íme, azt gondoltam tehát magamban, hogy házat építek Istenem, az ÚR nevének aszerint, amit az ÚR apámnak, Dávidnak mondott ekképpen: Fiad, akit utánad ültetek trónodra, ő építi meg azt a házat az én nevemnek.||11214;8194
08885||1.Kir.5.6||Most azért parancsold meg, hogy vágjanak nekem cédrusfákat a Li bánonon. Szolgáim együtt lesznek a te szolgáiddal, a te szolgáidnak pedig megadom a fizetségüket aszerint, amit mondasz. Mert tudod, hogy nincs köztünk olyan ember, aki a favágáshoz úgy értene, ahogy a szidóniak.||
08886||1.Kir.5.7||Mikor tehát meghallotta Hírám Salamon üzenetét, igen megörült, és azt mondta: Áldott legyen e mai napon az ÚR, aki Dávidnak bölcs fiat adott e nagy nép élére.||11225
08887||1.Kir.5.8||És ezt az üzenetet küldte Hírám Salamonnak: Értem, amit üzentél. Megteszem minden kívánságodat mind a cédrusfákat, mind a ciprusfákat illetően.||
08888||1.Kir.5.9||Szolgáim pedig a Libánonról leviszik a tengerre a fákat. Én pedig tutajokra rakatom azokat és a tengeren addig a helyig vitetem, amelyet megüzensz nekem. Ott kirakatom és te vitesd el azokat. Te pedig abban teljesítsd kívánságomat, hogy gondoskodj háznépem eledeléről.||8890
08889||1.Kir.5.10||Adott tehát Hírám Salamonnak cédrusfákat és ciprusfákat, amennyit csak kívánt.||
08890||1.Kir.5.11||Salamon pedig adott Hírámnak húszezer véka búzát háznépének ellátására, és húszezer mérő sajtolt olajat. Ezt adta Salamon Hírámnak esztendőről esztendőre.||
08891||1.Kir.5.12||Az ÚR tehát bölcsességet adott Salamonnak, ahogy megígérte neki. Béke volt Hírám és Salamon között, és szövetséget kötöttek egymással.||8829;8874;9079;9080
08892||1.Kir.5.13||Salamon király pedig robotosokat szedetett egész Izráelből, és harmincezer ember lett robotos.||
08893||1.Kir.5.14||Ezeket azután elküldte a Libánonra, havonként tíz-tízezer embert egymás után. Egy hónapig a Libánon hegyen voltak, két hónapig az otthonukban. A robotosok felügyelője pedig Adónirám volt.||
08894||1.Kir.5.15||Ezenkívül Salamonnak hetvenezer teherhordója és nyolcvanezer kővágója volt a hegyen||
08895||1.Kir.5.16||a pallérok vezetőin kívül, akikre Salamon a munka igazgatását bízta. Ezek háromezerháromszázan voltak, és a munkálkodó népet irányították.||
08896||1.Kir.5.17||Megparancsolta a király, hogy nagy és drága köveket fejtsenek ki, hogy faragott kövekből vessenek alapot a háznak.||
08897||1.Kir.5.18||Ezeket Salamon és Hírám építőmunkásai meg a gebáliak faragták ki, és elkészítették a gerendákat és a köveket is a ház építéséhez.||
08898||1.Kir.6.1|Felépítik a jeruzsálemi templomot|Izráel fiainak Egyiptom földjéről való kijövetele után a négyszáznyolcvanadik esztendőben, Salamon Izráel fölötti uralkodásának negyedik esztendejében, a Zi hónapban, azaz a második hónapban fölépült az ÚR háza.||11232;11156;11158;11164
08899||1.Kir.6.2||A ház, amelyet Salamon király az ÚRnak épített, hatvan könyök hosszú, húsz könyök széles és harminc könyök magas volt.||11234;11235
08900||1.Kir.6.3||Egy csarnok volt a ház főépülete előtt, melynek hossza húsz könyök volt a ház szélességének megfelelően, szélessége pedig tíz könyök volt a ház hosszában.||
08901||1.Kir.6.4||A házon ablakokat is készíttetett zárt rostélyzattal.||
08902||1.Kir.6.5||A ház falaira emeleteket építtetett köröskörül: a ház falai mellett, a szentélynél és a szentek szentjénél is. Körben melléképületeket is készíttetett.||
08903||1.Kir.6.6||Az alsó emelet belső szélessége öt könyök, a középső szélessége hat könyök, a harmadik szélessége pedig hét könyök volt; a házat ugyanis kívülről körös-körül lépcsőzetesre építtette, hogy az emeletek gerendái ne nyúljanak be a ház falaiba.||
08904||1.Kir.6.7||A ház építésekor a kőbányában teljesen kifaragott köveket használtak, úgyhogy sem kalapácsnak, sem fejszének, sem valami egyéb vasszerszámnak a pengése nem hallatszott a ház fölépítésénél.||
08905||1.Kir.6.8||Az alsó emelet középső kamrájához egy ajtó vezetett a ház jobb oldalán, és egy csigalépcső vitt föl a középső emeletre és a középsőről a harmadikra.||
08906||1.Kir.6.9||Így építtette meg azt a házat. Befejezésül gerendákkal és cédrusfa deszkákkal fedték be a házat.||
08907||1.Kir.6.10||Megépítették az emeleteket az egész ház körül, magasságuk öt-öt könyök volt, és a házhoz cédrusfa gerendákkal illesztették azokat.||
08908||1.Kir.6.11|A templom leírása|Akkor így szólt az ÚR igéje Salamonhoz:||
08909||1.Kir.6.12||Ezt mondom a házról, amelyet most építesz: ha az én rendeléseim szerint jársz, ha ítéleteim szerint cselekszel, ha megtartod minden parancsolatomat, és azok szerint élsz, én is bizonyosan megtartom neked tett ígéretemet, amelyet apádnak, Dávidnak tettem:||8194;8775;9056;8195;-8197
08910||1.Kir.6.13||Izráel fiai között lakom, és nem hagyom el népemet, Izráelt.||2381;2382
08911||1.Kir.6.14||Fölépítette tehát Salamon azt a házat, és befejezte.||
08912||1.Kir.6.15||Majd beburkolta a falait cédrusfával; padlójától egészen a mennyezetig fával borította be belülről. A padlózatát pedig cédrusdeszkával borította be.||
08913||1.Kir.6.16||A ház hátulján egy húsz könyök hosszú cédrusfa falat építtetett a padlótól egészen a mennyezetig. A ház legbelső részéül a szentek szentjét építtette.||
08914||1.Kir.6.17||Az előtte levő szentély hossza negyven könyök volt.||
08915||1.Kir.6.18||Belülről az egész ház csupa cédrus volt, gömb alakú díszeket és kinyílt virágbimbókat véstek rá úgy, hogy egy kő sem látszott ki.||
08916||1.Kir.6.19||A szentek szentjét a ház legbelső részén építtette föl, hogy ott helyezzék el az ÚR szövetségládáját.||2266;-2268
08917||1.Kir.6.20||A szentek szentje belső részének hossza húsz könyök, a szélessége és a magassága is húsz könyök volt, és finom arannyal vonták be azt. Az oltárt cédrusfával borította be.||
08918||1.Kir.6.21||A ház belsejét finom arannyal vonatta be Salamon, és aranyláncot húzatott ki a szentek szentje elé, amelyet szintén arannyal vonatott be.||
08919||1.Kir.6.22||Így az egész ház arannyal volt bevonva, sőt a szentek szentjénél levő oltárt is teljesen bevonatta arannyal.||
08920||1.Kir.6.23||A szentek szentjébe két tíz könyök magasságú kerúbot készíttetett olajfából.||2213
08921||1.Kir.6.24||Öt könyök volt az egyik kerúb szárnya és öt könyök a másiké is úgy, hogy az egyik szárnya vége a másik szárnya végétől tíz könyöknyire volt.||
08922||1.Kir.6.25||A másik kerúb is tízkönyöknyi volt. Mindkét kerúbnak a mérete és az alakja egyforma volt.||
08923||1.Kir.6.26||Az egyik kerúb magassága tíz könyök, és ugyanannyi a másiké is.||
08924||1.Kir.6.27||A ház belsejébe helyeztette a kerúbokat, és ahogy a kerúbok kiterjesztették szárnyukat, az egyiknek a szárnya a ház egyik falát, a másik kerúb szárnya pedig a másik falát érte, és a ház közepén összeért egyikőjük szárnya a másikéval.||
08925||1.Kir.6.28||A kerúbokat is arannyal borították.||2213
08926||1.Kir.6.29||A ház egész falára körös-körül, kívül és belül kerúbokat, pálmákat és virágfüzéreket faragtak.||2266
08927||1.Kir.6.30||Még a ház padlóját is arannyal borították kívül és belül.||
08928||1.Kir.6.31||A szentek szentjének bejáratául olajfából ajtót csináltak. Az ajtófélfák formája ötszögű volt.||
08929||1.Kir.6.32||A két ajtószárny olajfából volt. Kerúbokat, pálmákat és virágfüzéreket faragtak rájuk, és arannyal vonták be azokat. A kerúbokat és a pálmákat is bearanyozták.||
08930||1.Kir.6.33||Ugyanígy készítettek a ház bejáratánál is négyszögletű olajfa ajtófélfákat.||
08931||1.Kir.6.34||A két ajtószárny ciprusfából volt, az egyik ajtó két szárnya is csapon forgó volt, a másik ajtó két forgó ajtószárnya szintén.||
08932||1.Kir.6.35||Kerúbokat, pálmákat és virágfüzéreket faragtak rájuk, és beborították arannyal, amely még a véseteket is befedte.||
08933||1.Kir.6.36||Azután megépítették a belső udvart három sor faragott kőből és egy sor cédrusgerendából.||
08934||1.Kir.6.37||Uralkodása negyedik évében, Zi havában rakták le az ÚR házának alapját.||8898
08935||1.Kir.6.38||A tizenegyedik évben, Búl havában – azaz a nyolcadik hónapban – készült el a ház minden részével és minden tartozékával együtt. Így építette föl hét év alatt.||
08936||1.Kir.7.1|Salamon királyi palotája|Azután a maga palotáját építette Salamon tizenhárom évig; akkor lett teljesen készen a háza.||9062
08937||1.Kir.7.2||Megépítette a libánoni erdei házat is, melynek hossza száz könyök, szélessége ötven könyök, magassága harminc könyök volt. Négy sorban cédrusoszlopok voltak, és az oszlopokon cédrusgerendák.||
08938||1.Kir.7.3||Fölül, a gerendák fölött a tetőt cédrusdeszkákkal fedte be, amelyek összesen negyvenöt, minden sorban tizenöt oszlopon nyugodtak.||
08939||1.Kir.7.4||Három sor keretes ablak volt rajta egymással szemben, három hárommal szemben.||
08940||1.Kir.7.5||Az ajtófélfák és az ablakkeretek is mind négyszögűek voltak, és az ablakok egymással szemben, három sorban voltak.||
08941||1.Kir.7.6||Azután fölépítették az oszlopcsarnokot, melynek a hossza ötven könyök és a szélessége harminc könyök volt, elé pedig egy oszlopos tornácot és egy lépcsőt.||
08942||1.Kir.7.7||Fölépítették a tróntermet, ahol ítéletet hoztak, a törvényházat, melyet cédrusfával borítottak a padlózattól a mennyezetig.||
08943||1.Kir.7.8||Azután ehhez hasonlóan fölépíttette a saját palotáját, amelyben ő maga lakott, a hátsó udvarban, a csarnokon belül. Ehhez a teremhez hasonló palotát építtetett a fáraó leányának is, akit feleségül vett.||8818
08944||1.Kir.7.9||Mindezek nemes kövekből voltak, méretre faragva, kívül és belül fűrésszel kivágva, az alaptól az oromzatig, kívül is egészen a nagy udvarig.||
08945||1.Kir.7.10||Még az alap is drága és nagy kövekből volt: tízkönyöknyi kövekből és nyolckönyöknyi kövekből.||
08946||1.Kir.7.11||Ezeken voltak a méret szerint faragott nemes kövek és cédrusfák.||
08947||1.Kir.7.12||A nagy udvart három sor faragott kő és egy sor faragott cédrusgerenda vette körül, éppen úgy, mint az ÚR házának a belső udvarát és a ház tornácát.||
08948||1.Kir.7.13|Két oszlop a templom előtt|Salamon király elküldött Hírámért, és elhozatta Tíruszból.||11226
08949||1.Kir.7.14||Ő egy özvegyasszony fia volt Naftáli nemzetségéből, apja pedig tíruszi rézműves. Bölcsességgel, értelemmel és tudománnyal teljes ember volt, így mindenféle dolgot el tudott készíteni rézből. Eljött Salamon királyhoz, és mindenféle munkát elvégzett neki.||
08950||1.Kir.7.15||Formált két rézoszlopot. Egy oszlop magassága tizennyolc könyök volt, és tizenkét könyök zsinór érte körül mind a két oszlopot.||10250;10251;20364;-20366
08951||1.Kir.7.16||Majd készített öntött rézből két gömb alakú oszlopfőt az oszlopok tetejére. Öt könyök magas volt az egyik gömb, és öt könyök magas volt a másik.||
08952||1.Kir.7.17||Az oszlopfőkön recés mívű hálók voltak, láncmívű zsinórokkal. Hét volt az egyik oszlopfőn, és hét volt a másikon is.||
08953||1.Kir.7.18||Elkészítette az oszlopokat, és két sor díszítést tett körös-körül a hálón, hogy befedje a gömböket az oszlopfőkön. Ugyanígy készítette el a másik oszlopfőt is.||8955;20366
08954||1.Kir.7.19||A csarnokban álló oszlopok tetején az oszlopfők liliom formájúak és négy könyök magasságúak voltak.||
08955||1.Kir.7.20||Oszlopfők voltak tehát a két oszlopon, és a kidomborodásuk mentén, a háló fölött kétszáz gránátalma volt sorban körös-körül mindkét oszlopfőn.||
08956||1.Kir.7.21||Azután felállította az oszlopokat a templom csarnoka elé. A jobb oldalra állított oszlopot Jákínnak nevezte el, és a bal oldalra állított oszlopot Bóaznak nevezte el.||
08957||1.Kir.7.22||Az oszlopok teteje liliom alakú volt. Így fejeződött be az oszlopok elkészítése.||8954
08958||1.Kir.7.23|A templom fölszerelése|Azután készített egy öntött tengert is, melynek egyik pereme a másik peremétől tízkönyöknyire volt; kör alakú volt, és öt könyök magas, a kerületét pedig harminc könyök hosszú zsinór érte körül.||20363
08959||1.Kir.7.24||A peremére alul körös-körül apró, gömb alakú díszeket formáztak, tíz-tíz jutott minden könyökre, ezek vették körül az egész tengert. Ezek a gömb alakú díszek két sorban helyezkedtek el, és az öntvény anyagával együtt voltak kiöntve körös-körül.||
08960||1.Kir.7.25||A tenger tizenkét ökrön állt. Három észak felé fordult, három nyugatra, három délre és három keletre. A tenger fölül, rajtuk volt, a hátsó felük pedig befelé állt.||11251;-11253
08961||1.Kir.7.26||Vastagsága egytenyérnyi volt, és a pereme olyan, mint a pohár pereme, vagy mint a liliomvirágé. Kétezer bat víz fért bele.||
08962||1.Kir.7.27||Készített rézből tíz állványt is, mindegyiket négy könyök hosszúra, négy könyök szélesre és három könyök magasra.||
08963||1.Kir.7.28||Az állványokat így készítették: oldallapjaik voltak foglalatok között.||
08964||1.Kir.7.29||A foglalatok közti oldallapokon oroszlánok, ökrök és kerúbok voltak, ugyanúgy a foglalatokon is. Az oroszlánok és ökrök fölött és alatt pedig bevésett díszítések voltak.||
08965||1.Kir.7.30||Mindegyik állványnak négy-négy rézkereke és réztengelye volt, és az állványok négy sarkán támaszok voltak. A mosdómedence aljára voltak öntve ezek a támaszok, és mindegyik oldalon koszorúdíszítések voltak.||
08966||1.Kir.7.31||Kerekded öblének pereme a belsejétől fölfelé egy könyök magasságban volt, a perem másfél könyöknyire volt kerekítve, és oszlop formájúra készült. Pereménél is szép díszítések voltak. A hozzá tartozó foglalatok négyszögűek voltak, nem gömbölyűek.||
08967||1.Kir.7.32||Négy kerék volt a foglalatok alatt, és a kerekek tengelyei az állványhoz voltak erősítve. Mindegyik kerék magassága másfél könyök volt.||
08968||1.Kir.7.33||A kerekek hasonlóak voltak a szekér kerekeihez, csakhogy a tengelyeik, kerékagyaik, küllőik, talpaik mind öntve voltak.||
08969||1.Kir.7.34||Mindegyik állvány négy sarkán négy támaszték volt, ezek magából az állványból nyúltak ki.||
08970||1.Kir.7.35||Az állvány tetején félkönyöknyi kerekded párkány volt köröskörül. Az állvány tetejével egybe voltak öntve annak tartói és foglalatai.||
08971||1.Kir.7.36||Tábláira, tartóira, foglalataira kerúbokat, oroszlánokat és pálmákat vésetett, és koszorúkat köröskörül, ahogy a hely engedte.||
08972||1.Kir.7.37||Így készítette a tíz állványt, egybeöntve, egy méretűre és egyforma mintázattal.||
08973||1.Kir.7.38||Azután tíz mosdómedencét is készített rézből. Mindegyik mosdómedencébe negyven bat víz fért. Mindegyik mosdómedence négykönyöknyi méretű volt. Mind a tíz állványon volt egy-egy mosdómedence.||11254
08974||1.Kir.7.39||Öt állványt a templom jobb oldalára és ötöt a bal oldalára helyezett el. A tengert pedig a templom jobb oldalán, délkelet felől helyezte el.||
08975||1.Kir.7.40||Készített Hírám még üstöket, lapátokat és hintőedényeket is, és ezzel befejezte az egész munkát, amelyet Salamon király számára csinált az ÚR házához:||
08976||1.Kir.7.41||a két oszlopot és a kerek gömböket, amelyek a két oszlop tetejére kerültek, és a két hálót a két kerek oszlopfő beborítására||
08977||1.Kir.7.42||meg négyszáz gránátalmát a két hálóra, két sor gránátalmát minden hálóba és a két kerek oszlopfő beborítására az oszlopok tetején;||
08978||1.Kir.7.43||a tíz állványt és az állványokra tíz mosdómedencét;||
08979||1.Kir.7.44||egy tengert meg tizenkét ökröt a tenger alá,||8958;-8961
08980||1.Kir.7.45||továbbá fazekakat, lapátokat és hintőedényeket. Mindezek az edények, amelyeket Hírám Salamon királynak az ÚR háza számára készített, csiszolt rézből voltak.||8949
08981||1.Kir.7.46||A Jordán völgyében Szukkót és Cáretán között agyagmintákban öntette ezeket a király.||
08982||1.Kir.7.47||Ezt az egész felszerelést Salamon méretlenül hagyta a réz töméntelen mennyisége miatt.||
08983||1.Kir.7.48||Elkészíttetett Salamon minden egyéb fölszerelést is, amely szükséges volt az ÚR házához: az aranyoltárt, az aranyasztalt, melyen a szent kenyerek álltak,||2383;-2388;2218;-2225
08984||1.Kir.7.49||színarany mécsestartókat, ötöt jobb felől és ötöt bal felől a szentek szentje elé, és virágokat, mécseseket és koppantókat is színaranyból;||
08985||1.Kir.7.50||a tálakat, a késeket, a hintőedényeket, a kanalakat és a szenesserpenyőket is színaranyból, sőt a templom belsejében a szentek szentjébe és a szentélyébe vezető ajtók sarokpántjait is.||11156;-11164
08986||1.Kir.7.51||Amikor befejezték mindazt, amit Salamon király végeztetett az ÚR háza számára, bevitte az apja, Dávid által Istennek szentelt ajándékokat: az ezüstöt, az aranyat és az edényeket, és azokat is az ÚR házának kincsei közé tette.||8217;8221;11271
08987||1.Kir.8.1|A szövetség ládáját a templomba viszik|Akkor Salamon magához gyűjtötte Jeruzsálembe Izráel véneit, az összes nemzetségfőt, Izráel fiainak családfőit, hogy az ÚR szövetségládáját fölvigyék Dávid városából, azaz Sionból.||8139;8174;8175
08988||1.Kir.8.2||És Salamon királyhoz gyűlt Izráelből minden férfi az Étánim havában, azaz a hetedik hónapban, az ünnepen.||3426;-3434
08989||1.Kir.8.3||Mikor pedig Izráel vénei mindnyájan eljöttek, fölvették a papok a ládát,||
08990||1.Kir.8.4||és fölvitték az ÚR ládáját, a gyülekezet sátrát és az összes szent edényt, amelyek a sátorban voltak. A papok és a léviták vitték föl azokat.||3748;-3758
08991||1.Kir.8.5||Salamon király és Izráel egész hozzá sereglett gyülekezete vele ment a láda előtt, áldozva juhokkal és ökrökkel, melyeket sokaságuk miatt sem megszámolni, sem fölírni nem lehetett.||
08992||1.Kir.8.6||Azután bevitték a papok az ÚR szövetségládáját a helyére a ház belső részébe, a szentek szentjébe, a kerúbok szárnyai alá.||10985
08993||1.Kir.8.7||Mert a kerúbok kiterjesztették szárnyukat a láda helye fölött, és felülről befedték a ládát és annak rúdjait.||8920;-8925
08994||1.Kir.8.8||A rudak olyan hosszúak voltak, hogy végük látható volt a szentek szentje előtt levő szentélyből, de kívülről nem voltak láthatók. Ott is vannak mind e mai napig.||11278;11279
08995||1.Kir.8.9||Nem volt más a ládában, csak a két kőtábla, amelyeket Mózes a Hórebnél helyezett bele, mikor az ÚR szövetséget kötött Izráel fiaival, amikor kijöttek Egyiptom földjéről.||2211;-2216;30176
08996||1.Kir.8.10||Mikor pedig kijöttek a papok a szentélyből, köd töltötte be az ÚR házát||2741;2742
08997||1.Kir.8.11||úgy, hogy a homály miatt oda sem állhattak a papok, hogy szolgáljanak, mert az ÚR dicsősége betöltötte az ÚR házát.||2072;11284
08998||1.Kir.8.12|Salamon megáldja a gyülekezetet|Akkor azt mondta Salamon: Az ÚR mondta, hogy felhőben kíván lakni.||3203;4064
08999||1.Kir.8.13||Íme, építettem neked házat lakásul, helyet, ahol örökké lakhatsz.||
09000||1.Kir.8.14||Azután megfordult a király, és megáldotta Izráel egész gyülekezetét, Izráel egész gyülekezete pedig fölállt.||8176
09001||1.Kir.8.15||Azt mondta: Áldott legyen az ÚR, Izráel Istene, aki szólt, és ígéretet tett apámnak, Dávidnak, és azt az ő hatalmával beteljesítette e szavakkal:||11288
09002||1.Kir.8.16||Attól a naptól fogva, amelyen kihoztam népemet, Izráelt Egyiptomból, soha nem választottam egyetlen várost sem Izráel egyetlen törzséből sem, hogy ott házat építsenek nekem, és ott legyen az én nevem. Csak Dávidot választottam, hogy ő uralkodjék népem, Izráel fölött.||8187;-8189
09003||1.Kir.8.17||És bár apám, Dávid már elhatározta, hogy ő épít házat az ÚRnak, Izráel Istene nevének,||8183
09004||1.Kir.8.18||de az ÚR azt mondta apámnak, Dávidnak: Azt jól tetted, hogy szívedben elhatároztad, hogy házat építesz az én nevemnek.||
09005||1.Kir.8.19||De te nem építheted fel azt a házat nekem, hanem a fiad, aki tőled származik. Ő épít házat nevemnek.||8192;-8194
09006||1.Kir.8.20||Az ÚR beteljesítette beszédét, amelyet szólt, mert mikor apámnak, Dávidnak helyére léptem, és Izráel trónjára ültem, ahogyan megígérte az ÚR, felépítettem ezt a házat az ÚR, Izráel Istene nevének.||
09007||1.Kir.8.21||És helyet készítettem ott a ládának, amelyben az ÚR szövetsége van, amelyet atyáinkkal szerzett, amikor kihozta őket Egyiptom földjéről.||8995
09008||1.Kir.8.22|Salamon templomszentelési imádsága|Azután odaállt Salamon az ÚR oltára elé, Izráel egész gyülekezetével szemben, kezét az ég felé emelte,||11296;11297
09009||1.Kir.8.23||és ezt mondta: URam, Izráel Istene! Nincs hozzád hasonló Isten sem ott fönn az égben, sem itt lenn a földön. Megtartod a szövetséget, és irgalmas vagy szolgáidhoz, akik teljes szívükkel előtted járnak.||
09010||1.Kir.8.24||Teljesítetted, amit szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak ígértél. Amit te magad ígértél meg neki, hatalmaddal be is teljesítetted, ahogy e mai napon láthatjuk.||8193;8194
09011||1.Kir.8.25||Most azért, URam, Izráel Istene, tartsd meg, amit szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak így ígértél: Nem fogynak ki színem elől utódaid, akik Izráel trónján ülnek. De csak úgy, ha fiaid vigyáznak útjukra, és előttem járnak, ahogy előttem jártál te is.||8197
09012||1.Kir.8.26||Most teljesítsd be azért ígéretedet, Izráel Istene, amelyet szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak tettél!||
09013||1.Kir.8.27||De vajon elképzelhető-e, hogy Isten a földön lakjék? Íme, az ég és az egeknek egei sem tudnak befogadni téged, mennyivel kevésbé e ház, amelyet én építettem.||18990;19575
09014||1.Kir.8.28||Mégis tekints szolgád imádságára és könyörgésére, ó, URam, én Istenem, és halld meg a dicséretet és az imádságot, amellyel a te szolgád könyörög előtted e mai napon.||11338;-11342
09015||1.Kir.8.29||Hogy a szemed e házra nézzen éjjel és nappal, e helyre, amely felől azt mondtad: Ott lesz a nevem! Hallgasd meg az imádságot, amikor szolgád ezen a helyen könyörög hozzád.||5251
09016||1.Kir.8.30||Hallgasd meg szolgádnak és népednek, Izráelnek a könyörgését, akik imádkozni fognak ezen a helyen. Hallgasd meg lakhelyedről, a mennyekből, és meghallgatva, légy kegyelmes!||
09017||1.Kir.8.31||Mikor vétkezik valaki felebarátja ellen, és esküre kötelezik, hogy megesküdjék, és ő ide jön, hogy megesküdjék az oltár előtt ebben a házban,||
09018||1.Kir.8.32||hallgasd meg a mennyekből, és vidd véghez szándékodat. Tégy igazságot szolgáid között, az istentelent ítéld el: tette szálljon a fejére. És igazítsd meg az igazat: fizess meg neki igazsága szerint.||2123;2124
09019||1.Kir.8.33||Mikor ellenségei megverik népedet, Izráelt, mert vétkezett ellened, és hozzád tér, és vallást tesz a te nevedről, és hozzád imádkozik és könyörög e házban:||5626;5639
09020||1.Kir.8.34||hallgasd meg a mennyekből, és bocsásd meg néped, Izráel vétkét, és hozd vissza őt arra a földre, amelyet atyáinak adtál.||
09021||1.Kir.8.35||Ha bezárul az ég, és nem lesz eső, mert ellened vétkeztek, és imádkoznak e helyen, és vallást tesznek nevedről, és megtérnek bűnükből, mert szorongatod őket:||11310
09022||1.Kir.8.36||hallgasd meg őket a mennyekből, és légy kegyelmes szolgáidnak és népednek, Izráelnek vétke iránt. Tanítsd meg őket a jó útra, hogy azon járhassanak, és adj esőt földedre, amelyet népednek adtál örökségül.||11339;-11341
09023||1.Kir.8.37||Ha éhség, döghalál, aszály, ragya, sáska, cserebogár lesz a földön, ha ellenség szállja meg kapuit, vagy más csapás és nyavalya jön rá:||18434;-18449
09024||1.Kir.8.38||aki akkor könyörög és imádkozik, legyen az bárki vagy egész néped, Izráel, ha elismeri, hogy miatta van a csapás, és kiterjeszti kezét e ház felé,||
09025||1.Kir.8.39||hallgasd meg a mennyekből, a te lakhelyedből, bocsáss meg, cselekedj és bánj mindenkivel útjai szerint, hiszen te, egyedül csak te ismered minden ember szívét.||19434
09026||1.Kir.8.40||Így majd félnek téged egész életükben, amíg e föld színén laknak, amelyet atyáinknak adtál.||
09027||1.Kir.8.41||Sőt még az idegen is, aki nem a te néped, Izráel közül való, ha eljön messze földről a te nevedért||11316
09028||1.Kir.8.42||– mert hallani fognak nagy nevedről, erős kezedről és kinyújtott karodról –, ha eljön, és imádkozni fog ebben a házban:||11316
09029||1.Kir.8.43||hallgasd meg a mennyekből, a te lakhelyedből, és add meg az idegennek mindazt, amiért könyörög neked, hogy az egész földön minden nép megismerje nevedet, és úgy féljen téged, ahogy néped, Izráel; és tudják meg, hogy a te nevedről nevezik ezt a házat, amelyet építettem.||
09030||1.Kir.8.44||Ha majd néped hadba vonul ellensége ellen az úton, amelyen te küldöd, és imádkozni fog az ÚRhoz, és e város felé fordul, amelyet kiválasztottál, és e ház felé, amelyet nevednek építettem:||21982
09031||1.Kir.8.45||hallgasd meg a mennyekből imádságukat és könyörgésüket, és szolgáltass nekik igazságot.||
09032||1.Kir.8.46||Ha vétkeznek ellened – mert nincs ember, aki ne vétkeznék –, és megharagszol rájuk, és ellenség kezébe adod őket, és azok fogságba hurcolják őket az ellenség földjére, messze vagy közel,||17031;30615;30617
09033||1.Kir.8.47||de aztán szívből megtérnek azon a földön, amelyre fogságba vitték őket, és megtérve könyörögnek neked azoknak a földjén, akik fogságba vitték őket, e szavakkal: „Vétkeztünk, hamisan és istentelenül cselekedtünk!”,||
09034||1.Kir.8.48||ha tehát megtérnek hozzád teljes szívükből és lelkükből ellenségüknek földjén, akik őket fogságba vitték, és imádkoznak hozzád hazájuk felé fordulva, amelyet atyáiknak adtál, és e város felé fordulva, amelyet magadnak választottál, és e ház felé, amelyet nevednek építettem,||22059;-22078;21982
09035||1.Kir.8.49||hallgasd meg imádságukat és könyörgésüket a mennyekből, a te lakhelyedből, és szolgáltass nekik igazságot.||
09036||1.Kir.8.50||Légy kegyelmes néped iránt, ha vétkeznek ellened, és minden bűnük iránt, amelyekkel ellened vétkeztek. Tedd irgalmassá irántuk azokat, akik fogva tartják őket, hogy könyörüljenek rajtuk.||20374;-20377
09037||1.Kir.8.51||Mert ők a te néped és örökséged, akiket kihoztál Egyiptomból, a vaskemence közepéből.||5024
09038||1.Kir.8.52||Szemed tekintsen szolgád imádságára és népednek, Izráelnek könyörgésére. Hallgasd meg őket mindig, amikor segítségül hívnak téged.||
09039||1.Kir.8.53||Mert te választottad ki őket magadnak örökségül a föld összes népe közül, ahogy megmondtad szolgád, Mózes által, amikor kihoztad atyáinkat Egyiptomból, ó, Uram, Isten!||2031;2032;5117
09040||1.Kir.8.54||Amikor Salamon befejezte az ÚR előtt ezt az egész imádságot és könyörgést, fölkelt az ÚR oltára elől, ahol térdelt, és kezét az ég felé tárta.||
09041||1.Kir.8.55||Felállt, megáldotta Izráel egész gyülekezetét, és hangosan ezt mondta:||8176
09042||1.Kir.8.56||Áldott legyen az ÚR, aki nyugalmat adott népének, Izráelnek, beszéde szerint. Egy sem hiúsult meg a nagyszerű ígéretekből, amelyeket szolgája, Mózes által ígért.||5250
09043||1.Kir.8.57||Az ÚR, a mi Istenünk legyen velünk, mint ahogy atyáinkkal is volt. Ne hagyjon el minket, és ne is távozzék el tőlünk.||
09044||1.Kir.8.58||Hanem hajlítsa magához szívünket, hogy mindig az ő útján járjunk, és megőrizzük parancsolatait, rendeléseit és végzéseit, amelyeket atyáinknak parancsolt.||
09045||1.Kir.8.59||Ezek a szavak, amelyekkel könyörögtem az ÚR előtt, legyenek éjjel-nappal az ÚR, a mi Istenünk előtt, hogy ítéletet tegyen szolgájának és népének, Izráelnek minden időben.||
09046||1.Kir.8.60||Hadd tudja meg a földön minden nép, hogy csak az ÚR az Isten, és rajta kívül nincs más.||5039;5043;18609
09047||1.Kir.8.61||Szívetek legyen teljesen Istenünké, az ÚRé, hogy az ő rendelései szerint járjatok, és megtartsátok parancsolatait úgy, mint ma.||
09048||1.Kir.8.62|Áldozatok bemutatása|Aztán a király és vele egész Izráel áldozatot mutatott be az ÚRnak.||11327;11328
09049||1.Kir.8.63||És Salamon békeáldozatul huszonkétezer marhát és százhúszezer juhot áldozott az ÚRnak. Így szentelte föl az ÚR házát a király Izráel fiaival együtt.||11331
09050||1.Kir.8.64||Ugyanazon a napon szentelte föl a király az udvar középső részét az ÚR háza előtt, mert ott mutatott be egészen elégő áldozatokat, ételáldozatokat és a békeáldozatok kövérjét, mert a rézoltár, amely az ÚR előtt állt, kisebb volt, semhogy ráfért volna az égőáldozat, az ételáldozat és a hálaáldozatok kövérje.||
09051||1.Kir.8.65||Így ünnepelt Salamon abban az időben egész Izráellel együtt. Sokan gyűltek össze a hamáti úttól fogva Egyiptom patakjáig az ÚR, a mi Istenünk színe elé hét napra meg újra hét napra, azaz tizennégy napra.||11333;11334;-11336
09052||1.Kir.8.66||És a nyolcadik napon elbocsátotta a népet. Ők pedig áldották a királyt, hazamentek, és vidám szívvel örvendeztek mindazért a jóért, amit az ÚR szolgájával, Dáviddal és népével, Izráellel cselekedett.||11336;8865;8883;8294;8295
09053||1.Kir.9.1|Az Úr ígérete és intése Salamonhoz|Amikor Salamon befejezte az ÚR házának és a királyi palotának az építését és mindazt, amit még építeni kívánt,||11337;11338
09054||1.Kir.9.2||megjelent az ÚR Salamonnak másodszor is, ahogy korábban megjelent neki Gibeónban.||8822
09055||1.Kir.9.3||Azt mondta neki az ÚR: Meghallgattam imádságodat és könyörgésedet, amellyel könyörögtél előttem. Megszenteltem ezt a templomot, amelyet építettél, és örökre abba helyezem nevemet. Ott lesz a szemem és a szívem is mindenkor.||5251;9015
09056||1.Kir.9.4||És ha egyenes és tökéletes szívvel jársz előttem, ahogy atyád, Dávid, és úgy cselekszel mindenben, ahogy megparancsoltam neked, és megtartod rendeléseimet és végzéseimet,||8831
09057||1.Kir.9.5||megerősítem birodalmad trónját Izráelen mindörökké, ahogy megígértem atyádnak, Dávidnak e szavakkal: Nem fogy el a te nemzetségedből való férfi Izráel trónjáról.||9147;8193;8197
09058||1.Kir.9.6||De ha ti és fiaitok elszakadtok tőlem, és nem őrzitek meg parancsolataimat és végzéseimet, amelyeket elétek adtam, hanem elmentek, és idegen isteneknek szolgáltok, és meghajoltok azok előtt,||6476;15419;-15421
09059||1.Kir.9.7||kigyomlálom Izráelt e föld színéről, amelyet nekik adtam. És e házat, amelyet nevemnek szenteltem, elvetem a szemem elől, és Izráel példabeszédül és gúny tárgyául lesz minden nép előtt.||5029;-5031;5032;5040;5041
09060||1.Kir.9.8||És bármily felséges is ez a ház, mégis akik elmennek mellette, elcsodálkoznak, fölkiáltanak, és ezt mondják: Miért cselekedett így az ÚR ezzel a földdel és ezzel a házzal?||20401;5703;-5707
09061||1.Kir.9.9||És azt felelik nekik: Azért, mert elhagyták az URat, az ő Istenüket, aki kihozta atyáikat Egyiptom földjéről, és idegen istenekhez ragaszkodtak, azokat imádták, és azoknak szolgáltak. Ezért bocsátotta rájuk az ÚR mindezt a nyomorúságot.||
09062||1.Kir.9.10|Salamon városokat ad át Hírámnak|Annak a húsz esztendőnek a végén, amely alatt Salamon a két házat, az ÚR házát és a királyi palotát megépítette,||11349
09063||1.Kir.9.11||amelyekhez Hírám, Tírusz királya adott ajándékba Salamonnak cédrusfákat, ciprusfákat és aranyat, amennyit csak kívánt, Salamon király húsz várost adott Hírámnak Galilea földjén.||
09064||1.Kir.9.12||Eljött Hírám Tíruszból, hogy megnézze azokat a városokat, amelyeket Salamon neki adott, de nem tetszettek neki.||
09065||1.Kir.9.13||Ezt mondta: Milyen városokat adtál nekem, atyámfia?! Ezért nevezik azokat Kábúl földjének mindmáig.||
09066||1.Kir.9.14||Hírám pedig százhúsz talentum aranyat küldött a királynak.||
09067||1.Kir.9.15|Salamon egyéb építkezései|Ez a számadás a robotról, amelyet Salamon király végeztetett, hogy megépíthesse az ÚR házát és a maga palotáját, Millót, Jeruzsálem kőfalait és Hácórt, Megiddót és Gézert.||6286
09068||1.Kir.9.16||A fáraó, Egyiptom királya ugyanis felvonult, és meghódította Gézert, fölperzselte tűzzel, és megölte a kánaániakat, akik a városban laktak. A várost ajándékul adta leányának, Salamon feleségének.||6275;8818
09069||1.Kir.9.17||Salamon megépítette Gézert és Alsó-Béthórónt,||
09070||1.Kir.9.18||valamint Baalátot és Tadmórt az ország puszta részén||
09071||1.Kir.9.19||és az összes raktárvárost, amelyek Salamonéi voltak, a harci szekerek városait, a lovasok városait és mindent, aminek az építéséhez Salamonnak kedve volt Jeruzsálemben, a Libánonon és birodalma egész területén.||8937;-8943
09072||1.Kir.9.20||Az emóriak, hettiták, perizziek, hivviek, jebúsziak közül megmaradt egész népet, akik nem voltak izráeliek,||6275;10968
09073||1.Kir.9.21||meg a fiaikat, akik utánuk uralkodtak azon a földön, és akiket az izráeliek nem tudtak kiirtani, Salamon robotosokká tette mind e mai napig.||
09074||1.Kir.9.22||De Izráel fiai közül senkit sem fogott Salamon szolgálatra, hanem ezek harcosok voltak: az ő udvari szolgái, főemberei, hadnagyai és harci szekereinek és lovasainak parancsnokai.||3508
09075||1.Kir.9.23||A hivatalnokok száma, akik Salamon munkáit vezették, ötszázötven volt, ők irányították a munkát végző népet.||8895
09076||1.Kir.9.24||A fáraó lánya pedig fölment Dávid városából a saját házába, amelyet Salamon épített neki. Akkor építette föl Millót is.||8937;8943;11359
09077||1.Kir.9.25||Salamon minden évben háromszor mutatott be égőáldozatot és békeáldozatot azon az oltáron, amelyet az ÚRnak épített, illatáldozatot is mutatott be rajta az ÚR színe előtt, miután befejezte a templom építését.||2519;2520;5358;5359
09078||1.Kir.9.26||Hajókat is csináltatott Salamon király Ecjón-Geberben, amely Élót mellett van a Vörös-tenger partján, Edóm földjén.||11365;11366
09079||1.Kir.9.27||Hírám pedig elküldte Salamon szolgáival együtt a hajókon a maga szolgáit, akik jó hajósok voltak, és jártasak is a tengeren.||8891
09080||1.Kir.9.28||Egész Ófírig eljutottak, négyszázhúsz talentum aranyat hoztak onnan, és Salamon királyhoz vitték.||
09081||1.Kir.10.1|Sába királynője meglátogatja Salamont|Sába királynője pedig hallotta Salamon hírét és az ÚR nevét, ezért eljött, hogy nehéz kérdésekkel próbára tegye.||8874;-8879;23598;9028
09082||1.Kir.10.2||Igen nagy sokasággal és tevékkel érkezett Jeruzsálembe, amelyek illatos balzsamot, igen sok aranyat és drágakövet hoztak. Salamonhoz ment, és beszélt vele mindenről, ami a szívén volt.||25503
09083||1.Kir.10.3||Salamon megfelelt neki mindenre, nem volt a király előtt olyan rejtett dolog, amire ne tudott volna neki felelni.||8874;-8879
09084||1.Kir.10.4||Amikor látta Sába királynője Salamon minden bölcsességét és a házat, amelyet épített,||8904
09085||1.Kir.10.5||és az asztalán levő étkeket, szolgáinak a lakásait, szolgái viselkedését, öltözetüket és a pohárnokokat, az áldozatot, amelyet az ÚR házában szokott bemutatni, a lélegzete is elállt.||9077
09086||1.Kir.10.6||Azt mondta a királynak: Mind igaz, amit saját országomban hallottam dolgaid felől és bölcsességedről.||8874;-8879
09087||1.Kir.10.7||De nem akartam hinni azoknak a beszédeknek, míg én magam el nem jöttem, és saját szememmel nem láttam. És íme, nekem a felét sem beszélték el: bölcsességed és jóságod felülmúlja a hírt, amelyet felőled hallottam.||
09088||1.Kir.10.8||Boldogok a te embereid, boldogok a szolgáid, akik mindig előtted állnak, és hallhatják bölcsességedet.||25453
09089||1.Kir.10.9||Istened, az ÚR legyen áldott, hogy kedvét lelte benned, és Izráel trónjára ültetett. Mivel szereti az ÚR Izráelt örökké, azért tett királlyá téged, hogy jogot és igazságot szolgáltass.||8886
09090||1.Kir.10.10||Akkor százhúsz talentum aranyat és igen sok balzsamot és drágakövet adott a királynak. Azóta sem hoztak ilyen és ennyire sok fűszert, amennyit Sába királynője adott Salamon királynak.||9082
09091||1.Kir.10.11||Hírám hajói pedig, amelyek aranyat hoztak Ófírból, rengeteg ébenfát és drágakövet is hoztak onnan.||9079;9080
09092||1.Kir.10.12||A király az ébenfából oszlopokat készített az ÚR templomába és a királyi palotába, az énekeseknek pedig citerákat és lantokat. Nem hoztak többet soha olyan ébenfákat, és nem is láttak olyanokat mind e mai napig.||
09093||1.Kir.10.13||Salamon király is adott Sába királynőjének mindent, amit csak kívánt és kért tőle még azonkívül, amit gazdagságának bősége szerint ajándékozott Salamon király. Azután visszatért országába szolgáival együtt.||9081
09094||1.Kir.10.14|Salamon gazdagsága|Annak az aranynak a súlya, amely minden évben befolyt Salamonhoz, hatszázhatvanhat talentum volt||11379
09095||1.Kir.10.15||azon kívül, ami az árusoktól és a fűszerekkel foglalkozó kereskedőktől és az összes arábiai királytól, valamint az országok helytartóitól befolyt.||
09096||1.Kir.10.16||Salamon király kétszáz pajzsot készíttetett színtiszta vert aranyból. Mindegyik pajzsra hatszáz sékel aranyat használtak föl.||9244;9245
09097||1.Kir.10.17||Továbbá háromszáz kerek pajzsot is készíttetett vert aranyból, és mindegyikhez három font aranyat használtak föl. Ezeket a király a libánoni erdei palotában helyezte el.||8937
09098||1.Kir.10.18||Készített a király elefántcsontból egy nagy trónt, és bevonatta színarannyal.||11383;-11385
09099||1.Kir.10.19||Hat lépcsőfoka volt a trónnak, és a szék teteje kerekded volt hátul, és karjai voltak mindkét felől az ülés mellett, és két oroszlán alak állt a karoknál.||
09100||1.Kir.10.20||És tizenkét oroszlán állt ott kétfelől a lépcső hat fokán. Senki soha olyat nem készített egyetlen országban sem.||
09101||1.Kir.10.21||Salamon király összes ivóedénye is aranyból volt, és a libánoni erdei palota összes edénye szintén. Nem volt közöttük semmi ezüst, mert azt semmire sem becsülték Salamon idejében.||9107
09102||1.Kir.10.22||Mert a király Tarsis-hajói Hírám hajóival jártak a tengeren, háromévenként egyszer érkeztek vissza, és a Tarsis-hajók hoztak aranyat, ezüstöt, elefántcsontot, majmokat és pávákat.||9078;-9080
09103||1.Kir.10.23||Salamon király fölülmúlta gazdagságban és bölcsességben a föld összes királyát.||8829;8874;-8876
09104||1.Kir.10.24||Az egész föld arra vágyott, hogy lássa Salamont, és hallja bölcsességét, amelyet Isten a szívébe adott.||
09105||1.Kir.10.25||Mindenki neki hozott ajándékot: ezüst- és aranyedényeket, öltözeteket, hadi szerszámokat, fűszereket, lovakat, öszvéreket évről évre.||9081;9082;9090
09106||1.Kir.10.26||Gyűjtött Salamon harci szekereket és lovasokat is, úgyhogy ezernégyszáz szekere és tizenkétezer lovasa volt, akiket a szekerek városaiba és a király mellé rendelt Jeruzsálembe.||5380;11210
09107||1.Kir.10.27||Úgy fölhalmozta a király Jeruzsálemben az ezüstöt, hogy annyi lett, mint a kő, és a cédrus annyi, mint a vad fügefák tömege a mezőn.||11393
09108||1.Kir.10.28||Salamonnak Egyiptomból és Kevéből hoztak lovakat, és a király kereskedői seregestül vették a lovakat megszabott áron.||11212
09109||1.Kir.10.29||Egy szekeret hatszáz ezüstsékelért és egy lovat százötven sékelért hoztak el Egyiptomból, és ugyancsak ők szállították ezeket a hettiták királyainak és Arám királyainak.||
09110||1.Kir.11.1|Salamon bálványozása|Salamon király pedig sok idegen asszonyt megszeretett. A fáraó leányán kívül a móábiak, ammóniak, edómiak, szidóniak és hettiták lányait.||5381
09111||1.Kir.11.2||Olyan népek közül, akik felől azt mondta az ÚR Izráel fiainak: Ne lépjetek házasságra velük, és ők se lépjenek házasságra veletek, mert bizonyára az ő isteneik felé hajlítják a szíveteket. Ezekhez ragaszkodott Salamon szerelemmel.||2512;5114;5115
09112||1.Kir.11.3||Volt neki hétszáz főrangú felesége és háromszáz másodfelesége. És feleségei elfordították a szívét.||9477;5115
09113||1.Kir.11.4||Mert amikor Salamon megöregedett, feleségei idegen istenekhez fordították a szívét, és szíve már nem volt teljesen az ÚRé, az ő Istenéé úgy, ahogy atyjának, Dávidnak a szíve.||
09114||1.Kir.11.5||Mert Salamon Astóretet, a szidóniak istenét és Milkómot, az ammóniak utálatos bálványát követte.||6558
09115||1.Kir.11.6||Gonosz dolgot cselekedett Salamon az ÚR szeme előtt, és nem követte olyan tökéletesen az URat, mint atyja, Dávid.||
09116||1.Kir.11.7||Akkor Salamon a Jeruzsálemmel szemben levő hegyen templomot épített Kemósnak, a móábiak utálatos bálványának és Moloknak, az ammóniak utálatos bálványának.||4369;6853;3272;3320
09117||1.Kir.11.8||Így tett Salamon a többi idegenből való feleségével is, akik a maguk isteneinek tömjéneztek és áldoztak.||
09118||1.Kir.11.9||Megharagudott azért az ÚR Salamonra, mivel elfordult szíve az ÚRtól, Izráel Istenétől, aki kétszer is megjelent neki,||8822;9054
09119||1.Kir.11.10||és azt parancsolta neki, hogy ne kövessen idegen isteneket, és mégsem őrizte meg az ÚR parancsolatát.||8909
09120||1.Kir.11.11||Akkor ezt mondta az ÚR Salamonnak: Mivel ez történt veled, és nem tartottad meg szövetségemet és rendeléseimet, amelyeket parancsoltam neked, bizony kiszakítom kezedből az országot, és a szolgádnak adom.||9139;9140;8909;9168;-9171;9135;9172
09121||1.Kir.11.12||Mindazáltal nem a te napjaidban teszem meg ezt, Dávidért, a te atyádért, hanem fiad kezéből szakítom ki.||
09122||1.Kir.11.13||De nem szakítom el az egész birodalmat, hanem egy törzset adok fiadnak Dávidért, az én szolgámért és Jeruzsálemért, amelyet kiválasztottam.||9141;9172;-9176
09123||1.Kir.11.14|Salamon háborúi|Azután ellenfelet támasztott az ÚR Salamonnak, az edómi Hadadot, aki az edómi királyi házból származott.||
09124||1.Kir.11.15||Mert amikor Dávid az edómiak ellen ment, és Jóáb, a sereg fővezére elment, hogy eltemesse azokat, akiket megöltek, és levágott minden férfit Edómban||8224
09125||1.Kir.11.16||(mert hat hónapig volt ott Jóáb egész Izráellel, amíg minden férfit ki nem irtott Edómban),||
09126||1.Kir.11.17||akkor menekült el Hadad néhány edómi férfival, akik apja szolgái voltak, és Egyiptomba mentek. Hadad pedig akkor még kisgyermek volt.||
09127||1.Kir.11.18||Elindultak Midjánból, és Páránba jutottak. Maguk mellé vettek néhány páráni férfit, és elmentek Egyiptomba a fáraóhoz, az egyiptomi királyhoz, aki házat adott neki, ételéről és italáról gondoskodott, és jószágot is adott neki.||
09128||1.Kir.11.19||Hadad nagyon megnyerte a fáraó tetszését, olyannyira, hogy feleségül adta neki az ő feleségének, Tahpenész királynénak a húgát.||
09129||1.Kir.11.20||Tahpenész húga szülte neki fiát, Genubatot. Tahpenész a fáraó házában választotta el őt, és Genubat ott volt a fáraó házában, a fáraó fiai között.||
09130||1.Kir.11.21||Amikor pedig Hadad meghallotta Egyiptomban, hogy Dávid elaludt, és atyáihoz tért, és hogy Jóáb, a seregek fővezére is meghalt, azt mondta a fáraónak: Bocsáss el engem, hadd menjek el hazámba!||
09131||1.Kir.11.22||A fáraó így felelt neki: Miben van hiányod nálam, hogy a hazádba igyekszel menni? Ő így felelt: Semmiben sincs hiányom, de kérlek, bocsáss el.||
09132||1.Kir.11.23||Támasztott Isten másik ellenfelet is, Rezónt, Eljádá fiát, aki Cóbá királyától, Hadadezertől, az ő urától menekült el.||8213;8259
09133||1.Kir.11.24||És férfiakat gyűjtött maga mellé, és ő volt a sereg vezére. De amikor leverte őket Dávid, Damaszkuszba mentek, ott laktak, és uralkodtak.||
09134||1.Kir.11.25||Ellenfele volt Izráelnek Salamon egész életében, és olyan nyomorúságot okozott, mint Hadad, megvetette Izráelt, és Arámban uralkodott.||
09135||1.Kir.11.26|Ahijjá próféta jövendölése|Azután Jeroboám, az efrátai Nebát fia Cerédából, Salamon szolgája – akinek Cerúá, egy özvegyasszony volt az anyja – fölemelte a kezét a király ellen.||11461;11462
09136||1.Kir.11.27||Annak pedig, hogy fölemelte a kezét a király ellen, ez volt az oka: Salamon megépítette Millót, és kijavította apja, Dávid városának a réseit.||
09137||1.Kir.11.28||Jeroboám pedig erős férfi volt. Amikor Salamon látta, hogy szolgája szorgalmas a feladatában, rábízta József háza gondviselésének minden terhét.||1452;1456
09138||1.Kir.11.29||Ebben az időben történt, hogy amikor egyszer Jeroboám kiment Jeruzsálemből, találkozott az úton Ahijjával, a silóbeli prófétával, akin egy új köpeny volt. Csak ők ketten voltak a mezőn.||
09139||1.Kir.11.30||Ahijjá megragadta az új ruhát, amely őrajta volt, és tizenkét részre hasította.||9167
09140||1.Kir.11.31||És azt mondta Jeroboámnak: Vedd el magadnak a tíz részt, mert ezt mondja az ÚR, Izráel Istene: Íme, elszakítom ezt az országot Salamon kezétől, és a tíz törzset neked adom.||9120
09141||1.Kir.11.32||Egy törzset azonban meghagyok neki szolgámért, Dávidért és Jeruzsálem városáért, amelyet magamnak választottam Izráel összes törzse közül.||9121;9122
09142||1.Kir.11.33||Azért lesz így, mert elhagyott engem, és Astóretet, a szidóniak istenét és Kemóst, a móábiak istenét és Milkómot, az Ammón fiainak istenét imádta, és nem az én útjaimon járt, nem azt cselekedte, ami az én szememnek tetszik: rendeléseimet és végzéseimet nem hajtotta végre, ahogyan az atyja, Dávid.||
09143||1.Kir.11.34||De nem veszem ki kezéből az egész országot, hanem megtartom őt fejedelemnek egész életében Dávidért, az én szolgámért, akit kiválasztottam, mivel ő megőrizte parancsaimat és rendeléseimet.||8193;8196
09144||1.Kir.11.35||De az ő fia kezétől már elveszem a királyságot, és neked adom azt, tudniillik tíz törzset.||9169;9171
09145||1.Kir.11.36||Az ő fiának pedig csak egy törzset adok, hogy Dávidnak, az én szolgámnak mindig legyen előttem mécsese Jeruzsálemben, abban a városban, amelyet magamnak választottam, hogy oda helyezzem a nevemet.||16234
09146||1.Kir.11.37||Téged pedig fölemellek, és mindenben a lelked kívánsága szerint uralkodsz, és király leszel Izráelen.||9172
09147||1.Kir.11.38||Ha minden parancsomnak engedsz, ha az én útjaimon jársz, és azt cselekszed, ami nekem tetszik, ha megtartod rendelkezéseimet és parancsaimat, ahogy Dávid, az én szolgám tette, akkor veled leszek, és állandó házat építek neked, ahogy Dávidnak is építettem, és neked adom Izráelt.||9056;9057
09148||1.Kir.11.39||Így sanyargatom Dávid utódait, bár nem örökre.||8195;22702;-22704
09149||1.Kir.11.40||Salamon pedig meg akarta öletni Jeroboámot. Ő azonban útra kelt, és Egyiptomba menekült Sisákhoz, az egyiptomi királyhoz, és ott maradt Egyiptomban Salamon haláláig.||9120;9140;9244;9245
09150||1.Kir.11.41||Salamonnak egyéb dolgai pedig és minden tette és bölcsessége vajon nincs-e megírva a Salamon cselekedeteiről írott könyvben?||11395
09151||1.Kir.11.42||Az az idő pedig, ameddig Salamon Jeruzsálemben az egész Izráelen uralkodott, negyven esztendő.||11396;11397
09152||1.Kir.11.43||Azután Salamon elaludt, és nyugodni tért atyáihoz, és eltemették atyjának, Dávidnak városában. Utána fia, Roboám lett a király.||8139;8142
09153||1.Kir.12.1|Az ország kettészakadása|Roboám elment Sikembe, mert Sikemben gyűlt össze egész Izráel, hogy királlyá tegyék őt.||11398
09154||1.Kir.12.2||Meghallotta ezt Jeroboám, Nebát fia, aki még Egyiptomban volt, ahová Salamon király elől menekült. Egyiptomban tartózkodott Jeroboám,||9149
09155||1.Kir.12.3||de érte küldtek, és elhívatták. Jeroboám Izráel egész gyülekezetével eljött, és így szóltak Roboámhoz:||
09156||1.Kir.12.4||Apád igen megnehezítette az igánkat, de te most könnyebbítsd meg apád kemény szolgálatát és a súlyos igát, amelyet ránk vetett, akkor szolgálni fogunk neked.||11401
09157||1.Kir.12.5||Ő azt mondta nekik: Menjetek el, és harmadnap jöjjetek vissza hozzám. Erre a nép elment.||
09158||1.Kir.12.6||Akkor Roboám király tanácsot tartott a vénekkel, akik apja, Salamon szolgálatában álltak, amíg élt, és ezt kérdezte: Milyen tanácsot adtok, mit válaszoljak a népnek?||
09159||1.Kir.12.7||Azok ezt mondták: Ha e mai napon kedvezel ennek a népnek, szolgálsz nekik, engedsz kérésüknek, és kedvesen szólsz hozzájuk, egész életükben szolgálni fognak téged.||
09160||1.Kir.12.8||De ő megvetette a vének tanácsát, és tanácsot tartott az ifjakkal is, akik vele együtt nőttek föl, és az ő szolgálatára álltak.||
09161||1.Kir.12.9||Megkérdezte tőlük: Milyen tanácsot adtok, mit válaszoljak e népnek, amely ezt kérte tőlem: „Könnyebbítsd meg az igát, amelyet apád ránk vetett”?||
09162||1.Kir.12.10||Azt mondták neki az ifjak, akik együtt nőttek föl vele: Így szólj ennek a népnek, amely ezt mondja neked: „Apád megnehezítette a mi igánkat, te pedig könnyebbítsd meg nékünk”, így szólj nekik: Az én kisujjam is vastagabb apám derekánál.||
09163||1.Kir.12.11||Most azért, ha apám nehéz igát vetett rátok, én még nehezebbé teszem igátokat! Ha apám ostorral fegyelmezett benneteket, én skorpiókkal ostorozlak titeket.||
09164||1.Kir.12.12||Harmadnap elment Jeroboám és az egész nép Roboámhoz, ahogy meghagyta a király, amikor ezt mondta: Jöjjetek vissza hozzám harmadnapon.||9157
09165||1.Kir.12.13||És a király kemény választ adott a népnek. Megvetette a vének tanácsát,||9159
09166||1.Kir.12.14||és az ifjak tanácsa szerint így szólt hozzájuk: Ha apám megnehezítette igátokat, én még nehezebbé teszem azt. Ha apám ostorral fegyelmezett titeket, én skorpiókkal foglak.||
09167||1.Kir.12.15||És nem hallgatott a király a népre, mert ezt az ÚR fordította így, hogy beteljesítse az igét, amelyet a silói Ahijjá által mondott az ÚR Jeroboámnak, Nebát fiának.||9139;9140;6126;6127
09168||1.Kir.12.16||Mikor pedig egész Izráel látta, hogy nem hallgatja meg őket a király, így felelt az egész nép a királynak: Mi részünk van nekünk Dávidban? Nincs nekünk örökségünk Isai fiában. Térj vissza otthonodba, ó, Izráel! Te pedig törődj, ó, Dávid, a saját házaddal! Izráel tehát hazament az otthonába.||16876;8556
09169||1.Kir.12.17||Úgyhogy Roboám Izráel fiai közül csak azokon uralkodott, akik Júda városaiban laktak.||9173
09170||1.Kir.12.18||Amikor Roboám király kiküldte Adórámot, a robot felügyelőjét, az egész Izráel megkövezte őt, és meghalt. Maga Roboám király is hamar harci szekerére ült, és Jeruzsálembe menekült.||8851;8893
09171||1.Kir.12.19||Így szakadt el Izráel népe Dávid házától mindmáig.||
09172||1.Kir.12.20|Az elszakadt törzsek Jeroboámot teszik királlyá|Amikor meghallotta egész Izráel, hogy megjött Jeroboám, érte küldtek, hívatták őt a gyülekezetbe, és királlyá tették egész Izráelen. Senki sem követte Dávid házát, egyedül csak Júda törzse.||9139;9140
09173||1.Kir.12.21||Amikor Roboám megérkezett Jeruzsálembe, összegyűjtötte Júda egész házát és Benjámin törzsét, száznyolcvanezer válogatott harcost, hogy megtámadják Izráel házát, és visszanyerjék az országot Roboámnak, Salamon fiának.||11417;-11420
09174||1.Kir.12.22||De Isten beszéde így szólt Semajához, Isten emberéhez:||11418;-11420
09175||1.Kir.12.23||Ezt mondjad Roboámnak, Salamon fiának, Júda királyának és az egész Júda és Benjámin házának és a nép maradékának:||
09176||1.Kir.12.24||Azt mondja az ÚR: Föl ne menjetek, és ne hadakozzatok testvéreitek, Izráel ellen. Térjetek vissza, mindenki a maga házába, mert éntőlem lett ez a dolog. Ekkor engedtek az ÚR szavának, visszatértek, és elmentek az ÚR szava szerint.||9120;-9122
09177||1.Kir.12.25|Jeroboám két aranyborjút készíttet|Jeroboám pedig kiépítette Sikemet az Efraim hegységében, és ott lakott. Onnan átment, és kiépítette Penúélt.||6736
09178||1.Kir.12.26||Azt gondolta ugyanis a szívében: Majd még visszatér ez az ország Dávid házához:||
09179||1.Kir.12.27||ha följár a nép, hogy áldozatot tegyen Jeruzsálemben az ÚR házában, akkor a nép szíve az ő urához, Roboámhoz, Júda királyához hajlik, engem pedig megölnek, és visszatérnek Roboámhoz, Júda királyához.||9146;9147
09180||1.Kir.12.28||Tanácsot tartott tehát a király, és csináltatott két aranyborjút, és azt mondta: Sok nektek Jeruzsálembe följárni: Íme, itt vannak a te isteneid, ó, Izráel, akik kihoztak Egyiptom földjéről.||2442;2446
09181||1.Kir.12.29||És az egyiket Bételbe helyeztette, a másikat pedig Dánba.||784;-792
09182||1.Kir.12.30||De ez nagy bűnnek lett az okozója, mert a nép följárt hozzájuk egészen Dánig.||5019
09183||1.Kir.12.31||Azután fölállította a magas helyek templomát, és papokat rendelt a nép közül, akik nem Lévi fiai közül valók voltak.||11431;11464
09184||1.Kir.12.32||Bevezetett Jeroboám egy ünnepet is a nyolcadik hónapban, a hónap tizenötödik napján a júdabeli ünnep módja szerint, és áldozott az oltáron. Hasonlóképpen cselekedett Bételben is: áldozott a borjúknak, amelyeket ő csináltatott, és Bételben papokat rendelt azokhoz a magaslatokhoz, amelyeket ő csináltatott.||
09185||1.Kir.12.33||A Bételben fölállított oltáron is áldozott a nyolcadik hónap tizenötödik napján, az ő választása szerinti hónapban. Ünnepet szerzett Izráel fiai számára, és fölment az oltárhoz, hogy jó illattal tömjénezzen.||
09186||1.Kir.13.1|Jövendölés a bételi oltárról|Akkor, íme, Isten embere jött az ÚR parancsára Júdából Bételbe, és Jeroboám ott állt az oltár mellett, hogy tömjént gyújtson.||9188;9194;9206;-9209
09187||1.Kir.13.2||Így kiáltott az oltár ellen az ÚR szava szerint: Oltár, oltár! Ezt mondja az ÚR: Íme, egy fiú születik Dávid házából, akinek Jósiás lesz a neve. Ő majd föláldozza rajtad a magaslatok papjait, akik most rajtad tömjéneznek, és emberi csontokat égetnek meg rajtad.||10182;10183
09188||1.Kir.13.3||Ugyanazon a napon még csodát is tett, és ezt mondta: Ez lesz a jele, hogy az ÚR mondta ezt: Íme, az oltár meghasad, és kiömlik a hamu, amely rajta van.||
09189||1.Kir.13.4||Amikor meghallotta a király Isten emberének beszédét, amellyel a bételi oltár ellen szólt, Jeroboám kinyújtotta a kezét az oltár mellől, és azt monda: Fogjátok meg! De elszáradt a keze, amelyet kinyújtott ellene, és nem tudta visszahúzni.||
09190||1.Kir.13.5||Az oltár pedig meghasadt, és kiömlött a hamu az oltárról a jel szerint, amelyet Isten embere adott az ÚR beszéde által.||9188
09191||1.Kir.13.6||Ekkor a király azt mondta Isten emberének: Könyörögj az ÚRhoz, a te Istenedhez, és imádkozz értem, hogy ismét be tudjam hajlítani a kezem. Amikor Isten embere könyörgött az ÚRhoz, a király be tudta hajlítani a kezét, és olyan lett, mint azelőtt.||1718
09192||1.Kir.13.7||Azt mondta a király Isten emberének: Jöjj haza velem, és egyél velem! Meg akarlak ajándékozni.||
09193||1.Kir.13.8||Isten embere azonban ezt mondta a királynak: Ha házad felét nekem adnád is, nem mennék el veled, és nem ennék kenyeret, és vizet sem innék ezen a helyen.||4393
09194||1.Kir.13.9||Mert azt parancsolta nekem az ÚR az ő beszéde által: Ne egyél ott kenyeret, vizet se igyál! Ne is azon az úton térj vissza, amelyen elmész!||
09195||1.Kir.13.10||Ezért más úton ment el, nem azon az úton tért vissza, amelyen Bételbe érkezett.||
09196||1.Kir.13.11|Az engedetlen próféta halála|Bételben lakott egy vén próféta, akihez eljöttek a fiai, és elbeszélték apjuknak mindazt a dolgot, amelyet aznap Isten embere cselekedett Bételben, és azokat a szavakat, amelyeket a királynak mondott. Elbeszélték azokat az apjuknak.||
09197||1.Kir.13.12||Ekkor azt mondta nekik az apjuk: Melyik úton ment el? Fiai megmutatták azt az utat, amelyen elment Isten embere, aki Júdából jött.||
09198||1.Kir.13.13||Akkor azt mondta fiainak: Nyergeljétek föl nekem a szamarat! Amikor fölnyergelték, fölült rá,||
09199||1.Kir.13.14||és elment Isten embere után. Megtalálta őt egy tölgyfa alatt ülve, és azt mondta neki: Te vagy-e az Isten embere, aki Júdából jött? Ő így felelt: Én vagyok.||9187;-9191
09200||1.Kir.13.15||Akkor ezt mondta neki: Jöjj haza velem, és egyél kenyeret!||
09201||1.Kir.13.16||De ő így felelt: Nem mehetek vissza veled, be sem mehetek hozzád. Nem eszem kenyeret, vizet sem iszom veled ezen a helyen,||
09202||1.Kir.13.17||mert az ÚR szava megparancsolta nekem: Ne egyél kenyeret, vizet se igyál ott, és ne azon az úton térj vissza, amelyen odamész.||9194
09203||1.Kir.13.18||Ő így felelt neki: Én is olyan próféta vagyok, mint te, és nekem angyal szólt az ÚR beszédével, és azt mondta: Hozd vissza őt magaddal a házadba, hogy kenyeret egyék és vizet igyék. Így hazudott neki.||
09204||1.Kir.13.19||Akkor visszatért vele, és az kenyeret evett az ő házában, és vizet ivott.||
09205||1.Kir.13.20||Még az asztalnál ültek, mikor az ÚR igéje szólt ahhoz a prófétához, aki visszahozta őt,||
09206||1.Kir.13.21||és így kiáltott az Isten emberének, aki Júdából jött: Azt mondja az ÚR, hogy mivel engedetlen voltál az ÚR szájának, és nem tartottad meg a parancsolatot, amelyet az ÚR, a te Istened parancsolt neked,||9194
09207||1.Kir.13.22||hanem visszatértél, és kenyeret ettél és vizet ittál azon a helyen, amely felől azt mondta neked, hogy ne egyél ott kenyeret, és vizet se igyál: nem temetik testedet a te atyáid sírjába.||9209;9215
09208||1.Kir.13.23||Miután befejezte az evést és ivást, megnyergelték a szamarat annak a prófétának, akit visszahozott.||
09209||1.Kir.13.24||Elment, de az úton egy oroszlán talált rá, és megölte őt. Teste pedig az úton hevert, és mind a szamár, mind az oroszlán a holttest mellett állt.||9444;9445;10010
09210||1.Kir.13.25||És íme, az arra menő emberek látták az úton heverő testet és az oroszlánt a holttest mellett állni. Továbbmentek, és elbeszélték a városban, amelyben a vén próféta lakott.||9196
09211||1.Kir.13.26||Amikor meghallotta ezt az a próféta, aki visszahozta őt az útról, azt mondta: Íme, az Isten embere, aki engedetlen volt az ÚR szavának. Ezért adta őt az ÚR az oroszlánnak, és az széttépte és megölte őt az ÚR beszéde szerint, amelyet megmondott neki.||9194;9203
09212||1.Kir.13.27||Majd ezt mondta fiainak: Nyergeljétek föl nekem a szamarat. Erre fölnyergelték.||
09213||1.Kir.13.28||Ő pedig elment, és megtalálta a holttestet az útfélre vetve és a szamarat és az oroszlánt a holttest mellett állva. Az oroszlán nem evett a holttestből, és a szamarat sem tépte szét.||
09214||1.Kir.13.29||Fölvette a próféta Isten emberének a holttestét, föltette a szamárra, visszahozta azt, és bement vele a városba a vén próféta, hogy ott megsirassa és eltemesse.||
09215||1.Kir.13.30||A maga sírboltjába temette a halottat, és így siratták: Jaj, szerelmes atyámfia!||19539
09216||1.Kir.13.31||Miután eltemette őt, így szólt fiaihoz: Ha meghalok, ebbe a sírba temessetek engem is, amelybe Isten emberét temettük, csontjaimat tegyétek az ő csontjai mellé.||
09217||1.Kir.13.32||Mert beteljesedik az, amit az ÚR szavával kiáltott az oltár ellen, amely Bételben van, és a magaslatok templomai ellen, amelyek Samária városaiban vannak.||9187
09218||1.Kir.13.33||De ezek után az események után sem tért meg Jeroboám az ő gonosz útjáról, hanem ismét papokat rendelt a nép közül a magaslatokra. Bárkit, aki ezt akarta, fölszentelt, hogy a magaslatok papja legyen.||9189;-9191
09219||1.Kir.13.34||Ez a dolog lett Jeroboám házának vétke, emiatt irtották ki a föld színéről, és emiatt semmisült meg.||9146;9279;9280
09220||1.Kir.14.1|Jövendölés Jeroboám háza bukásáról|Ebben az időben megbetegedett Abijjá, Jeroboám fia.||
09221||1.Kir.14.2||Jeroboám ezért azt mondta feleségének: Kelj föl most, öltözz álruhába, hogy ne ismerjék meg, hogy te vagy Jeroboám felesége, és menj el Silóba: Íme, ott van Ahijjá próféta, aki megmondta nekem, hogy királlyá leszek e nép fölött.||9140;9146
09222||1.Kir.14.3||Végy magadhoz tíz kenyeret, pogácsákat, egy edényben mézet, és menj el hozzá. Ő majd megmondja neked, mi történik a gyermekkel.||
09223||1.Kir.14.4||Így is cselekedett Jeroboám felesége. Fölkészült, és elment Silóba, és bement Ahijjá házába. Ahijjá azonban már nem látott, mert meghomályosodott a szeme a vénség miatt.||
09224||1.Kir.14.5||De az ÚR azt mondta Ahijjának: Íme, Jeroboám felesége eljön hozzád, hogy valamit kérdezzen tőled a fia ügyében, mert beteg. Te azért így és így szólj neki. Mert amikor bejön, másnak tetteti magát.||9708
09225||1.Kir.14.6||Amikor Ahijjá meghallotta az asszony lábának a neszét, amint az ajtóhoz közeledett, ezt mondta: Jöjj be, Jeroboám felesége! Miért tetteted magadat másnak? Kemény üzenetet kell átadnom neked.||
09226||1.Kir.14.7||Menj el, mondd meg Jeroboámnak, hogy ezt mondja az ÚR, Izráel Istene: Én téged e nép közül fölmagasztaltalak, fejedelemmé tettelek népemen, Izráelen,||9138;9172
09227||1.Kir.14.8||elszakítottam az országot Dávid házától, és neked adtam azt. Te azonban nem voltál olyan, mint szolgám, Dávid, aki megőrizte parancsolataimat, és aki engem követett teljes szívéből; csak azt cselekedte, ami kedves az én szemem előtt.||9169;9171
09228||1.Kir.14.9||Te gonoszabbul cselekedtél mindazoknál, akik előtted voltak. Mert elmentél, és idegen isteneket csináltál magadnak, és öntött bálványokat, hogy engem haragra ingerelj; és engem a hátad mögé vetettél.||9180;-9182;19059
09229||1.Kir.14.10||Azért íme, veszedelmet hozok Jeroboám házára, és kiirtom Jeroboámnak még az ebét is, a szolgát és a szabadot Izráelben, és kihányom Jeroboám házának a maradékait, ahogy a ganéjt kihányják, míg vége nem lesz.||9473;9279;9280
09230||1.Kir.14.11||Aki Jeroboám maradékai közül a városban hal meg, azt az ebek falják fel, aki pedig a mezőn hal meg, azt az égi madarak, mert az ÚR szólt.||9288
09231||1.Kir.14.12||Te pedig kelj föl, és menj haza, mert amint belépsz a városba, meghal a gyermek.||
09232||1.Kir.14.13||Egész Izráel siratni fogja és eltemeti őt. Jeroboám magvából csak egyedül őt temetik sírba, mivel Jeroboám háza népe közül az ÚR iránt, Izráel Istene iránt csak őbenne volt található valami jó.||
09233||1.Kir.14.14||Támaszt majd az ÚR magának egy királyt Izráelben, aki kiirtja Jeroboám házát egy napon. De még más is következik!||9279
09234||1.Kir.14.15||Megveri az ÚR Izráelt, és ingadozni fog, ahogy a nád a vízben ide s tova hányódik, és elszakítja Izráelt erről a jó földről, amelyet atyáinak adott, és szétszórja őket a folyamon túlra, mivel bálványokat csináltak maguknak, hogy az URat ingereljék.||10008
09235||1.Kir.14.16||És kiszolgáltatja Izráelt Jeroboám bűnei miatt, amelyeket elkövetett, és amelyekkel Izráelt is bűnbe ejtette.||9182
09236||1.Kir.14.17||Akkor Jeroboám felesége elindult, és elment Tircába. És amikor a ház küszöbén belépett, meghalt a fia.||9231;9232
09237||1.Kir.14.18||Eltemették őt és egész Izráel siratta az ÚR szava szerint, amelyet szolgája, Ahijjá próféta által szólt.||
09238||1.Kir.14.19||Jeroboám egyéb cselekedetei pedig, hogy hogyan hadakozott és uralkodott, íme, meg vannak írva Izráel királyainak krónikáskönyvében.||9198;-9205
09239||1.Kir.14.20||Az az idő, amíg Jeroboám uralkodott, huszonkét esztendő volt. És elaludván atyáihoz tért, és fia, Nádáb uralkodott utána.||
09240||1.Kir.14.21|Sisák fáraó hadjárata Júda ellen|Roboám pedig, Salamon fia, Júdában uralkodott. Negyvenegy esztendős volt Roboám, amikor uralkodni kezdett, és tizenhét esztendeig uralkodott Jeruzsálemben, abban a városban, amelyet az ÚR kiválasztott Izráel összes törzse közül, hogy oda helyezze a nevét. Anyja egy Naamá nevű ammóni asszony volt.||9055;9110
09241||1.Kir.14.22||Júda is gonoszul cselekedett az ÚR szemében, és sokkal nagyobb haragra indították őt vétkeikkel, mint atyáik a maguk cselekedeteivel.||
09242||1.Kir.14.23||Mert ők is építettek maguknak magaslatokat és bálványokat és Asérákat minden magas halmon és minden zöldellő fa alatt.||9969
09243||1.Kir.14.24||Férfiparáznák is voltak az országban, és elkövették a pogányok minden utálatos vétkét, akiket az ÚR kiűzött Izráel fiai elől.||10174;5393;-5396;28025
09244||1.Kir.14.25||Roboám király ötödik esztendejében felvonult Sisák egyiptomi király Jeruzsálem ellen.||9149
09245||1.Kir.14.26||Elvitte az ÚR házának kincseit és a király házának kincseit és mindent, ami csak elvihető volt. Elvitte az összes aranypajzsot is, amelyet Salamon csináltatott.||9096;9097
09246||1.Kir.14.27||Ezek helyett Roboám király rézpajzsokat csináltatott, és azokat a testőrök parancsnokainak kezébe adta, akik a király kapunállói voltak.||
09247||1.Kir.14.28||Valahányszor bement a király az ÚR házába, bevitték azokat a testőrök, majd visszahozták a testőrök házába.||
09248||1.Kir.14.29||Roboám egyéb dolgai pedig és minden cselekedete vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11454
09249||1.Kir.14.30||Állandó hadakozás volt Roboám és Jeroboám között.||9256
09250||1.Kir.14.31||Azután Roboám elaludt, és atyáihoz tért, és eltemették atyái mellé Dávid váro sá ban. Anyja neve Naamá volt, az ammóniak nemzetségéből. Fia, Abijjá lett utána a király.||9152
09251||1.Kir.15.1|Abijjá és Ászá uralkodása Júdában|Jeroboám királynak, Nebát fiának a tizennyolcadik évében Abijjá lett a király Júdában.||11456;11457
09252||1.Kir.15.2||Három esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja Maaká, Abisálóm lánya volt.||
09253||1.Kir.15.3||Teljesen apja bűneiben járt, amelyeket őelőtte cselekedett, és nem volt a szíve olyan tökéletes URához, Istenéhez, mint Dávidnak, atyjának a szíve.||9240;-9243
09254||1.Kir.15.4||De mindazáltal Dávidért adott neki Istene, az ÚR mécsest Jeruzsálemben: fiában utódot támasztott, és Jeruzsálemet megerősítette.||9145
09255||1.Kir.15.5||Mert Dávid azt cselekedte, ami kedves volt az ÚR szemében, és nem távozott el egész életében attól, amelyeket parancsolt neki, kivéve a hettita Úriás esetét.||8262;8296
09256||1.Kir.15.6||És hadakozás folyt Roboám és Jeroboám között egész életükben.||
09257||1.Kir.15.7||Abijjá egyéb dolgai és minden cselekedete pedig vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak a krónikáskönyvében? Hadakozás volt Abijjá és Jeroboám között.||11457;-11474
09258||1.Kir.15.8||Azután Abijjá elaludt, és atyáihoz tért, és eltemették Dávid városá ban. Fia, Ászá uralkodott utána.||11478;11479
09259||1.Kir.15.9||Jeroboámnak, Izráel királyának a huszadik esztendejében Ászá lett a király Júdában.||
09260||1.Kir.15.10||Negyvenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja Maaká volt, Abisálóm lánya.||
09261||1.Kir.15.11||Ászá azt cselekedte, ami kedves volt az ÚR szemében, mint atyja, Dávid.||9255
09262||1.Kir.15.12||Mert kikergette a férfi paráznákat az országból, és lerombolta az összes bálványt, amelyet atyái készítettek.||9528;9243
09263||1.Kir.15.13||Anyját, Maakát is megfosztotta anyakirálynői méltóságától, mivel egy iszonyú bálványt csináltatott a berekben. Ászá lerontotta bálványát, és megégette azt a Kidrón-pataknál.||9252;8154
09264||1.Kir.15.14||De ha a magaslatokat nem rontották is le, Ászá szíve mégis teljesen az ÚRé volt egész életében.||9525
09265||1.Kir.15.15||Bevitte az ÚR házába az ezüstöt és az aranyat és azokat az edényeket, amelyeket apja és ő maga arra szenteltek.||
09266||1.Kir.15.16|Háború Júda és Izráel között|Háború folyt Ászá és Baasá, Izráel királya között egész életükben.||
09267||1.Kir.15.17||Mert feljött Baasá, Izráel királya Júda ellen, és kiépítette Rámát, hogy senkit ki és be ne engedjen Ászához, Júda királyához.||11512
09268||1.Kir.15.18||Akkor Ászá vette az összes ezüstöt és aranyat, amely megmaradt mind az ÚR, mind a király házának a kincseiből. Szolgái kezére bízta és elküldte azt Ászá király Arám királyának, Benhadadnak – Tabrimmón fiának, aki Hezjón fia volt –, aki Damaszkuszban lakott, és ezt üzente neki:||
09269||1.Kir.15.19||Szövetség van köztem és közted, apám és apád között. Íme, ajándékot küldök neked, ezüstöt és aranyat. Bontsd föl szövetségedet Baasával, Izráel királyával, hogy vonuljon innen vissza.||
09270||1.Kir.15.20||Benhadad engedett Ászá királynak, és elküldte seregeinek vezéreit Izráel városai ellen. Bevette Ijjónt, Dánt, Ábél-Bét-Maakát és az egész Kinnerótot Naftáli egész földjével együtt.||9956
09271||1.Kir.15.21||Amikor pedig Baasá meghallotta ezt, abbahagyta Ráma építését, és Tircában maradt.||
09272||1.Kir.15.22||Akkor Ászá király összegyűjtötte egész Júdát, senkit sem hagyott ki, és elhordták Ráma minden kövét és fáját, amelyekből Baasá építkezett, és Ászá király azokból kiépítette Gebát Benjámin nemzetségében és Micpát.||
09273||1.Kir.15.23||Ászá minden egyéb dolga és egész uralkodása és amit cselekedett, és a városok, amelyeket épített, vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében? Kivéve azt, hogy öregségére megbetegedett a lába.||11479;-11492
09274||1.Kir.15.24||Azután elaludt Ászá, és atyáihoz tért, és eltemették ősei mellé Dávidnak, atyjának a városában. Utána fia, Jósá fát lett a király.||11524;11525
09275||1.Kir.15.25|Nádáb és Baasá uralkodása Izráelben|Izráelben pedig Nádáb, Jeroboám fia lett a király Ászának, a júdabeli királynak második évében. Két esztendeig uralkodott Izráelen.||
09276||1.Kir.15.26||Gonoszul cselekedett az ÚR szemében, és apjának útján és vétkében járt, amellyel bűnbe ejtette Izráelt.||9180;-9185
09277||1.Kir.15.27||De az Issakár házából származó Baasá, Ahijjá fia pártot ütött ellene, és megverte őt Baasá Gibbetónnál, a filiszteusok városánál. Mert Nádáb és az egész Izráel Gibbetónt ostromolta.||6361;6365
09278||1.Kir.15.28||Ászának, a júdabeli királynak harmadik évében ölte meg őt Baasá, és lett helyette király.||9291;7846
09279||1.Kir.15.29||Amikor uralkodni kezdett, kiirtotta Jeroboám egész háznépét. Egy lelket sem hagyott meg közülük, mind elvesztette őket az ÚR szava szerint, amelyet megmondott szolgája, a silói Ahijjá által.||9229
09280||1.Kir.15.30||Jeroboám vétkei miatt történt ez, amelyeket elkövetett, és amelyekkel Izráelt is bűnre vitte, és a bosszantásért, amellyel fölbosszantotta az URat, Izráel Istenét.||
09281||1.Kir.15.31||Nádáb egyéb dolgai pedig és minden cselekedete vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09282||1.Kir.15.32||Hadakozás folyt Ászá és Baasá, Izráel királya között egész életükben.||
09283||1.Kir.15.33||Ászának, a júdabeli királynak harmadik évében lett királlyá Baasá, Ahijjá fia egész Izráelen Tircában huszonnégy évig.||
09284||1.Kir.15.34||Gonoszul cselekedett az ÚR szemében, és Jeroboám útján és az ő vétkeiben járt, amelyekkel bűnbe ejtette Izráelt.||9180;-9185
09285||1.Kir.16.1|Jövendölés Baasá családja pusztulásáról|Az ÚR szava így szólt Jéhúhoz, Hanáni fiához Baasá ellen:||9291
09286||1.Kir.16.2||Noha fölemeltelek a porból és fejedelemmé tettelek népemen, Izráelen, te mégis Jeroboám útján jársz, és bűnbe ejted népemet, Izráelt, hogy engem vétkeikkel haragra ingereljenek.||9284
09287||1.Kir.16.3||Íme, én eltörlöm Baasát és házát, és olyanná teszem házadat, mint Jeroboámnak, Nebát fiának házát.||9278;-9280
09288||1.Kir.16.4||Aki Baasá maradékai közül a városban hal meg, azt az ebek falják fel, aki pedig a mezőn hal meg, azt az égi madarak.||9230
09289||1.Kir.16.5||Baasá egyéb dolgai és amit cselekedett, az ő uralkodása vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||11512;-11516
09290||1.Kir.16.6||És elaludt Baasá, és atyáihoz tért, és eltemették Tircában. Fia, Élá uralkodott őutána.||9307;9292
09291||1.Kir.16.7||Nemcsak azért szólt az ÚR beszéde Jéhú próféta, Hanáni fia által Baasá és háza ellen és minden gonoszsága ellen, amelyet cselekedett az ÚR szemében, mert haragra indította keze alkotásaival, és mert olyan volt, mint Jeroboám háza, hanem azért is, mert azt kiirtotta.||9285;-9288;9278
09292||1.Kir.16.8|Élá és Zimri uralkodása Izráelben|Ászának, Júda királyának a huszonhatodik évében Élá, Baasá fia lett Izráel királya Tircában két esztendeig.||
09293||1.Kir.16.9||Azonban szolgája, Zimri, a harci szekerek fele részének parancsnoka pártot ütött ellene. Élá ugyanis Tircában volt, és az ital miatt igen megrészegedett Arcá házában, aki palotafelügyelője volt Tircában.||
09294||1.Kir.16.10||Eljött Zimri, megverte és megölte őt Ászá júdabeli királynak a huszonhetedik évében, és ő uralkodott helyette.||9789
09295||1.Kir.16.11||Amikor pedig királlyá lett, és trónját elfoglalta, kiirtotta Baasá egész házát egész rokonságával és barátaival együtt, és nem hagyott belőle még csak egy ebet sem.||
09296||1.Kir.16.12||Így irtotta ki Zimri Baasá egész házát az ÚR szava szerint, amely Baasá ellen szólt Jéhú próféta által||9287;9288
09297||1.Kir.16.13||Baasá minden vétkéért és Élának, az ő fiának vétkéért, akik vétkeztek, és vétekbe ejtették Izráelt, mert bálványozásukkal haragra indították az URat, Izráel Istenét.||
09298||1.Kir.16.14||Élá más dolgai pedig és minden cselekedete vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09299||1.Kir.16.15|Omri uralkodása Izráelben|Ászá júdabeli király huszonhetedik évében, amikor Zimri hét napja uralkodott Tircában, a nép Gibbetónt ostromolta, amely a filiszteusoké volt.||9277
09300||1.Kir.16.16||Amikor az ostromló nép meghallotta, hogy pártot ütött Zimri, és a királyt is megölte, még azon a napon egész Izráel Omrit, Izráel seregeinek fővezérét választotta királlyá a táborban.||
09301||1.Kir.16.17||Azután fölvonult Omri és egész Izráel vele együtt Gibbetónból, és körülzárta Tircát.||
09302||1.Kir.16.18||De Zimri, amikor látta, hogy a várost bevették, bement a palota tornyába, magára gyújtotta a palotát, és meghalt.||9293
09303||1.Kir.16.19||Bűnei miatt történt ez így, amelyekkel vétkezett, és gonoszul cselekedett az ÚR szemében. Mert Jeroboám útján járt, és bűnével, amelyet elkövetett, vétekbe ejtette Izráelt.||
09304||1.Kir.16.20||Zimri egyéb dolgai pedig és pártütése, amelyet elkövetett, vajon nincsenek-e megírva az izráeli királyok krónikáskönyvében?||
09305||1.Kir.16.21||Akkor kétfelé szakadt Izráel népe: a nép egyik része Tibnit, Gínat fiát követte, és őt akarta királlyá tenni, a másik része pedig Omrihoz ragaszkodott.||9300
09306||1.Kir.16.22||De a népnek az a része, amely Omrihoz ragaszkodott, erősebb volt, mint az a rész, amely Tibnit, Gínat fiát követte. Majd meghalt Tibni, és Omri lett a király.||
09307||1.Kir.16.23||Ászának, a júdabeli királynak harmincegyedik esztendejében lett királlyá Omri Izráelben tizenkét esztendeig. Tircában pedig hat esztendeig uralkodott.||
09308||1.Kir.16.24||Megvette Samária hegyét Semertől két talentum ezüstért. A hegyen építkezett, és a várost, amelyet épített, Semernek, a hegy urának nevéről Samáriának nevezte.||9991
09309||1.Kir.16.25||Gonoszul cselekedett Omri az ÚR szemében, és gonoszságával túltett az összes előtte levőn.||
09310||1.Kir.16.26||És Jeroboámnak, Nebát fiának az útján és az ő bűnében járt, amellyel bűnbe ejtette Izráelt, és így haragra indította az URat, Izráel Istenét bálványozásai által.||
09311||1.Kir.16.27||Omri más dolgai pedig és minden cselekedete és bátor tettei vajon nincsenek-e megírva az izráeli királyok krónikáskönyvében?||
09312||1.Kir.16.28||Azután Omri elaludt, és atyáihoz tért, és eltemették Samáriában. Fia, Aháb uralkodott őutána.||9307;9308
09313||1.Kir.16.29|Aháb uralkodása Izráelben|Aháb pedig, Omri fia Ászá júdabeli király harmincnyolcadik esztendejében kezdett uralkodni Izráelen. Aháb, Omri fia huszonkét esztendeig volt Izráel királya Samáriában.||
09314||1.Kir.16.30||Gonoszabbul cselekedett Aháb, Omri fia az ÚR szemében mindazoknál, akik előtte voltak.||
09315||1.Kir.16.31||Mert nem elégedett meg azzal, hogy Jeroboámnak, Nebát fiának a bűneiben járjon, hanem elment, és feleségül vette Jezábelt, Etbaalnak, a szidóniak királyának leányát, majd elment, és a Baalt kezdte szolgálni és imádni.||2512
09316||1.Kir.16.32||És oltárt emelt Baalnak a Samáriában épített Baal-templomban.||9580;9822
09317||1.Kir.16.33||Aháb Asérá-szobrot is készített, és még jobban haragra indította az URat, Izráel Istenét, mint Izráel valamennyi királya őelőtte.||9361
09318||1.Kir.16.34||Az ő idejében építette újjá Jerikót a bételi Híél. Elsőszülött fia, Abirám élete árán vetette meg annak alapját, és kisebbik fiának, Szegúbnak élete árán állította föl kapuit az ÚR szava szerint, amelyet Józsué, Nún fia által szólt.||5975
09319||1.Kir.17.1|Illés története|A gileádi Tisbéből való Illés azt mondta Ahábnak: Él az ÚR, Izráel Istene, akinek szolgálatában állok, hogy ezekben az esztendőkben nem lesz sem harmat, sem eső, hanem csak az én szavamra.||9347;9384;-9387;30438;30439
09320||1.Kir.17.2||Ezután így szólt hozzá az ÚR szava:||
09321||1.Kir.17.3||Menj el innen, menj kelet felé, és rejtőzz el a Kerít-patak mellett, amely a Jordánba folyik.||
09322||1.Kir.17.4||A patakból fogsz inni, a hollóknak pedig megparancsoltam, hogy tápláljanak ott téged.||
09323||1.Kir.17.5||Elment azért, és az ÚR beszéde szerint cselekedett. Elment, és leült a Kerít-patak mellett, amely a Jordánba folyik.||
09324||1.Kir.17.6||A hollók hoztak neki kenyeret és húst reggel és este, és a patakból ivott.||9322;9393
09325||1.Kir.17.7||Néhány nap múlva kiszáradt a patak, mert nem esett eső a földre.||
09326||1.Kir.17.8|Illés a sareptai özvegynél|Ekkor így szólt hozzá az ÚR szava:||
09327||1.Kir.17.9||Kelj föl, menj el Sareptába, amely Szidónhoz tartozik, és maradj ott! Íme, megparancsoltam ott egy özvegyasszonynak, hogy gondoskodjék rólad.||25156
09328||1.Kir.17.10||Erre fölkelt, elment Sareptába. Amikor a város kapujához érkezett, íme, éppen ott volt egy özvegyasszony, aki fát szedegetett. Megszólította őt, és ezt mondta: Kérlek, hozz nekem egy edényben egy kis vizet, hogy igyam!||
09329||1.Kir.17.11||Amikor az elment, hogy vizet hozzon, utánakiáltott, és azt mondta neki: Kérlek, hozz egy falat kenyeret is a kezedben.||
09330||1.Kir.17.12||De az asszony így felelt: Él az ÚR, a te Istened, hogy nincs kenyerem, csak egy marék lisztecském van a vékában, egy kevés olajam a korsóban, és most éppen egy pár darab fát szedegetek, hogy hazamenjek, és elkészítsem azt magamnak és a fiamnak, hogy megegyük. Ha azt megettük, meghalunk.||
09331||1.Kir.17.13||Illés ezt mondta neki: Ne félj, menj el, és tégy úgy, amint mondtad. De előbb nekem süss abból egy kis lepényt, és hozd ide, magadnak és a fiadnak pedig csak azután süss.||
09332||1.Kir.17.14||Mert azt mondja az ÚR, Izráel Istene, hogy sem a lisztesvéka nem ürül ki, sem a korsóból nem fogy el az olaj addig, amíg az ÚR esőt nem ad a föld színére.||9327
09333||1.Kir.17.15||Az asszony elment, és Illés beszéde szerint cselekedett. És evett ő is, az asszony és a háznépe is naponként.||
09334||1.Kir.17.16||A lisztesvéka nem ürült ki, sem az olaj nem fogyott el a korsóból az ÚR ígérete szerint, amelyet megmondott Illés által.||9607;-9611
09335||1.Kir.17.17||Történt ezek után, hogy megbetegedett a ház gazdaasszonyának a fia, és az ő betegsége olyan súlyos volt, hogy már a lélegzése is elállt.||
09336||1.Kir.17.18||Azt mondta ezért Illésnek: Mit vétettem ellened, Isten embere? Azért jöttél hozzám, hogy eszembe juttasd álnokságomat, és megöljed a fiamat?||
09337||1.Kir.17.19||Ő így válaszolt: Add ide a fiadat. És elvette az asszony öléből, fölvitte a felső szobába, amelyben ő lakott, és az ágyára fektette.||
09338||1.Kir.17.20||Akkor így kiáltott az ÚRhoz: Én URam, Istenem, bajt hozol még erre az özvegyre is, akinél lakom, és megölöd a fiát?||
09339||1.Kir.17.21||És ráborult háromszor a gyermekre, és így kiáltott az ÚRhoz: Én URam, Istenem, add, hogy visszatérjen e gyermekbe a lelke!||9638;-9640;27704
09340||1.Kir.17.22||Az ÚR meghallgatta Illés szavát, visszatért a gyermekbe a lélek, és föléledt.||
09341||1.Kir.17.23||Akkor Illés fölvette a gyermeket, levitte a fenti szobából a házba, átadta az anyjának, és azt mondta Illés: Lásd, él a fiad!||
09342||1.Kir.17.24||Erre az asszony azt mondta Illésnek: Most már tudom, hogy Isten embere vagy, és hogy az ÚR beszéde a te ajkadon igazság.||9332;9381
09343||1.Kir.18.1|Aháb üldözi Illést|Sok idő elteltével, a harmadik esztendőben így szólt az ÚR szava Illéshez: Menj el, mutasd meg magadat Ahábnak, és esőt adok a föld színére!||9382;-9387
09344||1.Kir.18.2||Illés tehát elment, hogy megmutassa magát Ahábnak. Samáriában pedig nagy éhség volt.||9307;9308
09345||1.Kir.18.3||Ekkor Aháb hívatta Óbadjáhút, a palota felügyelőjét. Óbadjáhú pedig igen félte az URat.||9355
09346||1.Kir.18.4||Mert amikor Jezábel megölette az ÚR prófétáit, Óbadjáhú száz prófétát vett oltalmába, és ötvenenként elrejtette őket egy-egy barlangba, és ott táplálta őket kenyérrel és vízzel.||
09347||1.Kir.18.5||Aháb azt mondta Óbadjáhúnak: Menj el mindenhova az országban a vizek forrásaihoz és a patakokhoz, hátha találunk egy kis füvet, hogy a lovakat és öszvéreket életben tarthassuk, és ne hagyjuk a jószágot mindenestül elpusztulni.||19363
09348||1.Kir.18.6||Fölosztották tehát maguk között a földet, hogy ki hova menjen. Aháb egyedül ment az egyik úton, és Óbadjáhú is egyedül ment a másik úton.||
09349||1.Kir.18.7||Amint Óbadjáhú ment az úton, íme, szembetalálkozott Illéssel, és amikor fölismerte őt, arcra borult, és ezt mondta: Nem te vagy-e az, uram, Illés?||
09350||1.Kir.18.8||Ő így felelt: Én vagyok. Menj el, mondd meg az uradnak: Íme, itt van Illés.||9343
09351||1.Kir.18.9||Ő pedig azt mondta: Mit vétettem ellened, hogy szolgádat Aháb kezébe akarod adni, hogy megöljön?||
09352||1.Kir.18.10||Él az ÚR, a te Istened, hogy nincs nemzetség és ország, ahova el ne küldött volna az én uram, hogy megkeressen téged. Ha azt mondták, nincs itt, akkor megeskette a földet és a népet, hogy valóban nem találtak meg téged.||
09353||1.Kir.18.11||És most te azt mondod: Menj el, mondd meg a te uradnak, íme, itt van Illés!||
09354||1.Kir.18.12||És ha most elmegyek tőled, téged pedig olyan helyre ragad el az ÚR Lelke, amelyet nem ismerek, és elmegyek, hogy megmondjam Ahábnak, ő pedig nem talál meg téged, engem öl meg. Pedig a te szolgád féli az URat gyermekségétől fogva.||
09355||1.Kir.18.13||Nem mondták-e meg az én uramnak, mit tettem, amikor Jezábel megölette az ÚR prófétáit? Hogy hogyan rejtettem el az ÚR prófétái közül száz férfit ötvenenként egyegy barlangba, és tápláltam őket kenyérrel és vízzel?||9346
09356||1.Kir.18.14||És te mégis azt mondod: Menj el, és mondd meg a te uradnak, íme, itt van Illés! Akkor ő megöl engem!||
09357||1.Kir.18.15||Illés így felelt: Él a Seregek URa, akinek szolgálatában állok, hogy e mai napon megmutatom magam neki.||9343
09358||1.Kir.18.16||Elment tehát Óbadjáhú Aháb elé, és megjelentette ezt neki. Aháb pedig elébe ment Illésnek.||
09359||1.Kir.18.17||Amikor Aháb meglátta Illést, azt mondta neki: Te vagy-e az, Izráel megháborítója?||9319;22541;22542
09360||1.Kir.18.18||Ő pedig így felelt: Nem én háborítottam meg Izráelt, hanem te és a te atyád háza azzal, hogy elhagytátok az ÚR parancsolatait, és a Baal után jártok.||9314;-9317
09361||1.Kir.18.19||Most azért küldj el, gyűjtsd hozzám egész Izráelt a Karmel-hegyre és a Baal négyszázötven prófétáját és az Asérá négyszáz prófétáját, akik Jezábel asztaláról élnek.||9317
09362||1.Kir.18.20|Istenítélet a Karmel-hegyen|Akkor elküldött Aháb Izráel fiaihoz, és egybegyűjtötte a prófétákat a Karmel-hegyre.||
09363||1.Kir.18.21||Illés pedig odament az egész sokasághoz, és azt mondta: Meddig sántikáltok kétfelé? Ha az ÚR az Isten, kövessétek őt, ha pedig a Baal, kövessétek azt. De nem felelt neki a nép még csak egy szót sem.||6490;-6492
09364||1.Kir.18.22||Akkor azt mondta Illés a népnek: Egyedül csak én maradtam meg az ÚR prófétái közül, míg a Baal prófétái négyszázötvenen vannak.||9346
09365||1.Kir.18.23||Adjatok azért nekünk két bikát. Ők válasszák ki maguknak az egyik bikát, vagdalják darabokra, és rakják a fahasábokra, de tüzet ne gyújtsanak alá. Én pedig a másikat készítem el, amelyet a fahasábokra rakok, de tüzet én sem gyújtok alá.||
09366||1.Kir.18.24||Akkor hívjátok segítségül a ti istenetek nevét, és én is segítségül hívom az ÚR nevét. Amelyik isten tűz által felel, az az Isten. Erre az egész sokaság így felelt: Rendben van!||
09367||1.Kir.18.25||Illés azt mondta a Baal prófétáinak: Válasszátok ki magatoknak az egyik bikát, és készítsétek el ti először, mert ti többen vagytok, és hívjátok segítségül a ti istenetek nevét, de tüzet ne gyújtsatok alá!||
09368||1.Kir.18.26||Akkor vették a bikát, amelyet nekik adtak, elkészítették, és segítségül hívták a Baal nevét reggeltől egész délig. Ezt mondták: Baal! Hallgass meg minket! De nem jött se hang, se semmilyen felelet. És ott sántikáltak az oltár körül, amelyet készítettek.||
09369||1.Kir.18.27||Amikor pedig már dél lett, Illés elkezdte gúnyolni őket, és ezt mondta: Kiáltsatok hangosabban, hiszen isten ő! Talán elmélkedik, vagy félrement, vagy úton van, vagy talán alszik, és majd fölébred.||
09370||1.Kir.18.28||Erre elkezdtek hangosan kiabálni, és szokásuk szerint kardokkal és dárdákkal összevagdosták magukat, míg csak ki nem csordult a vérük.||3309
09371||1.Kir.18.29||Dél elmúltával pedig önkívületbe estek, egészen az esti áldozatig. De akkor sem jött hang, sem felelet, sem meghallgattatás.||
09372||1.Kir.18.30||Akkor azt mondta Illés az egész népnek: Jöjjetek énhozzám. Erre hozzá ment az egész nép, ő pedig megépítette az ÚR lerombolt oltárát.||
09373||1.Kir.18.31||Vett Illés tizenkét követ a Jákób fiaitól származó törzsek száma szerint, akiknek Isten azt mondta: Izráel legyen a neved.||5915;5930;956
09374||1.Kir.18.32||És oltárt épített a kövekből az ÚR nevében, és egy árkot húzott az oltár köré, amelybe két véka vetőmag elfért volna.||
09375||1.Kir.18.33||Odakészítette a fahasábokat, fölvagdalta a bikát és rárakta a fára.||
09376||1.Kir.18.34||Azután ezt mondta: Töltsetek meg négy vödröt vízzel és öntsétek az égőáldozatra és a fára. Azután ezt mondta: Ismételjétek meg! És megismételték. Ezután azt mondta: Harmadszor is tegyétek meg! És harmadszor is megtették.||
09377||1.Kir.18.35||Úgyhogy a víz lecsurgott az oltárról, és még az árok is megtelt vízzel.||9374
09378||1.Kir.18.36||Amikor eljött az esti áldozás ideje, odalépett Illés próféta, és azt mondta: Ó, URam, Ábrahám, Izsák és Izráel Istene! Hadd tudják meg e mai napon, hogy te vagy az Isten Izráelben, és hogy én a te szolgád vagyok, és mindezeket a te parancsodra tettem.||1585;9361;-9366
09379||1.Kir.18.37||Hallgass meg engem, URam, hallgass meg engem, hogy megtudja ez a nép, hogy te, az ÚR vagy az Isten, és te fordítod vissza a szívüket!||
09380||1.Kir.18.38||Akkor alászállt az ÚR tüze, és megemésztette az égőáldozatot, a fát, a köveket és a port, és fölnyalta a vizet, amely az árokban volt.||9366;2977
09381||1.Kir.18.39||Amikor látta ezt az egész nép, arcra borult, és azt mondta: Az ÚR az Isten! Az ÚR az Isten!||9378;9342
09382||1.Kir.18.40||Illés pedig azt mondta nekik: Fogjátok meg a Baal prófétáit, hogy senki el ne menekülhessen közülük! Ekkor megfogták őket, Illés pedig levitte őket a Kísón-patak mellé, és ott megölte őket.||9820;-9823
09383||1.Kir.18.41||Akkor azt mondta Illés Ahábnak: Menj föl, egyél és igyál, mert nagy eső zúgása hallatszik.||
09384||1.Kir.18.42||Aháb fölment, hogy egyék és igyék. Illés pedig fölment a Karmel-hegy tetejére, leborult a földre, arcát a két térde közé tette,||
09385||1.Kir.18.43||és így szólt szolgájához: Menj föl, és nézz a tenger felé. Az fölment, arrafelé nézett, és azt mondta: Nincsen semmi. Illés ezt mondta: Menj vissza hétszer.||9659
09386||1.Kir.18.44||Hetedszerre azt mondta a szolga: Íme, egy kis felhőcske jön föl a tengerből, akkora, mint egy ember tenyere. Ő azt felelte: Menj el, és mondd meg Ahábnak: Fogj be és menj le, míg föl nem tartóztat az eső.||
09387||1.Kir.18.45||Eközben az történt, hogy besötétedett az ég a felhők és a szél miatt, és nagy eső lett. Aháb pedig szekérre ült, és elment Jezréelbe.||9343;30439
09388||1.Kir.18.46||Az ÚR keze pedig Illésen volt. Felövezte derekát, és még Aháb előtt elfutott Jezréel felé.||
09389||1.Kir.19.1|Jezábel üldözi Illést|Aháb elmondta Jezábelnek mindazt, amit Illés cselekedett, hogy hogyan ölte meg fegyverrel az összes prófétát.||9315;9382;5278;-5281
09390||1.Kir.19.2||Erre Jezábel követet küldött Illéshez ezzel az üzenettel: Úgy bánjanak velem az istenek, és úgy segítsenek, ha holnap ilyenkorra azt nem teszem veled, amit te cselekedtél azoknak az életével egytől egyig.||8794
09391||1.Kir.19.3||Amikor ezt megértette, fölkelt, elment, és vigyázott az életére. A júdabeli Beérsebába ment, és ott hagyta a szolgáját.||6322;6323
09392||1.Kir.19.4||Ő pedig elment a pusztába egynapi járóföldre. Odaérve leült egy rekettyebokor alá, és könyörgött, hogy hadd haljon meg. Ezt mondta: Elég! Most, ó, URam, vedd el a lelkemet, mert nem vagyok jobb atyáimnál!||13026
09393||1.Kir.19.5||Majd lefeküdt, és elaludt a rekettyebokor alatt. És íme, egy angyal érintette meg, és azt mondta neki: Kelj föl, egyél.||9322;9324
09394||1.Kir.19.6||Amikor körülnézett, íme, a fejénél egy forró kövön sült lángos és egy pohár víz volt. Akkor evett és ivott, és ismét lefeküdt.||
09395||1.Kir.19.7||És az ÚR angyala eljött másodszor is, megérintette, és azt mondta: Kelj föl, egyél, mert erőd fölött való utad van!||
09396||1.Kir.19.8||Erre fölkelt, evett és ivott, és negyven nap és negyven éjjel ment annak az ételnek az erejével, egészen Isten hegyéig, a Hórebig.||2195;2524;23278
09397||1.Kir.19.9|Illés a Hóreb-hegyen|Itt bement egy barlangba, és ott elaludt. Egyszer csak így szólt hozzá az ÚR szava: Mit csinálsz itt, Illés?||
09398||1.Kir.19.10||Ő pedig azt felelte: Nagyon búsulok az ÚRért, a Seregek Istenéért, mert elhagyták szövetségedet Izráel fiai , lerombolták oltáraidat, prófétáidat pedig fegyverrel megölték. Csak én maradtam meg egyedül, de engem is halálra keresnek.||9372;9346;9390
09399||1.Kir.19.11||Az ÚR azt mondta: Jöjj ki, és állj meg ezen a hegyen az ÚR előtt. Íme, az ÚR fog itt elhaladni. És az ÚR előtt nagyon erős szél ment, amely megszaggatta a hegyeket, és meghasogatta a kősziklákat az ÚR előtt. De az ÚR nem volt abban a szélben. A szél után földindulás lett. De az ÚR nem volt a földindulásban sem.||2494;-2496;9401
09400||1.Kir.19.12||A földindulás után tűz jött. De nem volt az ÚR a tűzben sem. És a tűz után egy halk és szelíd hang hallatszott.||9401
09401||1.Kir.19.13||Amikor Illés meghallotta ezt, befedte az arcát a palástjával, kiment, megállt a barlang bejáratában, és íme, egy hang szólt hozzá, amely ezt mondta: Mit csinálsz itt, Illés?||9397
09402||1.Kir.19.14||Ő így felelt: Nagyon búsulok az ÚRért, a Seregek Istenéért, mert Izráel fiai elhagyták szövetségedet, lerombolták oltáraidat, és prófétáidat megölték fegyverrel. Csak én maradtam meg egyedül, de engem is halálra keresnek.||
09403||1.Kir.19.15||Ekkor az ÚR azt mondta neki: Menj el, térj vissza a te utadon a pusztán át Damaszkuszba, és amikor odaérsz, kend föl Hazáélt Arám királyává.||9742
09404||1.Kir.19.16||Azután Jéhút, Nimsi fiát kend föl Izráel királyává, Elizeust pedig, az ábél-mehólái Sáfát fiát kend föl prófétává a magad helyébe.||9760;9761;9764
09405||1.Kir.19.17||És aki megmenekül Hazáél fegyverétől, azt Jéhú öli meg, és aki megmenekül Jéhú fegyverétől, azt Elizeus öli meg.||9772;-9795
09406||1.Kir.19.18||De meghagyok Izráelben hétezer embert: minden térdet, amely nem hajolt meg a Baalnak, és minden szájat, amely nem csókolta meg azt.||28281
09407||1.Kir.19.19|Elizeus Illés próféta utódja|Amikor elment onnan, megtalálta Elizeust, Sáfát fiát, amint tizenkét iga ökörrel szántott, és ő maga a tizenkettedikkel volt. Illés odament hozzá, és ráterítette a palástját.||9404
09408||1.Kir.19.20||Erre az otthagyta az ökröket, Illés után futott, és azt mondta: Kérlek, hadd csókoljam meg apámat és anyámat, és azután követlek. Ő azt mondta: Menj, térj vissza; mert mit tettem neked?||25429
09409||1.Kir.19.21||Ezután Elizeus otthagyta őt, vett egy pár ökröt, levágta azokat, és az ekéhez való szerszámokból tüzet rakva megfőzte húsukat, a népnek adta, és ettek. Majd fölkelt, követte Illést, és a szolgálatába állt.||
09410||1.Kir.20.1|Aháb háborúja az arámokkal|És Benhadad, Arám királya összegyűjtötte egész seregét. Harminckét király volt vele nagyon sok lóval és harci szekérrel. Fölment, körülzárta Samáriát és ostromolni kezdte.||
09411||1.Kir.20.2||Követeket küldött Ahábhoz, Izráel királyához a városba,||
09412||1.Kir.20.3||és azt üzente neki: Így szól Benhadad: A te ezüstöd és aranyad az enyém, a te feleségeid is és a te szép fiaid is az enyéimek!||
09413||1.Kir.20.4||Izráel királya így felelt: Ahogy mondod, uram, király, tied vagyok, és tied mindenem.||
09414||1.Kir.20.5||Amikor a követek újból visszatértek, azt mondták: Így szól Benhadad: Már hozzád küldöttem, és üzentem, hogy ezüstödet és aranyadat, feleségeidet és fiaidat add nekem.||
09415||1.Kir.20.6||Ezért holnap ilyenkor elküldöm hozzád a szolgáimat, és fölkutatják palotádat és szolgáid házait, és mindazt, ami csak kedves neked, magukhoz veszik és elhozzák.||
09416||1.Kir.20.7||Akkor összehívta Izráel királya az ország véneit, és azt mondta: Értsétek és lássátok meg, hogy milyen gonosz szándékkal van ez, pedig mikor elküldött hozzám a feleségeimért és fiaimért, ezüstömért és aranyamért, nem tagadtam meg tőle.||
09417||1.Kir.20.8||A vének mindnyájan és az egész nép azt mondta neki: Ne engedj neki, és ne teljesítsd az akaratát!||
09418||1.Kir.20.9||Erre ő azt mondta Benhadad követeinek: Mondjátok meg uramnak, a királynak: Mindazt, ami felől először üzentél szolgádnak, megteszem, de ezt a másik dolgot nem tehetem meg. Így hát elmentek a követek, és megvitték a választ.||
09419||1.Kir.20.10||Akkor Benhadad ezt az üzenetet küldte neki: Úgy bánjanak velem az istenek, és úgy segítsenek, hogy Samáriának porából még csak egy-egy marokkal sem fog jutni az utánam jövő hadaknak!||
09420||1.Kir.20.11||Izráel királya így felelt: Mondjátok meg neki, hogy ne kérkedjék úgy, aki fegyverbe öltözik, mintha már lecsatolta volna!||
09421||1.Kir.20.12||Amint ezt a választ meghallotta Benhadad, amikor ivott a királyokkal a sátrakban, azt mondta a szolgáinak: Készüljetek a város ellen! Erre felkészültek.||
09422||1.Kir.20.13||És íme, egy próféta lépett Aháb, Izráel királya elé, és így szólt: Azt mondja az ÚR: Látod-e mindezt a nagy sokaságot? Íme, a mai napon a kezedbe adom azt, hogy megtudd, hogy én vagyok az ÚR!||
09423||1.Kir.20.14||Aháb azt kérdezte: Kik által? Ő így felelt: Azt mondja az ÚR: A tartományok fejedelmeinek ifjai által. Akkor ezt mondta Aháb: Ki kezdje meg a harcot? Ő így felelt: Te!||
09424||1.Kir.20.15||Megszámlálta azért a tartományok fejedelmeinek ifjait, akik kétszázharmincketten voltak. Ezután megszámlálta az egész hadinépet is: az összes izráeli hétezer ember volt.||
09425||1.Kir.20.16||És délben elindultak. Benhadad pedig ott ivott a királyokkal a sátrakban, és lerészegedett ő és a harminckét király, aki a segítségére jött.||
09426||1.Kir.20.17||Legelőször a tartományok fejedelmeinek ifjai vonultak ki. Benhadad pedig embereket küldött oda, akik jelentették neki: Valami férfiak vonultak ki Samáriából!||
09427||1.Kir.20.18||Erre azt mondta: Akár békés szándékkal jöttek, akár harcolni, élve fogjátok el őket!||
09428||1.Kir.20.19||Kivonultak tehát a városból a tartományok fejedelmeinek ifjai és a sereg, amely őket követte.||9424
09429||1.Kir.20.20||Mindenki levágta az ellenfelét, aki eléje került, és megfutamodott Arám, Izráel pedig üldözőbe vette őket. Maga Benhadad, Arám királya is megfutamodott lóháton a lovasokkal együtt.||
09430||1.Kir.20.21||Azután kivonult Izráel királya, és vágta a lovasokat és a harci szekereket, és nagy csapást mért Arámra.||9422
09431||1.Kir.20.22||Akkor odament Izráel királyához egy próféta, és ezt mondta neki: Menj el, erősítsd meg magad, gondold meg és lásd meg, mit kell cselekedned, mert egy év múlva ismét ellened vonul Arám királya.||
09432||1.Kir.20.23|Aháb újabb győzelme Benhadad fölött|Arám királyának pedig ezt mondták szolgái: A hegyek istenei az ő isteneik, azért győztek le minket. De vívjunk csak meg velük a síkságon, és meglátod, hogy legyőzzük őket!||9132;-9134
09433||1.Kir.20.24||Tedd ezt: távolítsd el az összes királyt, és állíts helytartókat a helyükre.||
09434||1.Kir.20.25||Szervezz magadnak olyan sereget, mint amilyen az volt, amelyet elvesztettél, és olyan lovakat és szekereket, amilyenek azok voltak. Vívjunk meg velük a síkságon, és meglátod, hogy legyőzzük őket! Ekkor engedett a szavuknak, és úgy cselekedett.||
09435||1.Kir.20.26||Amikor azért elmúlt az egy év, Benhadad számba vette az arámokat, és feljött Áfékba, hogy Izráel ellen harcoljon.||
09436||1.Kir.20.27||Izráel fiait pedig összeszámlálták, ellátták élelemmel, és elindultak az arámok ellen. Amikor táborba szálltak Izráel fiai, olyanok voltak azokhoz képest, mint két kis kecskenyájacska, az arámok viszont ellepték a földet.||9424;9419;9434;9438;9439
09437||1.Kir.20.28||Akkor odajött Istennek egy embere, és azt mondta Izráel királyának: Azt mondja az ÚR: Azért, mert az arámok azt mondták, hogy csak a hegyek Istene az ÚR, de a völgyeknek nem Istene, mindezt a nagy sokaságot a kezedbe adom, hogy megismerjétek, hogy én vagyok az ÚR.||9432;10091;10098
09438||1.Kir.20.29||Így ott táboroztak egészen velük szemben hetednapig. A hetedik napon azután megütköztek, és Izráel fiai levágtak egy nap százezer arám gyalogost.||9436
09439||1.Kir.20.30||A többiek elmenekültek Áfék városába. De a várfalak rászakadtak a megmaradt huszonkétezer emberre, és Benhadad is elfutott, és ott bujkált a városban szobáról szobára.||9419
09440||1.Kir.20.31||A szolgái ezt mondták neki: Íme, hallottuk, hogy Izráel házának királyai kegyelmes királyok, azért hadd öltözzünk zsákruhába, hadd vessünk kötelet a nyakunkba, és menjünk ki Izráel királya elé, talán életben hagyja lelkedet.||
09441||1.Kir.20.32||És zsákruhákba öltöztek, kötelet vetettek a nyakukba, elmentek Izráel királyához, és azt mondták: Szolgád, Benhadad, azt mondja: Kérlek, hagyd életben a lelkemet! Ő megkérdezte: Hát él még? Testvérem ő!||9412;9419
09442||1.Kir.20.33||Az emberek jó jelnek vették ezt, és gyorsan megragadták a szót, és azt mondták: Testvéred, Benhadad él! Ő azt mondta: Menjetek, és hozzátok ide. Ekkor Benhadad kijött hozzá, és fölállította őt a harci szekerébe,||
09443||1.Kir.20.34||és azt mondta neki: Visszaadom a városokat, amelyeket apám elvett apádtól, és csinálj magadnak utcákat Damaszkuszban, amilyeneket apám csinált Samáriában. Ezzel a szövetséggel bocsátalak el téged. Így szövetséget kötött vele, és elbocsátotta.||
09444||1.Kir.20.35||Egy férfi pedig a prófétafiak közül azt mondta társának az ÚR beszéde szerint: Üss meg engem, kérlek. De az nem akarta őt megütni.||
09445||1.Kir.20.36||Akkor ezt mondta neki: Azért, mert nem engedtél az ÚR szavának, íme, mihelyt elmész tőlem, megöl egy oroszlán. És amikor elment tőle, rátalált egy oroszlán, és megölte.||9206;9209
09446||1.Kir.20.37||Találkozott azután egy másik férfival, akinek ezt mondta: Kérlek, üss meg engem. Az úgy megütötte, hogy megsebesült.||
09447||1.Kir.20.38||Akkor elment a próféta, majd az útfélen a király elé állt, de elváltoztatta magát úgy, hogy bekötötte a szemét.||
09448||1.Kir.20.39||Amikor pedig arra ment a király, így kiáltott a királynak: Szolgád részt vett a harcban, és íme, valaki odafordult hozzám, odahozott egy embert, és azt mondta: „Őrizd ezt az embert! De ha el fog szökni, meg kell halnod érette, vagy egy talentum ezüstöt fizetsz.”||
09449||1.Kir.20.40||És amíg szolgádnak itt és amott dolga volt, az a fogoly elszökött. Izráel királya ezt mondta neki: Ez a te ítéleted, magad döntöttél.||
09450||1.Kir.20.41||Akkor ő gyorsan levette a kötést a szeméről, és Izráel királya felismerte őt, hogy a próféták közül való.||
09451||1.Kir.20.42||A próféta azt mondta neki: Ezt mondja az ÚR: Mivel kiengedted kezedből azt az embert, akit én halálra szántam, életéért életeddel, népéért a népeddel felelsz!||9443;9518
09452||1.Kir.20.43||Akkor Izráel királya szomorú szívvel és rosszkedvűen hazament, és megérkezett Samáriába.||
09453||1.Kir.21.1|Nábót szőlője|Ezek után történt a következő dolog: A jezréeli Nábótnak szőlője volt Jezréelben, Samária királyának, Ahábnak a háza mellett.||9388
09454||1.Kir.21.2||Egyszer Aháb azt mondta Nábótnak: Add nekem a szőlődet, hogy veteményeskertem legyen, mert közel van a házamhoz, és neked annál jobb szőlőt adok érte; vagy ha inkább az tetszik neked, pénzben adom meg az árát.||
09455||1.Kir.21.3||Nábót így felelt Ahábnak: Isten őrizzen, hogy neked adjam az atyáimtól maradt örökségemet!||3492;4886
09456||1.Kir.21.4||Akkor Aháb nagy bánattal és haraggal ment haza a válasz miatt, amelyet a jezréeli Nábót adott neki e szavakkal: Nem adom neked az atyáimtól maradt örökséget. Lefeküdt az ágyára, arcát a fal felé fordította, és nem evett semmit.||
09457||1.Kir.21.5||Odament hozzá a felesége, Jezábel, és azt mondta neki: Miért keseredett úgy meg a szíved, hogy nem eszel semmit?||9462;9390
09458||1.Kir.21.6||Ő így válaszolt: Mert beszéltem a jezréeli Nábóttal, és azt mondtam neki: „Add nekem a szőlődet pénzért, vagy ha jobban tetszik, más szőlőt adok neked érte.” Ő pedig azt mondta: Nem adom neked a szőlőmet!||
09459||1.Kir.21.7||Akkor ezt mondta neki Jezábel, a felesége: Hát nem te vagy Izráel királya? Kelj föl, egyél, és örvendezzen a szíved. Én majd neked adom a jezréeli Nábót szőlőjét.||
09460||1.Kir.21.8||Akkor leveleket írt Aháb nevében, lepecsételte annak gyűrűjével, és elküldte a leveleket azoknak a véneknek és főembereknek, akik Nábóttal egy városban laktak.||
09461||1.Kir.21.9||A levelekben ezt írta: Hirdessetek böjtöt, és ültessétek Nábótot a nép élére.||
09462||1.Kir.21.10||Ültessetek vele szembe két istentelen embert, akik így tanúskodjanak ellene: Szidalmaztad Istent és a királyt. Azután vigyétek ki és kövezzétek meg, hogy meghaljon.||5370;5421
09463||1.Kir.21.11||És úgy cselekedtek a vének és a főemberek, akik az ő váro sában laktak, ahogy Jezábel megparancsolta nekik, és ahogy a nekik küldött levelekben megírta.||
09464||1.Kir.21.12||Böjtöt hirdettek, és Nábótot a nép élére ültették.||
09465||1.Kir.21.13||Azután odajött a két istentelen ember, leültek vele szemben, és így tanúskodtak ezek az istentelen emberek Nábót ellen a nép előtt: Nábót szidalmazta Istent és a királyt. Kivitték azért őt a városból, megkövezték, és meghalt.||
09466||1.Kir.21.14||Azután megüzenték Jezábelnek: Nábótot halálra kövezték.||9462;9768;9788;-9794
09467||1.Kir.21.15||Amikor meghallotta Jezábel, hogy agyonkövezték Nábótot, így szólt Ahábnak: Kelj föl, és foglald el a jezréeli Nábót szőlőjét, amelyet nem akart neked pénzért odaadni; mert nem él már Nábót, hanem meghalt.||
09468||1.Kir.21.16||Amikor meghallotta Aháb, hogy Nábót meghalt, fölkelt, hogy lemenjen a jezréeli Nábót szőlőjébe, és elfoglalja.||
09469||1.Kir.21.17|Illés ítéletet hirdet|Akkor így szólt az ÚR szava a tisbei Illéshez:||9388;9390
09470||1.Kir.21.18||Kelj föl, és menj Aháb izráeli király elé, aki Samáriában lakik. Íme, ott van Nábót szőlőjében, amelybe lement, hogy elfoglalja.||
09471||1.Kir.21.19||Mondd neki: Így szól az ÚR: „Öltél, és a birtokot is elfoglaltad?” Majd így szólj neki: Ezt mondja az ÚR: „Ugyanazon a helyen, ahol fölnyalták az ebek Nábót vérét, ebek nyalják föl a te véredet is!”||9519;9768
09472||1.Kir.21.20||Aháb így felelt Illésnek: Megint rám találtál, ellenségem? Ő azt mondta: Rád találtam, mert mindenestül arra adtad magadat, hogy gonoszságot cselekedjél az ÚR szemében.||9359;9390
09473||1.Kir.21.21||Íme, veszedelmet hozok rád, és kisöpörlek, és kiirtom Izráelből Aháb utódait, a szolgát és a szabadot is.||9765;-9768;9788;-9794
09474||1.Kir.21.22||Olyanná teszem házadat, mint Jeroboámnak, Nebát fiának a házát és mint Baasának, Ahijjá fiának a házát azért, mert haragra ingereltél engem, és mert bűnbe vitted Izráelt.||9279;9295;-9297
09475||1.Kir.21.23||Jezábel felől pedig így szólt az ÚR: Az ebek eszik meg Jezábelt Jezréel kőfalánál.||9788;-9794
09476||1.Kir.21.24||Azt, aki Aháb házából a városban hal meg, az ebek eszik meg, azt pedig, aki a mezőn hal meg, az égi madarak.||9230;9782;-9784
09477||1.Kir.21.25||Mert bizony nem volt olyan, mint Aháb, aki arra adta volna magát, hogy csak gonoszságot cselekedjék az ÚR szemében felesége, Jezábel ösztönzésére.||9472;9462;9314;9315
09478||1.Kir.21.26||Mert igen utálatos dolgokat művelt. A bálványokat követte, teljesen úgy, ahogy az emóriak cselekedtek, akiket az ÚR kiűzött Izráel fiai elől.||
09479||1.Kir.21.27||Mikor pedig meghallotta Aháb e beszédeket, megszaggatta ruháit, zsákba öltözött, böjtölt, zsákruhában hált, és nagy alázatossággal járt-kelt.||12242
09480||1.Kir.21.28||Akkor így szólt az ÚR a tisbei Illéshez:||
09481||1.Kir.21.29||Nem láttad-e, hogy Aháb hogy megalázta magát előttem? Mivel pedig megalázta magát előttem, nem hozom rá a veszedelmet az ő életében, hanem csak a fiai idejében hozom el a veszedelmet a házára.||9473;9782;-9784
09482||1.Kir.22.1|Háború Rámót-Gileádért|Három esztendő lefolyt úgy, hogy nem volt hadakozás Arám és Izráel között.||
09483||1.Kir.22.2||De a harmadik esztendőben, amikor Jósáfát, Júda királya lement Izráel királyához,||11545;11546
09484||1.Kir.22.3||azt mondta Izráel királya az ő szolgáinak: Nem tudjátok-e, hogy Rámót-Gileád a miénk? És mi hallgatunk, és nem vesszük vissza azt Arám királyától?||6419
09485||1.Kir.22.4||Jósáfáttól pedig azt kérdezte: Feljössz-e velem a harcba Rámót-Gileád ellen? Jósáfát így felelt Izráel királyának: Elmegyek én éppúgy, mint te, az én népem éppúgy, mint a te néped, az én lovaim éppúgy, mint a te lovaid.||11547
09486||1.Kir.22.5||Jósáfát még ezt mondta Izráel királyának: Kérdezd meg előbb az ÚR szavát.||9589
09487||1.Kir.22.6||Ezért Izráel királya összegyűjtötte a prófétákat, közel négyszáz férfit, és ezt kérdezte tőlük: Elmenjek-e Rámót-Gileád ellen harcolni, vagy letegyek róla? Ők azt felelték: Menj föl, mert az ÚR a király kezébe adja azt.||
09488||1.Kir.22.7||Jósáfát azonban azt mondta: Nincs itt már több prófétája az ÚRnak, akit megkérdezhetnénk?||
09489||1.Kir.22.8||Izráel királya ezt mondta Jósáfátnak: Még van egy férfi, aki által megkérdezhetjük az URat, Míkájehú, Jimlá fia. De én gyűlölöm őt, mert sohasem jövendöl nekem jót, hanem mindig csak rosszat. Jósáfát azt mondta: Ne beszéljen így a király!||9472
09490||1.Kir.22.9|Míkájehú próféciája|Akkor Izráel királya előszólította egyik udvari emberét, és azt mondta: Hívd ide hamar Míkájehút, Jimlá fiát.||
09491||1.Kir.22.10||Akkor Izráel királya és Jósáfát, Júda királya ott ült díszruhába öltözve, mindegyik a maga trónján a Samária kapuja előtti térségen, és a próféták mind ott jövendöltek előttük.||11553
09492||1.Kir.22.11||Cidkijjá, Kenaaná fia vasszarvakat készített magának, és azt mondta: Így szól az ÚR: „Ezekkel ökleled Arámot, míg csak meg nem emészted őket.”||
09493||1.Kir.22.12||Az összes próféta így jövendölt: Menj föl Rámót-Gileád ellen, és jó szerencsés leszel, mert az ÚR a király kezébe adja azt.||
09494||1.Kir.22.13||A követ pedig, aki elment, hogy elhívja Míkájehút, így szólt neki: Íme, a próféták egybehangzóan jót jövendölnek a királynak. Szólj, kérlek, te is úgy, mint bármelyikük, és jövendölj jót!||
09495||1.Kir.22.14||De Míkájehú azt mondta: Él az ÚR, hogy csak azt fogom mondani, amit az ÚR mond nekem.||4413;4459
09496||1.Kir.22.15||Amikor a királyhoz érkezett, azt mondta neki a király: Míkájehú! Elmenjünk-e Rámót-Gileád ellen harcolni, vagy hagyjuk? Ő azt mondta neki: Menj föl, és járj szerencsével. Az ÚR a kezébe adja azt a királynak.||
09497||1.Kir.22.16||A király azonban ezt mondta: Még hányszor kényszerítselek téged, hogy ne mondj mást nekem az ÚR nevében, csak az igazat!||24184;-24186
09498||1.Kir.22.17||Erre azt mondta: Láttam az egész Izráelt szétszéledve a hegyeken, mint a juhokat, amelyeknek nincs pásztoruk. Az ÚR pedig ezt mondta: Nincs ezeknek gazdájuk? Térjen vissza mindenki a maga házához békességgel.||
09499||1.Kir.22.18||Ekkor Izráel királya így szólt Jósáfáthoz: Hát nem mondtam neked, hogy soha jót nem jövendöl nekem, hanem csak rosszat?!||9489
09500||1.Kir.22.19||Míkájehú pedig azt mondta: Halld meg most az ÚR beszédét: Láttam az URat trónusán ülve, és az egész mennyei sereg ott állt jobbján és balján.||22010
09501||1.Kir.22.20||És azt mondta az ÚR: Ki fogja rászedni Ahábot, hogy fölvonuljon, és elvesszen Rámót-Gileádnál? Erre ki ezt, ki azt mondott.||
09502||1.Kir.22.21||Akkor előjött egy lélek, megállt az ÚR előtt, és így szólt: Én akarom megcsalni őt. Az ÚR pedig megkérdezte tőle: Hogyan?||12877
09503||1.Kir.22.22||Így felelt: Elmegyek, és hazug lélek leszek minden próféta szájában. Akkor azt mondta az ÚR: Csald meg és győzd meg. Menj el, és tégy így!||31037
09504||1.Kir.22.23||Íme, az ÚR így adott hazug lelket valamennyi prófétád szájába, és az ÚR szólt veszedelmes dolgot ellened.||
09505||1.Kir.22.24||Akkor odalépett Cidkijjá, Kenaaná fia, arcon csapta Míkájehút, és azt mondta: Hogyan? Eltávozott volna tőlem az ÚR lelke, és csak veled beszél?||26876
09506||1.Kir.22.25||Erre azt mondta Míkájehú: Íme, meglátod azon a napon, amikor majd szobáról szobára mész, hogy elrejtőzhess.||9439
09507||1.Kir.22.26||Izráel királya pedig azt mondta: Fogd Míkájehút, és vidd vissza őt Ámónhoz, a város parancsnokához és Jóáshoz, a királyfihoz,||
09508||1.Kir.22.27||és mondd: Ezt mondja a király: Vessétek tömlöcbe, és a nyomorúság kenyerével és a nyomorúság vizével tápláljátok addig, amíg békességben vissza nem térek.||
09509||1.Kir.22.28||Míkájehú így szólt: Ha csakugyan békében térsz vissza, nem az ÚR szólt általam. Azután azt mondta: Hallja meg ezt az egész nép!||9498;9501;5405;5406
09510||1.Kir.22.29|Aháb halála|Azután fölvonult Izráel királya és Jósáfát, Júda királya Rámót-Gileád ellen.||
09511||1.Kir.22.30||Izráel királya azt mondta Jósáfátnak: Én álruhába öltözöm, és úgy megyek a csatába, te pedig öltözz a saját ruhádba. Izráel királya tehát álruhába öltözött, és úgy ment a csatába.||9498;9504
09512||1.Kir.22.31||Arám királya pedig azt parancsolta harci szekerei harminckét parancsnokának: Ne támadjatok se kicsinyre, se nagyra, hanem egyedül csak Izráel királyára.||
09513||1.Kir.22.32||Amikor meglátták a szekerek parancsnokai Jósáfátot, azt mondták: Nyilván ő Izráel királya! Ezért rárohantak, és hadakoztak ellene. De Jósáfát elkezdett kiáltozni.||
09514||1.Kir.22.33||Amikor látták a harci szekerek parancsnokai, hogy nem ő Izráel királya, otthagyták.||
09515||1.Kir.22.34||Egy ember pedig csak úgy találomra kilőtte a nyilát, és eltalálta Izráel királyát a páncél és a kapocs között. Erre azt mondta a kocsihajtójának: Fordulj meg, és vigyél ki a táborból, mert megsebesültem!||9504;9509
09516||1.Kir.22.35||De az ütközet egyre erősebb lett azon a napon, és a királynak a szekerében állva kellett maradnia az arámokkal szemben. És estefelé meghalt, és a vér a sebből a szekérbe csorgott.||
09517||1.Kir.22.36||Napnyugtakor pedig így kiáltoztak a táborban: Minden ember menjen haza a maga városába és földjére!||
09518||1.Kir.22.37||A király tehát meghalt, és visszavitték Samáriába és ott eltemették.||
09519||1.Kir.22.38||Amikor pedig mosták a harci szekerét a Samária mellett levő tóban, kutyák nyalták a vérét, és paráznák fürödtek ott az ÚR beszéde szerint, ahogy megmondta.||9471
09520||1.Kir.22.39||Aháb más dolgai pedig és minden cselekedete, az elefántcsontból épített ház és az összes város, amelyeket épített, nincsenek-e följegyezve Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09521||1.Kir.22.40||Elaludt Aháb, és atyáihoz tért; fia, Ahazjá uralkodott utána.||
09522||1.Kir.22.41|Jósáfát Júda királya|Jósáfát, Ászá fia lett királlyá Júdában Ahábnak, Izráel királyának negyedik esztendejében.||
09523||1.Kir.22.42||Jósáfát harmincöt éves volt, amikor uralkodni kezdett, és huszonöt esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Azúbá volt, Silhi lánya.||
09524||1.Kir.22.43||Apjának, Ászának az útján járt mindenben, és arról nem tért le. Azt tette, ami kedves az ÚR szemében.||
09525||1.Kir.22.44||Csakhogy a magaslatokat nem rombolták le, és a nép még áldozott és tömjénezett azokon.||9264;11622
09526||1.Kir.22.45||Jósáfát békességben élt Izráel királyával.||
09527||1.Kir.22.46||Jósáfátnak egyéb dolgai, ereje, harc közben mutatott hősiessége vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||
09528||1.Kir.22.47||A férfiparáznákat is, akik még megmaradtak apja, Ászá idejéből, kiűzte az országból.||9262
09529||1.Kir.22.48||Akkor nem volt király Edómban, hanem csak helyettes király.||8224
09530||1.Kir.22.49||Jósáfát Tarsishajókat csináltatott, hogy aranyért menjenek Ófírba, de nem jutottak oda, mert a hajók összetörtek Ecjón-Geberben.||11626;9078
09531||1.Kir.22.50||Akkor azt mondta Ahazjá, Aháb fia Jósáfátnak: Hadd menjenek el a szolgáim a te szolgáiddal együtt e hajókon. De Jósáfát nem akarta.||9530;11626
09532||1.Kir.22.51||Jósáfát elaludt, és atyáihoz tért, és eltemették atyáival az ő atyjának, Dávidnak a városában. Fia, Jórám uralkodott helyette.||
09533||1.Kir.22.52||Ahazjá pedig, Aháb fia Jósáfátnak, Júda királyának tizenhetedik esztendejében kezdett uralkodni Izráelen Samáriában, és két évig uralkodott Izráelben.||
09534||1.Kir.22.53||És gonoszul cselekedett az ÚR szemében, mert apjának és anyjának meg Jeroboámnak, Nebát fiának az útján járt, aki bűnbe vitte Izráelt.||9279;9280
09535||1.Kir.22.54||A Baalnak szolgált, imádta azt, és haragra ingerelte az URat, Izráel Istenét úgy, ahogy apja tette.||9315
09536|Királyok második könyve|2.Kir.1.1|Ahazjá király és Illés próféta|Aháb halála után Móáb elszakadt Izráeltől.||8211;8062
09537||2.Kir.1.2||Amikor Ahazjá Samáriában leesett háza felső szobájából a korláton át, és megbetegedett, követeket küldött el, akiknek ezt parancsolta: Menjetek el, tudakozódjatok a Baalzebúbtól, Ekrón istenétől, hogy meggyógyulok-e ebből a betegségből!||
09538||2.Kir.1.3||Az ÚR angyala pedig így szólt a tisbei Illésnek: Kelj föl, menj el a samáriai király követei elé, és így szólj hozzájuk: Nincs-e Isten Izráelben, hogy Baalzebúbhoz, Ekrón istenéhez mentek tudakozódni?||9055;9380;9381
09539||2.Kir.1.4||Ezért így szól az ÚR: Az ágyból, amelyben fekszel, nem kelsz föl, hanem bizonnyal meghalsz. Ezután Illés elment.||9552
09540||2.Kir.1.5||Amikor a követek visszajöttek a királyhoz, azt mondta nekik: Miért jöttetek vissza?||
09541||2.Kir.1.6||Ők így feleltek: Egy férfiú jött elénk, és ezt mondta nekünk: Menjetek, térjetek vissza a királyhoz, aki titeket elküldött, és mondjátok meg neki: Azt mondja az ÚR: Nincs-e Isten Izráelben, hogy te a Baalzebúbhoz, Ekrón istenéhez küldesz tudakozódni? Azért az ágyból, amelyben fekszel, nem kelsz föl, hanem kétség nélkül meghalsz.||
09542||2.Kir.1.7||Ezt kérdezte tőlük: Milyen volt az a férfi, aki elétek jött, és ezeket mondta nektek?||
09543||2.Kir.1.8||Így feleltek neki: Egy szőrruhás ember, derekán bőrövvel felövezve. Erre azt mondta: A tisbei Illés volt az.||
09544||2.Kir.1.9||Ekkor elküldött hozzá egy parancsnokot az alája tartozó ötven emberrel. Ez fölment hozzá, mivel fönn ült a hegy tetején, és azt mondta neki: Isten embere, a király azt parancsolja: Jöjj le!||
09545||2.Kir.1.10||Erre így felelt Illés az ötven ember parancsnokának: Ha Isten embere vagyok, szálljon le tűz az égből, és emésszen meg téged és az alád tartozó ötven embert! Erre tűz szállt le az égből, és megemésztette őt ötven emberével együtt.||25422
09546||2.Kir.1.11||Ismét küldött hozzá a király egy másik parancsnokot ötven férfival együtt, aki így szólt: Isten embere, a király azt parancsolja, hogy azonnal jöjj le!||
09547||2.Kir.1.12||Illés így felelt: Ha Isten embere vagyok, szálljon le tűz az égből, és emésszen meg téged ötven embereddel együtt! És Isten tüze leszállt az égből, és megemésztette őt ötven emberével együtt.||30945
09548||2.Kir.1.13||Ekkor elküldött egy harmadik parancsnokot is ötven emberével együtt. Fölment ez az ötven ember fölött álló főember, odament hozzá, térdre borult Illés előtt, és így könyörgött neki: Ó, Isten embere, kérlek, legyen becsülete szemedben lelkemnek és e szolgáidnak, ez ötven ember lelkének.||
09549||2.Kir.1.14||Íme, tűz szállt le az égből, és megemésztette az előbbi két parancsnokot az ő ötven-ötven emberükkel együtt. Most azért legyen becsülete az én lelkemnek a te szemedben!||
09550||2.Kir.1.15||Ekkor az ÚR angyala így szólt Illéshez: Menj le vele, ne félj semmit tőle. Ő pedig fölkelt, és lement vele a királyhoz,||
09551||2.Kir.1.16||és így szólt neki: Ezt mondja az ÚR: Amiért követeket küldöttél tudakozódni Baalzebúbhoz, Ekrón istenéhez, mintha nem volna Isten Izráelben, akitől tanácsot kérhetnél, azért nem kelsz föl ebből az ágyból, amelyben fekszel, hanem kétség nélkül meghalsz.||9537;9539
09552||2.Kir.1.17||És meg is halt az ÚR beszéde szerint, amelyet Illés közölt vele. Jórám uralkodott utána, a júdabeli Jórám királynak, Jósáfát fiának második évében, mert Ahazjának nem volt fia.||9579
09553||2.Kir.1.18||Ahazjá egyéb dolgai pedig, amelyeket cselekedett, nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09554||2.Kir.2.1|Isten magához veszi Illést|Amikor az ÚR föl akarta vinni Illést forgószélben a mennyekbe, elment Illés és Elizeus Gilgálból.||9589;9404
09555||2.Kir.2.2||Illés azt mondta Elizeusnak: Maradj itt, kérlek, mert engem Bételbe küldött az ÚR. Elizeus így felelt: Él az ÚR és a te lelked, hogy nem hagylak el téged! És mikor lementek Bétel felé,||
09556||2.Kir.2.3||kijöttek Elizeushoz a prófétafiak Bételből, és azt mondták neki: Tudod-e, hogy az ÚR ma elragadja uradat mellőled? Ő így felelt: Én is tudom, hallgassatok.||
09557||2.Kir.2.4||Akkor ezt mondta neki Illés: Elizeus! Maradj itt, kérlek, mert az ÚR Jerikóba küldött engem. Ő azonban így felelt: Él az ÚR és a te lelked, hogy nem hagylak el. Ekkor elmentek Jerikóba,||9318
09558||2.Kir.2.5||és a prófétafiak, akik Jerikóban voltak, Elizeushoz léptek, és azt mondták neki: Tudod-e, hogy az ÚR ma elragadja uradat mellőled? Ő így felelt: Én is tudom, hallgassatok.||
09559||2.Kir.2.6||Azután ezt mondta neki Illés: Maradj itt, kérlek, mert az ÚR a Jordánhoz küldött engem. De ő így felelt: Él az ÚR és a te lelked, hogy nem hagylak el téged. Erre elmentek ketten együtt.||
09560||2.Kir.2.7||Ötvenen pedig a prófétafiak közül utánuk mentek, velük szemben messze megálltak, amikor ők ketten megálltak a Jordánnál.||
09561||2.Kir.2.8||Illés fogta a palástját, összegöngyölte, és megütötte vele a vizet. Az kétfelé vált, így mind a ketten szárazon mentek át rajta.||1910;5908;5909
09562||2.Kir.2.9||Amikor átmentek, azt mondta Illés Elizeusnak: Kérj tőlem valamit, mit cselekedjem veled, mielőtt elragadtatom tőled. Elizeus azt mondta: Legyen, kérlek, a benned való lélek kétszerese énbennem!||
09563||2.Kir.2.10||Ő azt mondta: Nehezet kértél. Mégis, ha látsz engem, amikor majd elragadtatom tőled, akkor meglesz, amit kértél, ha pedig nem látsz meg, nem lesz meg.||
09564||2.Kir.2.11||Amikor továbbmentek és beszélgettek, íme, egy tüzes szekér tüzes lovakkal elválasztotta őket egymástól, és fölment Illés a szélvészben az égbe.||5077
09565||2.Kir.2.12||Elizeus látta ezt, és így kiáltott: Atyám, Atyám! Izráel harci szekerei és lovasai! És nem látta őt többé. Fogta a ruháit, és két részre szakította azokat.||9887
09566||2.Kir.2.13||Fölemelte Illés palástját, amely leesett róla, visszatért, és megállt a Jordán partján.||
09567||2.Kir.2.14||Fogta Illés leesett palástját, megütötte vele a vizet, és azt mondta: Hol van az ÚR, Illés Istene? És amikor ő is megütötte a vizet, az kétfelé vált; és átment Elizeus.||9561;9563
09568||2.Kir.2.15||Amikor látták őt a prófétafiak, akik szemben, Jerikónál voltak, azt mondták: Illés lelke megnyugodott Elizeuson. És eléje mentek, és földig hajoltak előtte.||9561;9563
09569||2.Kir.2.16||Majd azt mondták neki: Íme, szolgáid között van ötven ember, vitéz férfiak, küldd el őket, hadd menjenek el megkeresni a te uradat, hátha az ÚR lelke, miután elragadta őt, letette valamelyik hegyen vagy völgyben. De ő így felelt: Ne küldjetek senkit.||
09570||2.Kir.2.17||De mikor azok a végsőkig unszolták őt, ezt mondta: Hát küldjetek! És elküldték az ötven férfit, de harmadnapig keresve sem találták meg őt.||
09571||2.Kir.2.18||Amikor visszajöttek hozzá, mert Jerikóban lakott, azt mondta nekik: Nem mondtam-e, hogy ne menjetek el?||
09572||2.Kir.2.19|Elizeus első csodái|Egyszer a városbeli férfiak azt mondták Elizeusnak: Íme, e város, amint magad is látod, uram, jó lakóhely volna, de a vize rossz, és a földje terméketlen.||
09573||2.Kir.2.20||Ő így válaszolt: Hozzatok nekem egy új tálat, és tegyetek bele sót. És hoztak neki.||
09574||2.Kir.2.21||Ő pedig kiment a forráshoz, sót dobott bele, és azt mondta: Ezt mondja az ÚR: Meggyógyítottam e vizeket, ezután nem származik belőlük halál és terméketlenség.||1943;1945
09575||2.Kir.2.22||És egészségesekké lettek a vizek mindmáig Elizeus szavai szerint, amelyet szólt.||
09576||2.Kir.2.23||Azután fölment onnan Bételbe. Amikor az úton fölfelé ment, gyermekek jöttek ki a városból, akik így csúfolták: Menj föl, kopasz, menj föl, kopasz!||
09577||2.Kir.2.24||Erre ő hátratekintve meglátta és megátkozta őket az ÚR nevében; és az erdőből két nőstény medve jött ki, és szétszaggatott közülük negyvenkét gyermeket.||10010
09578||2.Kir.2.25||Azután fölment onnan a Karmelhegyre, onnan pedig visszatért Samáriába.||9361;9372
09579||2.Kir.3.1|Jórám háborúja Móáb ellen|Jórám pedig, Aháb fia Jósáfátnak, Júda királyának tizennyolcadik évében lett Izráel királya Samáriában, és tizenkét évig uralkodott.||9552;9745
09580||2.Kir.3.2||És gonoszul cselekedett az ÚR szemében, bár nem annyira, mint apja és anyja. Mert lerontotta a Baal oszlopát, amelyet apja készíttetett.||9316
09581||2.Kir.3.3||De mégis követte Jeroboámnak, Nebát fiának bűneit, aki vétekbe vitte Izráelt, és nem tágított attól.||9180;-9185
09582||2.Kir.3.4||Mésának, Móáb királyának nagyon sok juha volt, és Izráel királyának adóként százezer bárány és százezer kos gyapját fizette.||
09583||2.Kir.3.5||De amikor Aháb meghalt, Móáb királya elpártolt Izráel királyától.||9536
09584||2.Kir.3.6||Kivonult tehát Jórám király azon a napon Samáriából, és megszámlálta egész Izráelt.||
09585||2.Kir.3.7||Utána elment, és követeket küldött Jósáfáthoz, Júda királyához, ezt üzenve neki: Móáb királya elpártolt tőlem. Eljössz-e velem harcolni Móáb ellen? Erre ő így felelt: Elmegyek én éppúgy, mint te, az én népem éppúgy, mint a te néped, az én lovaim éppúgy, mint a te lovaid.||9536
09586||2.Kir.3.8||Majd megkérdezte: Melyik úton menjünk föl? Ő így felelt: Az Edóm pusztájának útján.||
09587||2.Kir.3.9||És elment Izráel királya, Júda királya és Edóm királya. Mikor már hét napja bolyongtak az úton, nem volt vize sem a tábornak, sem a velük levő állatoknak.||9749;8224
09588||2.Kir.3.10||Akkor ezt mondta Izráel királya: Jaj, jaj. Azért hívta össze az ÚR ezt a három királyt, hogy Móáb kezébe adja őket!||
09589||2.Kir.3.11||De Jósáfát így szólt: Nincs-e itt az ÚR prófétái közül egy, hogy tanácsot kérhetnénk általa az ÚRtól? És így felelt Izráel királyának egyik szolgája: Itt van Elizeus, Sáfát fia, aki Illés kezére szokta tölteni a vizet.||
09590||2.Kir.3.12||Erre Jósáfát azt mondta: Nála van az ÚR beszéde. Elment tehát hozzá Izráel királya és Jósáfát meg Edóm királya.||9567;9568;9404;9407
09591||2.Kir.3.13||Elizeus azonban azt mondta Izráel királyának: Mi közöm van hozzád? Menj apád meg anyád prófétáihoz! És mondta neki Izráel királya: Ne utasíts el, mert az ÚR gyűjtötte össze ezt a három királyt, hogy Móáb kezébe adja őket!||9361;9487;-9515
09592||2.Kir.3.14||Erre Elizeus így felelt: Él a Seregek URa, aki előtt állok, hogy ha nem nézném Jósáfátnak, Júda királyának személyét, rád sem tekintenék, meg sem látnálak.||9580;9581
09593||2.Kir.3.15||De most hozzatok ide egy lantost. És mikor a lantos játszani kezdett, az ÚR keze megérintette a prófétát,||
09594||2.Kir.3.16||és így szólt: Ezt mondja az ÚR: Csináljatok sok gödröt e patak medrében.||
09595||2.Kir.3.17||Mert azt mondja az ÚR: Nem láttok szelet, nem láttok esőt, és e patak mégis megtelik vízzel, hogy igyatok mind ti, mind a nyájatok és az állataitok is.||
09596||2.Kir.3.18||De ez még csekélység az ÚR előtt, még Móábot is a kezetekbe adja,||9579;-9583
09597||2.Kir.3.19||és bevesztek minden kulcsos várost és minden szép várost. Kivagdaltok minden jó fát, és betömtök minden forrást, és minden jó szántóföldet teleszórtok kövekkel.||
09598||2.Kir.3.20||Reggel az történt, hogy amikor áldozatot szoktak bemutatni, íme, víz áradt Edóm felől, és megtelt a környék vízzel.||2374;2375
09599||2.Kir.3.21||Mikor pedig meghallotta az egész Móáb, hogy feljöttek a királyok őellenük harcolni, összegyűltek mindnyájan, akik fegyvert foghattak, és megálltak tartományuk határán.||
09600||2.Kir.3.22||És mikor reggel fölkeltek, és a nap feljött a víz fölött, a móábiak úgy látták, mintha velük szemben vöröslene az a víz, mint a vér.||
09601||2.Kir.3.23||Akkor ezt mondták: Vér ez! Bizonyára megvívtak egymással a királyok, és megölték egymást. Prédára most, Móáb!||
09602||2.Kir.3.24||De mikor odaértek Izráel táborához, fölkeltek az izráeliek, és megverték a móábiakat, és azok megfutamodtak előlük. Betörtek hozzájuk, és leverték Móábot.||4463
09603||2.Kir.3.25||Lerontották városaikat, a jó szántóföldjeikre követ hánytak, míg beborították azt a kövek, és minden forrást betömtek, és minden jó fát kivágtak, úgyhogy csak Kír-Hareset kőfalait hagyták meg. De azt is körülvették a parittyások és lerontották.||9597
09604||2.Kir.3.26||Amikor látta Móáb királya, hogy legyőzik a viadalban, maga mellé vett hétszáz fegyverforgató férfit, hogy keresztültörjenek Edóm királyához, de nem tudtak.||
09605||2.Kir.3.27||Akkor vette elsőszülött fiát, aki úgy volt, hogy majd helyette uralkodik, és égőáldozatul feláldozta a kőfalon. Ezen Izráel népe oly igen felháborodott, hogy elmentek onnan, és visszatértek hazájukba.||9968;5271
09606||2.Kir.4.1|Elizeus csodatétele az olajjal|A prófétafiak feleségei közül egy asszony így kiáltott Elizeusnak: Szolgád, az én férjem meghalt. Te tudod, hogy szolgád félte az URat. Most pedig eljött a hitelező, hogy elvigye mind a két gyermekemet, hogy szolgái legyenek.||3508
09607||2.Kir.4.2||Elizeus megkérdezte: Mit tehetek érted? Mondd meg nekem, mi van a házadban! Ő így szólt: Nincsen egyéb szolgálóleányod házában, csak egy korsó olaj.||9330;-9334
09608||2.Kir.4.3||Elizeus azt mondta: Menj el, kérj minden szomszédodtól üres edényeket, de ne keveset.||
09609||2.Kir.4.4||Menj be, és zárkózzál be a fiaiddal, és tölts az olajból mindegyik edénybe, és a tele edényt állítsd félre.||
09610||2.Kir.4.5||Az asszony elment, bezárkózott fiaival, és azok hordták neki az edényeket, ő maga pedig csak töltögetett.||
09611||2.Kir.4.6||Amikor megtöltötte az edényeket, mondta a fiának: Hozz ide még egy edényt! Ő így felelt: Nincs több edény. Ekkor megállt az olaj.||
09612||2.Kir.4.7||Az asszony elment, és elbeszélte ezt Isten emberének. Ő pedig azt mondta: Menj el, add el az olajat, és fizesd ki a hiteleződet. Te pedig és a fiaid éljetek a maradékából.||
09613||2.Kir.4.8|Elizeus és a súnémi asszony fia|Ebben az időben történt, hogy Elizeus Súnémba ment. Volt ott egy jómódú asszony, aki marasztalta, hogy nála egyék. Ezért amikor csak arra járt, betért oda, hogy egyék.||6338;6339
09614||2.Kir.4.9||És mondta az asszony a férjének: Íme, úgy veszem észre, hogy ez az Isten embere, aki szüntelen erre szokott járni, szent ember.||9404
09615||2.Kir.4.10||Kérlek, csináljunk egy kicsiny felső szobát, és tegyünk abba neki egy ágyat, asztalt, széket és mécsest, hogy amikor hozzánk jön, betérhessen oda.||9327;9335;-9341
09616||2.Kir.4.11||Egy napon az történt, hogy odament Elizeus, megszállt a felső szobában, és megpihent ott.||
09617||2.Kir.4.12||Majd ezt mondta szolgájának, Géhazinak: Hívd ide azt a súnémi asszonyt. Az odahívta őt, és az megállt előtte.||9613
09618||2.Kir.4.13||Elizeus így szólt a szolgájának: Mondd meg neki: Íme, nagyon szorgosan gondoskodsz rólunk, mit kívánsz, hogy cselekedjem veled? Nincs-e valami mondanivalód a király előtt vagy a hadsereg fővezére előtt? De ő így felelt: Békességben lakom népem körében.||
09619||2.Kir.4.14||Elizeus azt mondta: Mégis, mit lehetne tenni érte? Géhazi így válaszolt: Nincs fia, és a férje idős.||
09620||2.Kir.4.15||Erre azt mondta: Hívd ide! És amikor odahívta, megállt az ajtóban.||
09621||2.Kir.4.16||Akkor azt mondta Elizeus: Egy év múlva ilyenkor fiút fogsz ölelni. Ő ezt mondta: Ugyan, édes uram, Isten embere, ne mondj képtelen dolgot a te szolgálóleányodnak!||9619;434;-436
09622||2.Kir.4.17||És fogant az az asszony, és fiút szült abban az időben, amelyet Elizeus mondott.||
09623||2.Kir.4.18||De mikor megnőtt a gyermek, az történt, hogy egy napon kiment apjához, az aratókhoz,||
09624||2.Kir.4.19||és egyszer csak ezt mondta az apjának: Jaj, a fejem, jaj, a fejem! Erre azt mondta az apja a szolgának: Vidd el őt az anyjához!||
09625||2.Kir.4.20||Az föl is vette, elvitte az anyjához, és ő az ölében tartotta délig, akkor meghalt.||
09626||2.Kir.4.21||Fölment az asszony, és Isten emberének az ágyára tette őt, bezárta az ajtót, és kijött onnan.||9615;9616
09627||2.Kir.4.22||Majd hívatta a férjét, és azt mondta: Kérlek, küldj ide nekem egy szolgát és egy szamarat, hadd menjek el gyorsan az Isten emberéhez, mindjárt hazajövök.||9630
09628||2.Kir.4.23||Ő megkérdezte: Miért mész hozzá? Ma nincs sem újhold, sem szombat. Így felelt: Csak bízd rám!||
09629||2.Kir.4.24||Majd megnyergelte a szamarat, és azt mondta a szolgának: Hajtsd és siess, ne lassíts a haladásban, csak ha szólok neked.||
09630||2.Kir.4.25||Elment tehát, és eljutott Isten emberéhez a Karmel-hegyre. Amikor távolról meglátta őt Isten embere, azt mondta Géhazinak, a szolgájának: Íme, a súnémi asszony jön!||9578;9361;9372
09631||2.Kir.4.26||Kérlek, fuss eléje, és kérdezd meg tőle, hogy békességben van-e ő is, férje is, és a gyermeke is! Az asszony így felelt: Békességben!||
09632||2.Kir.4.27||Mikor pedig az Isten emberéhez jutott a hegyre, átkarolta a lábát. Géhazi odalépett, hogy félretolja őt, de Isten embere így szólt: Hagyj békét neki, mert megkeseredett a szíve, de az ÚR eltitkolta tőlem, és nem jelentette ki nekem.||9675
09633||2.Kir.4.28||Az asszony azt mondta: Vajon én kértem-e fiút az én uramtól? Nem mondtam-e neked: ne hitegess engem?||9621
09634||2.Kir.4.29||Elizeus akkor így szólt Géhazinak: Övezd föl derekadat, vedd kezedbe a botomat, és menj el. Ha valakivel találkozol, ne köszönj neki, és ha valaki neked köszön, ne válaszolj! Tedd botomat a gyermek arcára.||25434
09635||2.Kir.4.30||De a gyermek anyja azt mondta: Él az ÚR és a te lelked, hogy nem hagylak el. Ekkor Elizeus fölkelt, és követte az asszonyt.||
09636||2.Kir.4.31||Géhazi pedig már előbb elment előttük, és a botot a gyermek arcára tette, de az nem szólalt meg, és nem is tért eszméletre. Visszatért tehát Elizeushoz, és jelentette neki: Nem támadt föl a gyermek.||
09637||2.Kir.4.32||Ekkor Elizeus bement a házba, és íme, a gyermek ott feküdt holtan az ágyán.||9626
09638||2.Kir.4.33||Mikor bement, rázárta az ajtót magára és a gyermekre, és könyörgött az ÚRhoz.||25366
09639||2.Kir.4.34||Majd föllépett az ágyra, a gyermekre borult, száját a szájára, szemét a szemére, kezét a kezére tette; ráborult, és megmelegedett a gyermek teste.||
09640||2.Kir.4.35||Azután fölállt, és egyszer végigment a házon oda-vissza, majd újra odalépett, és ráhajolt. Ekkor a gyermek tüsszentett hétszer, és fölnyitotta a szemét.||9337;-9340
09641||2.Kir.4.36||Ő pedig odahívta Géhazit, és azt mondta: Hívd ide a súnémi asszonyt! Az odahívta, és amikor odament hozzá, így szólt: Vedd a fiadat!||
09642||2.Kir.4.37||Az asszony odamenve a lábához esett, földre borult, azután vette a fiát, és kiment.||
09643||2.Kir.4.38|Elizeus csodái az éhínség idején|Amikor Elizeus visszament Gilgálba, éppen éhínség volt az országban. Amikor a prófétafiak ott ültek vele, azt mondta a szolgájának: Tedd föl a nagy fazekat, és főzz valamilyen főzeléket a prófétafiaknak.||9568;9677
09644||2.Kir.4.39||Kiment tehát a mezőre, hogy valami zöldségfélét szedjen. Talált is valamiféle indás növényt, teleszedte a ruháját vadtökkel, és amikor hazaért, belevagdalta a fazékba főzeléknek, mert nem tudta, hogy mi az.||
09645||2.Kir.4.40||Amikor azután kiosztották a férfiaknak, hogy egyenek, és ők enni kezdtek a főzelékből, így kiáltottak föl: Halál van a fazékban, Isten embere! És nem bírták megenni.||
09646||2.Kir.4.41||Ő pedig azt mondta: Hozzatok lisztet. Majd beledobta azt a fazékba, és ezt mondta: Merj a népnek, hadd egyenek. És nem volt már semmi rossz a fazékban.||1945
09647||2.Kir.4.42||Majd jött egy férfi Baal-Sálisából, és az első zsengéből készült kenyeret, húsz árpakenyeret és friss gabonát hozott ruhájában az Isten emberének. De ő azt mondta: Add a népnek, hadd egyenek.||
09648||2.Kir.4.43||A szolgája azonban így szólt: Hogy adjak ebből száz embernek? Ő azonban újból ezt mondta: Add a népnek, hadd egyenek, mert ezt mondja az ÚR: Esznek, és még marad is.||26335;-26339
09649||2.Kir.4.44||Akkor eléjük adta, ettek, és még maradt is belőle, ahogyan az ÚR megmondta.||9648;23734;-23738
09650||2.Kir.5.1|Elizeus meggyógyítja Naamánt|Naamán, az arámok királyának fővezére igen tekintélyes és nagyra becsült férfi volt ura előtt, mert általa szabadította meg az ÚR Arámot. Ez a férfi vitéz hős volt, de leprás.||25157
09651||2.Kir.5.2||Egyszer portyázó csapatok mentek ki Arámból, és foglyul ejtettek egy kislányt Izráel országából, aki Naamán feleségének szolgálója lett.||
09652||2.Kir.5.3||Egyszer azt mondta asszonyának: Bárcsak eljuthatna az én uram ahhoz a prófétához, aki Samáriában van! Bizonyosan meggyógyítaná őt bélpoklosságából!||
09653||2.Kir.5.4||Naamán bement, és elmondta az urának: Így és így szólt az Izráel országából való leány.||
09654||2.Kir.5.5||Ekkor azt mondta Arám királya: Menj el, én pedig levelet küldök Izráel királyának. Elment tehát, és magával vitt tíz talentum ezüstöt és hatezer aranyat, azonkívül pedig tíz öltözet ruhát.||
09655||2.Kir.5.6||Átadta Izráel királyának a levelet, amely így szólt: Mikor ez a levél hozzád érkezik, kérlek, hogy gyógyítsd meg a leprából az én szolgámat, Naamánt, akit hozzád küldtem.||
09656||2.Kir.5.7||Amikor Izráel királya elolvasta a levelet, megszaggatta ruháját, és azt mondta: Hát Isten vagyok-e én, aki megölhet és megeleveníthet, hogy hozzám küldi ezt az embert, hogy gyógyítsam meg a leprából? Vegyétek észre, és figyeljétek, hogy csak okot keres ellenem.||5797
09657||2.Kir.5.8||Amikor Elizeus, Isten embere meghallotta, hogy Izráel királya megszaggatta ruháját, ezt az üzenetet küldte a királynak: Miért szaggattad meg ruhádat? Hadd jöjjön hozzám, és tudja meg az az ember, hogy van próféta Izráelben.||
09658||2.Kir.5.9||Akkor elment Naamán lovaival és kocsijával, és megállt Elizeus házának a bejáratánál.||9652
09659||2.Kir.5.10||Elizeus egy követet küldött hozzá ezzel az üzenettel: Menj el, és fürödj meg hétszer a Jordánban, és megújul a tested, és megtisztulsz.||
09660||2.Kir.5.11||Akkor megharagudott Naamán, elment, és azt mondta: Íme, én azt gondoltam, hogy kijön hozzám, és elém állva segítségül hívja az ÚRnak, az ő Istenének nevét, kezével megérinti a beteg helyeket, és úgy gyógyítja meg a kiütést.||
09661||2.Kir.5.12||Hát nem jobbak-e Damaszkusz folyói, Abáná és Parpar Izráel minden vizénél? Hát nem fürödhetnék-e meg azokban, hogy megtisztuljak? Azzal megfordult, és nagy haraggal elment.||
09662||2.Kir.5.13||De hozzá mentek a szolgái, és azt mondták neki: Atyám, ha valami nagy dolgot parancsolt volna neked ez a próféta, vajon nem tetted volna meg? Mennyivel inkább megteheted, amikor csak azt mondja, hogy fürödj meg, és megtisztulsz!||
09663||2.Kir.5.14||Elment tehát, és az Isten emberének beszéde szerint hétszer megmerítkezett a Jordánban. És megújult a teste, mint egy kisgyermek teste, és megtisztult.||9659;25157
09664||2.Kir.5.15||Azután visszatért egész kíséretével az Isten emberéhez, bement, megállt előtte, és azt mondta: Íme, most már tudom, hogy nincs máshol Isten az egész földön, csak Izráelben! Azért most fogadd el, kérlek, ezt az ajándékot a te szolgádtól.||9657
09665||2.Kir.5.16||Ő pedig azt mondta: Él az ÚR, aki előtt állok, hogy nem fogadom el. Bár unszolta, hogy fogadja el, de ő hajthatatlan volt.||9319
09666||2.Kir.5.17||Ekkor azt mondta Naamán: Ha nem, kérlek, adj a te szolgádnak ebből a földből annyit, amennyit egy pár öszvér elbír. Mert a te szolgád többé nem áldozik sem égőáldozattal, sem véresáldozattal idegen isteneknek, hanem csak az ÚRnak!||9657
09667||2.Kir.5.18||Csak abban a dologban legyen az ÚR kegyelmes a te szolgádhoz, hogy amikor bemegy az én uram Rimmón templomába, hogy ott imádkozzék, és az én kezemre támaszkodik, akkor én is meghajolhassak Rimmón templomában. Azt, hogy meghajolok Rimmón templomában, bocsássa meg az ÚR a te szolgádnak!||
09668||2.Kir.5.19||Ő azt felelte: Menj el békességgel. Mikor már úgy egy mérföldnyire eltávolodott tőle,||
09669||2.Kir.5.20|Géhazi kapzsisága és bűnhődése|Géhazi, Elizeusnak, az Isten emberének szolgája azt gondolta: Íme, az én uram megkímélte ezt az arámi Naamánt, és nem akarta elfogadni tőle, amit hozott. Él az ÚR, hogy utána futok, és kérek tőle valamit.||
09670||2.Kir.5.21||Utána is futott Géhazi Naamánnak. Amikor Naamán meglátta, hogy fut utána, leugrott a kocsijáról, elébe ment, és ezt kérdezte: Rendben van minden?||
09671||2.Kir.5.22||Ő így felelt: Rendben. Uram küldött engem ezzel az üzenettel: Íme, épp most jött hozzám két ifjú az Efraim hegyvidékéről, a prófétafiak közül. Kérlek, adj nekik egy talentum ezüstöt és két öltözet ruhát!||
09672||2.Kir.5.23||Naamán azt mondta: Kérlek, fogadj el két talentumot. Unszolta őt, és egybekötött két talentum ezüstöt és két rend ruhát két zsákba, és a két szolgájának adta azokat, akik Géhazi előtt vitték.||
09673||2.Kir.5.24||De mikor a dombhoz ért, elvette tőlük azokat, és elrejtette egy házban, elbocsátotta a férfiakat, és azok elmentek.||
09674||2.Kir.5.25||Ő pedig bement, és megállt ura előtt. Elizeus azt mondta neki: Honnan, Géhazi? Így felelt: Nem ment a te szolgád sehova.||
09675||2.Kir.5.26||De ő azt mondta neki: Nem ment-e el a szívem veled, amikor az a férfi leszállt a kocsiról, és eléd ment? Hát most van-e az ideje annak, hogy ezüstöt szerezz, és hogy ruhákat, olajfákat, szőlőket, juhokat, marhákat, szolgákat és szolgálóleányokat szerezzél?||9632
09676||2.Kir.5.27||Azért örökre rád és a te utódaidra ragad Naamán leprája. Ekkor az olyan leprássá váltan ment ki előle, mint a hó.||4069
09677||2.Kir.6.1|A fejsze úszik a vízen|Egyszer azt mondták a prófétafiak Elizeusnak: Íme, ez a hely, ahol nálad lakunk, igen szűk nekünk.||9567;9643
09678||2.Kir.6.2||Hadd menjünk el, kérlek, a Jordánhoz, hogy mindegyikünk hozzon onnan egy-egy szál fát, hogy hajlékot építsünk magunknak, amelyben lakhatunk. Ő azt mondta: Menjetek!||
09679||2.Kir.6.3||Egyikük ezt mondta: Légy szíves, jöjj el szolgáiddal. Így válaszolt: Elmegyek.||
09680||2.Kir.6.4||El is ment velük. A Jordán mellé mentek, és ott fákat vágtak.||
09681||2.Kir.6.5||De amikor egyikőjük egy fát akart kivágni, a fejsze vasa beleesett a vízbe. Akkor így kiáltott: Jaj, édes uram! Pedig ezt is kölcsönkértem!||
09682||2.Kir.6.6||Az Isten embere megkérdezte: Hová esett? Amikor megmutatta neki a helyet, levágott egy fát, utána dobta, és a fejsze vasa feljött a víz színére.||
09683||2.Kir.6.7||Ekkor azt mondta: Vedd ki! Erre érte nyúlt, és kivette.||
09684||2.Kir.6.8|Arám királya üldözi Elizeust|Arám királya pedig hadat indított Izráel ellen. Tanácsot tartott szolgáival, és azt mondta: Itt meg itt lesz a táborom.||
09685||2.Kir.6.9||Isten embere pedig ezt az üzenetet küldte Izráel királyának: Vigyázz, ne hagyd el azt a helyet, mert ott akarnak az arámok betörni.||
09686||2.Kir.6.10||Erre Izráel királya embereket küldött arra a helyre, amelyről az Isten embere szólt, és figyelmeztette őt nem egyszer, nem is kétszer, hogy ott vigyázzon magára.||
09687||2.Kir.6.11||Fölháborodott ezen az arám király szíve, összegyűjtötte szolgáit, és azt mondta nekik: Miért nem mondjátok meg nekem, hogy ki tart a mieink közül Izráel királyával?||
09688||2.Kir.6.12||Ekkor egyik szolgája azt mondta: Senki, uram, király. Hanem az izráeli Elizeus próféta megmondja Izráel királyának még azokat a dolgokat is, amelyekről a hálóházadban beszélsz.||9658;-9663
09689||2.Kir.6.13||Erre azt parancsolta: Menjetek el, és nézzetek utána, hol van, hogy érte küldjek, és elhozassam. És jelentették neki: Íme, Dótánban van.||
09690||2.Kir.6.14||Akkor lovakat, harci szekereket és nagy sereget küldött oda, akik éjjel érkeztek, és körülvették a várost.||
09691||2.Kir.6.15||Amikor Isten emberének szolgája jókor reggel fölkelt, és kiment, íme, már seregek, lovak és harci szekerek vették körül a várost. Ekkor a szolgája így szólt hozzá: Jaj, jaj, édes uram, mit csináljunk?||
09692||2.Kir.6.16||Ő így felelt: Ne félj, mert többen vannak velünk, mint ővelük.||
09693||2.Kir.6.17||Majd Elizeus így imádkozott: Ó, URam! Nyisd meg, kérlek, a szemét, hogy lásson! Erre megnyitotta az ÚR a szolga szemét, és az látta, hogy íme, a hegy tele van tüzes lovakkal és harci szekerekkel Elizeus körül.||9589
09694||2.Kir.6.18||Amikor az arámok lementek ellene, Elizeus így könyörgött az ÚRhoz: Verd meg ezt a népet vaksággal! És meg is verte őket vaksággal Elizeus kívánsága szerint.||468
09695||2.Kir.6.19||Elizeus akkor azt mondta nekik: Nem ez az az út, és nem ez az a város! Gyertek utánam, és elvezetlek titeket ahhoz a férfiúhoz, akit kerestek. És elvezette őket Samáriába.||9308;9313
09696||2.Kir.6.20||Mikor pedig megérkeztek Samáriába, így szólt Elizeus: Ó, URam, nyisd meg a szemüket, hogy lássanak! És megnyitotta az ÚR a szemüket, és látták, hogy íme, Samária közepén vannak.||9694
09697||2.Kir.6.21||Amikor Izráel királya meglátta őket, azt kérdezte Elizeustól: Megölessem őket, atyám?||
09698||2.Kir.6.22||Ő így felelt: Ne ölesd meg. Le szoktad-e vágni azokat, akiket karddal vagy íjjal fogsz el? Adj nekik kenyeret és vizet, hogy egyenek és igyanak, és menjenek el az ő urukhoz.||17202;23345;-23349
09699||2.Kir.6.23||És nagy lakomát szerzett nekik, és miután ettek és ittak, elbocsátotta őket. Ők pedig elmentek urukhoz. Ettől fogva többé nem jöttek arám portyázó csapatok Izráel földjére.||
09700||2.Kir.6.24|Éhínség Samáriában|Történt ezután, hogy Benhadad, Arám királya összegyűjtötte egész seregét, fölvonult, és ostrom alá vette Samáriát.||
09701||2.Kir.6.25||Igen nagy éhínség támadt Samáriában, mert addig tartották ostrom alatt a várost, míg egy szamárfej nyolcvan ezüstbe és egy véka galambganéj öt ezüstbe került.||10053
09702||2.Kir.6.26||És amikor Izráel királya a várfalon járt, egy asszony így kiáltott hozzá: Segíts, uram, király!||
09703||2.Kir.6.27||Ő azonban azt mondta: Ha az ÚR nem segít rajtad, én hogyan segítsek? Tán a szérűről vagy a sajtóból?||
09704||2.Kir.6.28||Majd megkérdezte tőle a király: Mi bajod van? Erre ő így válaszolt: Egy asszony azt mondta nekem: Add ide a fiadat, együk meg ma őt, holnap pedig az én fiamat esszük meg.||
09705||2.Kir.6.29||Meg is főztük a fiamat, és megettük. Mikor aztán másnap azt mondtam neki: Add ide a te fiadat, együk meg azt is, ő akkor elrejtette a fiát.||5664;-5668;20497
09706||2.Kir.6.30||Amikor meghallotta a király az asszony beszédét, megszaggatta ruháját, amint a kőfalon járt, és meglátta a nép, hogy íme, alul zsákruha van rajta.||
09707||2.Kir.6.31||És így szólt: Úgy cselekedjék velem Isten, és úgy segítsen, hogy Elizeusnak, Sáfát fiának a feje ma nem marad a helyén!||
09708||2.Kir.6.32||Elizeus pedig a házában ült, és vele voltak a vének. A király egy férfit küldött el maga előtt. De mielőtt a követ odaért volna hozzá, Elizeus azt mondta a véneknek: Látjátok-e, hogy ez a gyilkos ide küldött, hogy a fejemet vétesse? Vigyázzatok, hogy amikor a követ ideér, zárjátok be az ajtót, és ne engedjétek be, mert urának léptei dobognak őutána.||9579;9224;9225
09709||2.Kir.6.33||Még beszélt hozzájuk, amikor a követ már odaérkezett hozzá, és nyomában a király, aki ezt mondta: Íme, milyen veszedelem származott az ÚRtól. Miért várjak még tovább az ÚRra?!||9710
09710||2.Kir.7.1|Elizeus bőséget jövendöl|Ekkor így szólt Elizeus: Halljátok meg az ÚR beszédét! Ezt mondja az ÚR: Holnap ilyenkor egy köböl finomlisztet egy sékelért és két köböl árpát egy sékelért vesznek Samária kapujában.||9725
09711||2.Kir.7.2||Erre az egyik főember, akinek a kezére szokott támaszkodni a király, így szólt az Isten emberéhez: Csak ha az ÚR ablakot nyitna az égen, akkor lehetne ez. Erre így felelt Elizeus: Íme, látni fogod a saját szemeddel, de nem eszel belőle!||9728;9729
09712||2.Kir.7.3||A kapu előtt pedig volt négy leprás férfi, akik ezt mondták egymásnak: Mire várunk itt, hogy éhen haljunk?||3098
09713||2.Kir.7.4||Ha úgy határoznánk, hogy bemegyünk a városba, ott is éhínség van, és akkor ott halunk meg. Ha pedig itt maradunk, akkor itt halunk meg. Gyertek, hát szökjünk át az arámok táborába. Ha meghagyják az életünket, élünk, ha megölnek, meghalunk.||
09714||2.Kir.7.5||És fölkeltek alkonyatkor, hogy az arámok táborába menjenek. Amikor odaértek az arámok táborának széléhez, íme, már nem volt ott senki!||
09715||2.Kir.7.6||Mert az ÚR azt cselekedte, hogy az arámok tábora harci szekerek zörgését és lovak dobogását és nagy sereg robogását hallotta, és azt mondták egymásnak: Íme, Izráel királya fölbérelte ellenünk a hettiták királyait és az egyiptomiak királyait, hogy ellenünk jöjjenek!||10070
09716||2.Kir.7.7||Ezért alkonyatkor fölkeltek, és futásnak eredtek, és elhagyták a sátraikat, lovaikat, szamaraikat, mind az egész tábort, ahogyan volt, és elfutottak, csak hogy életüket megmenthessék.||
09717||2.Kir.7.8||Mikor tehát ezek a leprások a tábor széléhez értek, bementek egy sátorba, ettek és ittak, majd vittek onnan az ezüstből, aranyból és a ruhákból, azután elmentek, és elrejtették azokat. Majd visszatértek, és egy másik sátorba is bementek, onnan is vittek, és elmentek, és elrejtették.||
09718||2.Kir.7.9||Majd így szóltak egymáshoz: Nem helyes, amit teszünk! Ez a mai nap az örömmondás napja. Ha hallgatunk, és megvárjuk a virradatot, büntetés ér minket. Most tehát gyertek, menjünk el, és mondjuk meg a király házának.||
09719||2.Kir.7.10||Akkor elmentek, és kiáltottak a város kapuőrségének, és ezt mondták nekik: Bementünk az arámok táborába, és íme, már nem volt ott senki! Emberek szava nem hallatszott, csak a lovak és szamarak voltak kikötve, és a sátrak úgy, ahogy voltak.||
09720||2.Kir.7.11||Kiáltottak tehát a kapuőrök, és hírül adták mindezt ott benn a király házában.||
09721||2.Kir.7.12||A király fölkelt még az éjszaka, és azt mondta a szolgáinak: Megmondom nektek, mit csinálnak velünk az arámok. Tudják, hogy éhezünk, és csak azért mentek ki a táborból, hogy elrejtőzzenek a mezőn, mert ezt gondolják: Mikor kijönnek a városból, élve fogjuk el őket, és bemegyünk a városba.||
09722||2.Kir.7.13||Akkor egyik szolgája így szólt: Fogjunk a városban megmaradt lovak közül ötöt. Ezek éppúgy, mint Izráel egész sokasága, megmaradnak, vagy éppúgy, mint Izráel egész sokasága, elpusztulnak. Küldjük ki őket, és nézzük, mi lesz!||
09723||2.Kir.7.14||Fogtak tehát két harci szekeret lovastul, és kiküldte azokat a király az arámok táborába e szavakkal: Menjetek el, és nézzétek meg.||
09724||2.Kir.7.15||Ők tehát utánuk mentek egész a Jordánig, és íme, az egész út tele volt ruhákkal és edényekkel, amelyeket az arámok a sietségben eldobáltak. Amikor visszajöttek a követek, és elmondták ezt a királynak,||
09725||2.Kir.7.16||kiment a nép, és kirabolta az arámok táborát, és egy köböl finomlisztet egy sékelért és két köböl árpát egy sékelért vettek az ÚR szava szerint.||9710
09726||2.Kir.7.17||A király pedig azt a főembert, akinek a kezére szokott támaszkodni, odarendelte a kapuhoz. A nép azonban eltaposta őt a kapuban, és meghalt, amint Isten embere megmondotta, aki megjövendölte ezt, amikor a király lement hozzá.||9711
09727||2.Kir.7.18||Úgy történt, ahogy Isten embere a királynak jövendölte: Két köböl árpát egy sékelért és egy köböl finomlisztet egy sékelért adnak másnap ilyenkor Samária kapujában.||
09728||2.Kir.7.19||És ezt felelte a főember Isten emberének: Csak ha az ÚR ablakot nyitna az égen, akkor lehetne ez. Ő azt felelte rá: Íme, látni fogod a saját szemeddel, de nem eszel belőle.||9711
09729||2.Kir.7.20||És egészen úgy történt, mert eltaposta őt a nép a kapuban, és meghalt.||
09730||2.Kir.8.1|A súnémi asszony visszakapja örökségét|Egyszer Elizeus így szólt ahhoz az asszonyhoz, akinek a fiát föltámasztotta: Kelj föl, és menj el házad népével együtt, és maradj ott, ahol megélhetsz, mert az ÚR éhínséget szerez, és el is jön az a földre hét esztendeig.||9640;9641
09731||2.Kir.8.2||Erre az asszony fölkelt, és Isten emberének beszéde szerint cselekedett: és elment ő és háznépe, és a filiszteusok földjén lakott hét esztendeig.||7128;-7133
09732||2.Kir.8.3||Amikor elmúlt a hét esztendő, visszatért az asszony a filiszteusok földjéről, és elment, hogy panaszkodjék a királynak háza és szántóföldje ügyében.||
09733||2.Kir.8.4||A király pedig éppen Géhazival, Isten emberének a szolgájával beszélt, és ezt mondta: Beszéld el nekem, kérlek, mindazokat a csodálatos dolgokat, amelyeket Elizeus cselekedett!||
09734||2.Kir.8.5||Amikor elbeszélte a királynak, hogy hogyan támasztotta föl a halottat, íme, az az asszony, akinek a gyermekét föltámasztotta, éppen akkor járult a királyhoz az ő háza és szántóföldjei ügyében. Géhazi ezt mondta: Uram, király, ez az az asszony és ez az ő fia, akit Elizeus föltámasztott.||9613;9637;-9641
09735||2.Kir.8.6||A király kikérdezte az asszonyt, és ő elbeszélte neki a dolgot. Ekkor a király egy udvari szolgát adott mellé, és azt mondta: Adasd vissza neki minden jószágát és a szántóföldnek minden hasznát attól az időtől fogva, amióta elhagyta az országot, egész mostanáig.||
09736||2.Kir.8.7|Benhadad betegsége és halála|Elizeus ezután elment Damaszkuszba. Benhadad, Arám királya pedig éppen beteg volt. Hírül adták neki: Isten embere idejött.||9689;-9699
09737||2.Kir.8.8||A király azt mondta Hazáélnak: Végy ajándékot a kezedbe, és menj Isten embere elé, és kérj tanácsot az ÚRtól őáltala: Meggyógyulok-e ebből a betegségből?||9221;9222
09738||2.Kir.8.9||Hazáél pedig eléje ment, és ajándékokat vitt a kezében: mindenféle damaszkuszi drágaságot negyven megrakott tevével. Elment, megállt előtte, és így szólt: Fiad, Benhadad, Arám királya küldött engem hozzád e kérdéssel: Vajon meggyógyulok-e ebből a betegségből?||
09739||2.Kir.8.10||Elizeus így felelt neki: Menj el, mondd meg neki: Biztos, hogy nem gyógyulsz meg. Mert az ÚR megjelentette nekem, hogy meg kell halnia.||9539
09740||2.Kir.8.11||Isten embere ekkor rámeredt, míg az zavarba jött, és Elizeus végül sírni kezdett.||
09741||2.Kir.8.12||Hazáél megkérdezte: Miért sír az én uram? Ő így felelt: Mert megtudtam, hogy milyen veszedelmet hozol Izráel fiaira. Erős városait felperzseled, ifjait fegyverrel levágatod, csecsemőiket földhöz vágod, és várandós asszonyaikat felhasogatod.||9827;9870;9876;9943
09742||2.Kir.8.13||Hazáél ezt mondta: Ugyan, micsoda a te szolgád, ez az eb, hogy ilyen nagy dolgokat cselekednék? Elizeus így felelt: Megjelentette nekem az ÚR, hogy te leszel Arám királya.||9403
09743||2.Kir.8.14||Erre eltávozott Elizeustól, bement urához, aki megkérdezte: Mit mondott neked Elizeus? Ő így szólt: Azt mondta, hogy meggyógyulsz.||
09744||2.Kir.8.15||Másnap azonban elővett egy takarót, vízbe mártotta, ráborította urának az arcára, az pedig meghalt. És Hazáél lett utána a király.||9742
09745||2.Kir.8.16|Jórám Júda királya|Jórámnak, Aháb fiának, Izráel királyának ötödik esztendejében kezdett uralkodni Jórám, Jósáfát fia mint Júda királya, amikor még Jósáfát volt Júda királya.||11630
09746||2.Kir.8.17||Harminckét éves volt, amikor uralkodni kezdett, és nyolc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||11631
09747||2.Kir.8.18||Izráel királyainak útján járt, ahogy az Aháb házából valók tették, mert Aháb leánya volt a felesége, és gonoszul cselekedett az ÚR szemében.||9472;9477;9478
09748||2.Kir.8.19||De az ÚR mégsem akarta elpusztítani Júdát Dávidért, az ő szolgájáért, mert megígérte neki, hogy mécsest ad neki és fiainak mindenkor.||8192;8197
09749||2.Kir.8.20||Az ő idejében szakadt el Edóm Júda uralma alól, és királyt választottak maguknak.||8224;767
09750||2.Kir.8.21||Ezért Jórám Cáirba vonult minden harci szekerével együtt. Éjjel fölkelt, és átvágta magát az edómiakon, akik körülzárták őt és a harci szekerek parancsnokait. A hadinép elfutott, mindenki a maga sátrába.||9905
09751||2.Kir.8.22||Így pártolt el Edóm Júda uralmától mindmáig. Ugyanebben az időben pártolt el Libná is.||6394
09752||2.Kir.8.23||Jórámnak egyéb dolgai pedig és minden cselekedete vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||
09753||2.Kir.8.24||És elaludt, és atyáihoz tért Jórám, és eltemették atyáihoz Dávid városában; utána fia, Ahazjá lett a király.||11647
09754||2.Kir.8.25|Ahazjá Júda királya|Jórámnak, Aháb, Izráel királya fiának a tizenkettedik esztendejében kezdett uralkodni Ahazjá, a júdabeli Jórám király fia.||
09755||2.Kir.8.26||Huszonkét esztendős volt Ahazjá, amikor király lett, és egy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Ataljá volt, Omrinak, Izráel királyának unokája.||9832;11648
09756||2.Kir.8.27||Ő is Aháb házának az útján járt, és gonoszul cselekedett az ÚR szemében éppúgy, mint Aháb háza, mert Ahábnak a veje lett.||9314;9472
09757||2.Kir.8.28||Jórámmal, Aháb fiával háborút viselt Rámót-Gileádért Arám királya, Hazáél ellen, de az arámok megsebesítették Jórámot.||11647;11651
09758||2.Kir.8.29||Akkor visszatért Jórám király, hogy meggyógyíttassa magát Jezréelben a sebekből, amelyeket az arámok Ráma alatt ejtettek rajta, amikor Hazáél, Arám királya ellen harcolt. Ahazjá, Jórám fia, Júda királya pedig elment, hogy meglátogassa Jórámot, Aháb fiát Jezréelben, ahol az betegen feküdt.||9773
09759||2.Kir.9.1|Jéhú pártütése|Elizeus próféta pedig szólított egyet a prófétafiak közül, és azt mondta neki: Övezd föl derekadat, vedd kezedbe ezt az olajoskorsót, és menj el Rámót-Gileádba.||
09760||2.Kir.9.2||Menj be oda, és keresd meg Jéhút, Jósáfát fiát, Nimsi unokáját. Mikor pedig odaérsz, hívasd ki társai közül, és vezesd be a legbelső szobába.||
09761||2.Kir.9.3||Vedd elő e korsócska olajat, töltsd a fejére, és mondd: Így szól az ÚR: Fölkentelek téged Izráel királyává! Azután nyisd ki az ajtót, és fuss el, és ne időzz ott tovább.||9404;9769
09762||2.Kir.9.4||El is ment az ifjú, a próféta tanítványa Rámót-Gileádba.||
09763||2.Kir.9.5||Amikor bement, íme, a seregek parancsnokai éppen ott voltak együtt. Ő így szólt: Beszédem volna veled, parancsnok! Jéhú megkérdezte: Kivel volna beszéded ennyiünk közül? Így felelt: Teveled, parancsnok!||
09764||2.Kir.9.6||Ekkor fölkelt, és bement a házba, az pedig olajat öntött a fejére, és ezt mondta neki: Így szól az ÚR, Izráel Istene: „Fölkentelek téged az ÚR népének, Izráelnek királyává,||11653
09765||2.Kir.9.7||hogy elveszítsed uradnak, Ahábnak a háza népét! Mert bosszút állok Jezábelen szolgáimnak, a prófétáknak véréért és az ÚR minden szolgájának a véréért.||9473;-9477;9481;9355;9398
09766||2.Kir.9.8||Kivész egészen Aháb háza népe, mert kiirtom Aháb minden fiú utódját, a szabadot és a rabszolgát is Izráelben.||9806;-9809
09767||2.Kir.9.9||Olyanná teszem Aháb házát, mint Jeroboámnak, Nebát fiának a házát, és mint Baasának, Ahijjá fiának a házát.||9279
09768||2.Kir.9.10||Jezábelt pedig az ebek eszik meg jezréeli birtokán, és nem lesz, aki eltemesse.” Ezután kinyitotta az ajtót, és elfutott.||9788;9793;9475
09769||2.Kir.9.11||Amikor Jéhú kiment urának szolgáihoz, azok megkérdezték tőle: Rendben van minden? Miért jött hozzád ez a bolond? Így felelt nekik: Hiszen ismeritek az ilyen fecsegő embert!||9759
09770||2.Kir.9.12||De ők azt mondták: Hazugság! Mondd meg az igazat. Mire ő így szólt: Ilyesfélét mondott nekem: „Így szól az ÚR: Fölkentelek téged Izráel királyává.”||
09771||2.Kir.9.13||Akkor mindnyájan nagy sietséggel fogták a ruhájukat, és leterítették alája a lépcső felső részére, megfúvatták a kürtöket, és kikiáltották: Jéhú a király!||
09772||2.Kir.9.14||Így ütött pártot Jéhú, Jósáfát fia, Nimsi unokája Jórám ellen. Jórám pedig ott táborozott Rámót-Gileád alatt egész Izráellel, Hazáéllel, Arám királyával szemben.||9757;9510
09773||2.Kir.9.15||De visszatért Jórám király, hogy Jezréelben gyógyíttassa magát a sebekből, amelyeket az arámok ejtettek rajta, amikor Hazáél, Arám királya ellen harcolt. Jéhú pedig ezt mondta: Ha nektek is úgy tetszik, ne engedjetek kimenni senkit a városból, hogy elmenjen, és hírül vigye ezt Jezréelbe.||
09774||2.Kir.9.16|Jórám és Ahazjá meggyilkolása|Majd befogatott Jéhú, és elment Jezréelbe, ahol Jórám feküdt, és ahova Ahazjá, Júda királya is elment azelőtt, hogy meglátogassa Jórámot.||9753;-9756
09775||2.Kir.9.17||Mikor pedig az őrálló, aki Jezréelben a toronyban állt, meglátta Jéhú közelgő seregét, azt mondta: Valami sereget látok! Akkor azt mondta Jórám: Válassz egy lovast, küldd eléjük, hogy megkérdezze: „Békés-e a szándékotok?”||
09776||2.Kir.9.18||Erre odalovagolt a lovas eléjük, és ezt mondta: Azt kérdezi a király: „Békés-e a szándékotok?” Jéhú így felelt: Mit törődsz a békességgel? Kerülj a hátam mögé! Akkor az őrálló jelentette, hogy a követ odament ugyan, de nem tért vissza.||9773
09777||2.Kir.9.19||Akkor elküldött egy másik lovast, az is odaért hozzájuk, és azt mondta: Azt kérdezi a király: „Békés-e a szándékotok?” Jéhú így felelt: Mit törődsz te a békességgel? Kerülj a hátam mögé!||9773
09778||2.Kir.9.20||Hírül adta ezt is az őrálló: Odament ugyan hozzájuk, de nem jött vissza. De aki jön, az úgy hajt, mint ahogyan Jéhú, Nimsi unokája szokott hajtani. Mert úgy hajt, mint egy őrült.||
09779||2.Kir.9.21||Akkor Jórám azt mondta: Fogjatok be! Amikor befogtak a harci szekérbe, kivonult Jórám, Izráel királya és Ahazjá, Júda királya, mindegyik a maga harci szekerén Jéhú elé, és a jezréeli Nábót mezején találkoztak vele.||9453;-9465
09780||2.Kir.9.22||Amikor Jórám meglátta Jéhút, megkérdezte: Békés-e a szándékod, Jéhú? Ő így felelt: Hogy lehetne békés, amíg anyádnak, Jezábelnek paráznasága és sok varázsolgatása még egyre folyik!||9346;9460;-9463
09781||2.Kir.9.23||Ekkor Jórám megfordult, futásnak eredt, és ezt kiáltotta Ahazjának: Árulás, Ahazjá!||
09782||2.Kir.9.24||Jéhú pedig kihúzta az íját, és hátba lőtte Jórámot a lapockái között úgy, hogy a szívén ment át a nyíl, és ő lerogyott a harci szekerében.||
09783||2.Kir.9.25||Ekkor Jéhú így szólt Bidkarnak, a hadnagyának: Fogd meg és vesd a jezréeli Nábót birtokára! Mert emlékezz csak vissza, amikor az apja, Aháb után egymás mellett lovagoltunk, és az ÚR ezt a fenyegetést mondta felőle:||
09784||2.Kir.9.26||Bizony láttam, amikor kiontották Nábótnak és fiainak vérét, így szól az ÚR. Azért megfizetek neked ezen a birtokon, így szól az ÚR. Most tehát fogjad őt és dobd erre a birtokra az ÚR beszéde szerint.||9471;9519
09785||2.Kir.9.27|Jezábel bűnhődése|Amikor Ahazjá, Júda királya látta ezt, futásnak eredt Bét-Haggán felé, de Jéhú üldözőbe vette, és azt parancsolta: Őt is vágjátok le a szekerében. És megsebesítették őt Gúr hágójánál, amely Jibleám mellett van. Elmenekült Megiddóba, de ott meghalt.||9766;9756;6286
09786||2.Kir.9.28||Szolgái elvitték őt szekéren Jeruzsálembe és atyáihoz temették sírboltjában, a Dávid váro sában.||
09787||2.Kir.9.29||Ahazjá pedig Jórámnak, Aháb fiának tizenegyedik esztendejében kezdett uralkodni Júdában.||
09788||2.Kir.9.30||Amikor Jéhú Jezréelbe ment, és Jezábel ezt meghallotta, arcát kifestette kenettel, felékesítette a fejét, és kitámaszkodott az ablakon.||
09789||2.Kir.9.31||Amikor Jéhú bevonult a kapun, azt kérdezte: Békesség van-e, Zimri, uradnak gyilkosa?||9292;-9294
09790||2.Kir.9.32||Ő pedig föltekintve az ablakra azt mondta: Ki van velem? Kicsoda? Ekkor két vagy három főember letekintett.||
09791||2.Kir.9.33||Azt mondta nekik: Dobjátok le! Erre ledobták, és a vére a falra fröccsent és a lovakra, és eltaposták.||
09792||2.Kir.9.34||Jéhú pedig bement oda, evett, ivott, és azt mondta: Nézzetek utána annak az átkozottnak, és temessétek el. Hiszen mégiscsak egy királyleány volt!||9788;9791;9460;-9462;9477;9315
09793||2.Kir.9.35||De mikor kimentek, hogy eltemessék, már semmit sem találtak belőle, csak a koponyáját, a lábait és a kézfejeit.||
09794||2.Kir.9.36||Visszamentek, megmondták neki, mire ő ezt mondta: Ez az ÚR beszéde, amelyet kijelentett az ő szolgája, a tisbei Illés által: Az ebek eszik meg Jezábel testét Jezréel földjén,||9475
09795||2.Kir.9.37||és olyan lesz Jezréel földjén Jezábel teste, mint trágya a mezőn, senki meg nem mondhatja róla, hogy ez volt Jezábel!||
09796||2.Kir.10.1|Jéhú megöleti Aháb fiait és párthíveit|Ahábnak hetven fia volt Samáriában. Jéhú levelet írt, és elküldte Samáriába Jezréel fejedelmeihez, a vénekhez és Aháb fiainak nevelőihez ezzel a paranccsal:||
09797||2.Kir.10.2||Mikor e levél hozzátok érkezik, éppen nálatok vannak uratoknak fiai a harci szekerekkel, a lovakkal és a megerősített városok hadi fölszerelésével együtt.||
09798||2.Kir.10.3||Jól nézzétek meg, melyik a legjobb és a legigazabb uratok fiai közül, és azt ültessétek apja trónjára, és harcoljatok uratok házáért.||
09799||2.Kir.10.4||De azok igen megrettentek, és azt mondták: Íme, már két király sem állhatott meg vele szemben, akkor mi hogyan állhatnánk meg?||9782;9785
09800||2.Kir.10.5||Akkor a palota felügyelője és a város parancsnoka meg a vének és a nevelők ezt az üzenetet küldték Jéhúnak: Szolgáid vagyunk, és bármit parancsolsz nekünk, azt megtesszük. Mi nem teszünk senkit királlyá. Tedd azt, ami neked tetszik!||
09801||2.Kir.10.6||Erre egy második levélben ezt írta nekik: Ha velem tartotok, és hallgattok a szavamra, vegyétek a fejét azoknak a férfiaknak, uratok fiainak, és jöjjetek hozzám holnap ilyenkor Jezréelbe. A király fiai, e hetven férfiú ugyanis a város előkelőinél voltak; azok nevelték őket.||
09802||2.Kir.10.7||És amikor a levél hozzájuk jutott, vették a király fiait, és megölték a hetven férfit, fejüket kosarakba rakták és elküldték Jéhúnak Jezréelbe.||
09803||2.Kir.10.8||Amikor a követ megérkezett, és jelentette neki, hogy elhozták a királyfiak fejét, azt mondta: Rakjátok két rakásba azokat a kapu előtt reggelre.||
09804||2.Kir.10.9||Amikor pedig reggel kiment, megállt, és azt mondta az egész népnek: Ti igazak vagytok. Íme, én ütöttem pártot uram ellen, és én öltem meg őt. De ki vágta le mindezeket?||
09805||2.Kir.10.10||Tudjátok meg ebből, hogy semmi sem esik a földre az ÚR beszédéből, amelyet az ÚR Aháb háza ellen szólt, és az ÚR véghezvitte, amit szolgája, Illés által kijelentett.||9471;-9476
09806||2.Kir.10.11||Azután levágta Jéhú mindazokat, akik még megmaradtak Aháb házából Jezréelben, és minden főemberét, egész rokonságát és minden papját, míg csak ki nem irtotta a maradékát is.||9766;9473
09807||2.Kir.10.12||Majd fölkelt, elindult és elment Samáriába. De útközben, a pásztorok juhnyíró házánál||
09808||2.Kir.10.13||találkozott Ahazjának, Júda királyának a testvéreivel Jéhú, és megkérdezte: Kik vagytok? Ők így feleltek: Ahazjá testvérei vagyunk, és lejöttünk, hogy köszöntsük a király gyermekeit meg a királyné fiait.||9785;11654
09809||2.Kir.10.14||Jéhú ezt parancsolta: Fogjátok el őket élve! Erre élve elfogták és megölték őket a juhnyíró ház kútja mellett: negyvenkét férfit. Nem hagyott életben senkit.||
09810||2.Kir.10.15|Jéhú és Jehónádáb megölik a Baal-papokat|Onnan továbbmenve, összetalálkozott Jehónádábbal, Rékáb fiával, aki elébe jött, köszöntötte őt, és ezt kérdezte tőle: Vajon olyan igaz-e a szíved, mint az én szívem a te szívedhez? Jehónádáb így felelt: Olyan. Jéhú azt mondta: Ha így van, nyújts kezet! És ő kezet nyújtott, és felültette őt maga mellé a szekérbe.||19896
09811||2.Kir.10.16||Ezt mondta: Gyere velem, és lásd meg, hogyan állok bosszút az ÚRért. És vele együtt vitték őt az ő harci szekerén.||9820;9821
09812||2.Kir.10.17||Miután megérkezett Samáriába, levágta mindazokat, akik az Aháb nemzetségéből megmaradtak ott, amíg ki nem pusztította őket az ÚR beszéde szerint, amelyet kijelentett Illésnek.||9765;-9768;9473;9476
09813||2.Kir.10.18||Akkor Jéhú összegyűjtötte az egész népet, és azt mondta nekik: Aháb kevéssé szolgálta Baalt. Jéhú sokkal jobban akarja szolgálni.||9315;9477;9478
09814||2.Kir.10.19||Most azért hívjátok ide hozzám Baal minden prófétáját, minden papját és minden szolgáját. Senki el ne maradjon, mert nagy áldozatot akarok bemutatni Baalnak. Aki nem jön el, annak meg kell halnia! Jéhú álnokságból tette ezt, hogy elpusztítsa a Baal tisztelőit.||9820;9821
09815||2.Kir.10.20||Majd ezt mondta: Szenteljetek ünnepet Baal tiszteletére! És ki is hirdették ezt.||
09816||2.Kir.10.21||Akkor Jéhú hírvivőket küldött szét egész Izráelbe, és Baal minden tisztelője eljött. Senki sem maradt, aki ne jött volna el. Bementek Baal templomába, és megtelt a Baal templomának minden zuga.||9316
09817||2.Kir.10.22||Akkor ezt mondta a ruhatárnoknak: Hozz ki ruhákat Baal minden tisztelőjének. Erre hozott nekik ruhákat.||
09818||2.Kir.10.23||Akkor bement Jéhú és Jehónádáb, Rékáb fia a Baal templomába, és ezt mondta a Baal tisztelőinek: Nézzetek körül, és vizsgáljátok meg, hogy valamiképpen ne legyen itt veletek az ÚR szolgái közül valaki, hanem csak a Baal tisztelői.||9810
09819||2.Kir.10.24||Majd amikor bementek, hogy ajándékokkal és égőáldozatokkal áldozzanak, Jéhú felállított kívül nyolcvan embert, akiknek azt mondta: Aki egyet is elszalaszt azok közül, akiket a kezetekbe adok, annak életével kell fizetnie azért az emberért.||
09820||2.Kir.10.25||Mikor pedig elvégezték az égőáldozatot, megparancsolta Jéhú a testőröknek és a hadnagyoknak: Menjetek be, és vágjátok le őket, egy se meneküljön meg közülük! Erre a testőrök és a hadnagyok kardélre hányták őket, és kidobálták holttestüket. Azután bementek a Baal-templom belsejébe,||9382;5278;-5289
09821||2.Kir.10.26||és kihordták és megégették Baal templomának a bálványait.||9849
09822||2.Kir.10.27||Lerombolták Baal oszlopát is templomostul, és árnyékszékké tették azt mindmáig.||
09823||2.Kir.10.28||Így pusztította ki Jéhú Baalt Izráelből.||
09824||2.Kir.10.29||De nem szakadt el Jéhú Jeroboámnak, Nebát fiának a bűneitől, aki vétekbe ejtette Izráelt: az aranyborjúktól, amelyek Bételben és Dánban voltak.||9178;-9182
09825||2.Kir.10.30||Az ÚR azt mondta Jéhúnak: Mivel szorgalmasan megtetted, ami tetszik nekem, és szívem kívánsága szerint cselekedtél Aháb házával, fiaid negyedízig ülnek Izráel trónján.||9939
09826||2.Kir.10.31||De Jéhú mégsem igyekezett azon, hogy teljes szívvel az ÚRnak, Izráel Istenének a törvénye szerint járjon. Nem szakadt el Jeroboám vétkeitől, aki bűnbe ejtette Izráelt.||9824
09827||2.Kir.10.32|Hazáél győzelme Izráelen|Abban az időben kezdte az ÚR megtépázni Izráelt, mert megverte őket Hazáél Izráel minden határa mentén:||9741;9742
09828||2.Kir.10.33||a Jordántól napkeletre, a gileádbelieknek, majd Gád, Rúben és Manassé törzsének egész földjét, az Arnón-patak mellett fekvő Aróértől kezdődően egész Gileádot és Básánt.||
09829||2.Kir.10.34||Jéhúnak egyéb dolgai pedig és minden cselekedete és minden erőssége vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||11654;11655
09830||2.Kir.10.35||Aztán elaludt Jéhú, és atyáihoz tért, és eltemették Samáriában. Utána a fia, Joáház lett a király.||9874
09831||2.Kir.10.36||Az az idő, amíg Jéhú Izráel királya volt Samáriában, huszonnyolc esztendő volt.||
09832||2.Kir.11.1|Ataljá királynő Júdában|Amikor Ataljá, Ahazjá anyja látta, hogy fia meghalt, fogta magát, és a királyi család minden ivadékát megölette.||9755;9785
09833||2.Kir.11.2||De Jóseba, Jórám király leánya, Ahazjá húga fogta Jóást, Ahazjá fiát, kilopta őt a királyfiak közül, akiket halálra szántak, és dajkájával együtt elrejtette a hálószobában. Elrejtették őt Ataljá elől, és így nem ölték meg.||
09834||2.Kir.11.3||Jóás vele együtt rejtve maradt az ÚR házában hat esztendeig. Az országban pedig Ataljá uralkodott.||
09835||2.Kir.11.4||A hetedik esztendőben azonban Jójádá elküldött, és magához hívatta a palotaőrök és a testőrök századparancsnokait, bevitte őket magával az ÚR házába, szövetséget kötött velük, megeskette őket az ÚR házában, majd megmutatta nekik a királyfit.||11659
09836||2.Kir.11.5||Azután megparancsolta nekik: Ezt kell tennetek: egyharmada azoknak, akik a nyugalom napján jönnek őrségre, tartson őrséget a királyi palotánál.||10639;-10642
09837||2.Kir.11.6||Egyharmad részetek legyen a Szúr-kapuban, egyharmad részetek a testőrök mögötti kapuban. Nagy figyelemmel őrizzék a házat, hogy senki rajtunk ne üthessen!||
09838||2.Kir.11.7||Az a két rész pedig közületek, az egész, amely szombaton kilép az őrszolgálatból, maradjon az ÚR házának őrzésére a király mellett.||
09839||2.Kir.11.8||Vegyétek körül a királyt mindnyájan fegyverrel a kezetekben, és azt, aki a sorokba be akarna törni, öljétek meg! A király körül legyetek, amikor kijön és bemegy.||
09840||2.Kir.11.9||A csapatok vezérei úgy cselekedtek, amint Jójádá főpap meghagyta nekik. Mindegyik maga mellé vette az ő embereit, azokat, akik szombaton őrségbe álltak, azokkal együtt, akiket felváltottak szombaton, és Jójádá paphoz mentek.||
09841||2.Kir.11.10||A főpap pedig a csapatok vezéreinek odaadta Dávid király dárdáit és pajzsait, amelyek az ÚR házában voltak.||8217;8221
09842||2.Kir.11.11||A testőrök ott álltak a király körül, mindegyik fegyverrel a kezében, a templom jobb oldalától a bal oldaláig, az oltár és a szentély irányában.||
09843||2.Kir.11.12||Ekkor kivezette Jójádá a királyfit, fejére tette a koronát, kezébe adta a bizonyságot, és királlyá tették és felkenték őt. Kezükkel tapsoltak, és ezt kiáltották: Éljen a király!||5382;-5384
09844||2.Kir.11.13|Ataljá meggyilkolása|Amikor Ataljá meghallotta a testőrök és a nép zajongását, bement a néphez az ÚR házába.||9832
09845||2.Kir.11.14||Amikor szétnézett, íme, a király ott állt az emelvényen, ahogy szokás. A király előtt álltak a fejedelmek és a trombitások, az egész föld népe ujjongott, és trombitáltak. Akkor Ataljá megszaggatta ruháját, és így kiáltott: Árulás! Árulás!||
09846||2.Kir.11.15||De Jójádá főpap azt parancsolta a csapatok vezéreinek, a sereg hadnagyainak: Vezessétek ki őt a sorok között, és ha valaki követné őt, öljétek meg fegyverrel! Mert azt mondta a főpap, hogy ne öljék meg az ÚR házában.||
09847||2.Kir.11.16||Utat nyitottak neki, és amikor a királyi palota kocsibejárójához ért, ott megölték.||9832;2091
09848||2.Kir.11.17||Ekkor szövetséget kötött Jójádá az ÚR, a király és a nép között, hogy ők az ÚR népe lesznek; és külön szövetséget kötött a király és a nép között.||12551;12579;-12581
09849||2.Kir.11.18||Majd elment az egész föld népe a Baal templomához, lerombolta azt, oltárait és bálványait teljesen összetörte, és Mattánt, a Baal papját megölték az oltárok előtt. Ezután a főpap felügyelőket rendelt az ÚR házába.||9820;9821;5278;-5289
09850||2.Kir.11.19||Maga mellé vette a csapatok vezéreit, a palotaőrséget, a testőröket és az egész föld népét, és elvitték a királyt az ÚR házából, és a testőrök kapujának útján a királyi palotához mentek. És Jóás ült a királyi trónra.||
09851||2.Kir.11.20||Az egész föld népe örvendezett, és megnyugodott a város, miután megölték Atalját fegyverrel a királyi palotánál.||9832;9847
09852||2.Kir.11.21|Jóás kijavíttatja a templomot|Jóás hétesztendős volt, amikor uralkodni kezdett.||
09853||2.Kir.12.1||Jéhú hetedik évében tették királlyá Jóást, és negyven esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Cibjá volt, és Beérsebából származott.||11680
09854||2.Kir.12.2||Jóás az ÚR szemében kedves dolgot cselekedett mindaddig, amíg Jójádá pap oktatta őt.||9835
09855||2.Kir.12.3||De a magaslatok oltárait nem rontatták le, a nép még mindig ott áldozott és tömjénezett a magaslatok oltárain.||5245;-5248;3238;3239
09856||2.Kir.12.4||Jóás megparancsolta a papoknak, hogy minden pénzt, amelyet Istennek szentelnek és az ÚR házába bevisznek, a megszámlálás pénzét és a személyek váltságának pénzét is, azt is, amelyet ki-ki szabad akarata szerint az ÚR házába bevisz,||2395;5358;5359
09857||2.Kir.12.5||vegyék magukhoz a papok, mindegyik a maga ismerősétől, és javíttassák ki az ÚR házának rongálódásait mindenütt, ahol romlást látnak rajta.||
09858||2.Kir.12.6||De mikor Jóás király huszonharmadik esztendejéig sem javították ki a papok az ÚR házának romlásait,||
09859||2.Kir.12.7||előhívatta Jóás király Jójádá papot a többi pappal együtt, és megkérdezte őket: Miért nem javítjátok ki az ÚR házának romlásait? Ezután nem vehetitek magatokhoz ismerőseitek pénzét, hanem oda kell adnotok a templom rongálódásainak kijavítására!||
09860||2.Kir.12.8||A papok beleegyeztek, hogy többé semmi pénzt sem fogadnak el a néptől, de a ház rongálódásainak javításáról mégsem gondoskodtak.||
09861||2.Kir.12.9||Jójádá pap vett egy ládát, a fedelén csinált egy nyílást, és az oltár mellé helyezte jobb felől, amerről az ÚR házába bemennek, hogy abba töltsenek a papok, a templom küszöbének őrzői minden pénzt, amelyet az ÚR házába hoznak.||11080
09862||2.Kir.12.10||Amikor látták, hogy sok pénz van a ládában, fölment a király íródeákja a főpappal együtt, csomóba kötötték és megszámlálták az ÚR házában talált pénzt.||11690
09863||2.Kir.12.11||A megmért pénzt ezután a munkavezetőknek a kezébe adták, akik az ÚR házához voltak rendelve, ők pedig kiadták azt az ácsoknak és építőknek, akik a házon dolgoztak,||
09864||2.Kir.12.12||és a kőműveseknek és a kőfaragóknak fa és faragott kő vásárlására, az ÚR háza rongálódásainak kijavítására és mindarra, ami a templom javítására szükséges volt.||
09865||2.Kir.12.13||De abból a pénzből, amelyet bevittek az ÚR házába, nem csináltattak az ÚR házához sem ezüstpoharakat, sem késeket, sem medencéket, sem trombitákat, sem bármi más arany- vagy ezüstedényt,||3990;-3998
09866||2.Kir.12.14||hanem a munkásoknak adták, és azt csak az ÚR házának javítására költhették.||
09867||2.Kir.12.15||Nem számoltatták el azokat az embereket, akikre rábízták a pénzt, hogy átadják a munkavezetőknek, mivel azok hűségesen jártak el.||10154
09868||2.Kir.12.16||De a vétekért és a bűnért való pénzt nem vitték az ÚR házába, az a papoké lett.||2845;2846
09869||2.Kir.12.17||Ebben az időben vonult fel Hazáél, Arám királya, és megszállta Gátot és be is vette. Azután megfordult Hazáél, hogy Jeruzsálem ellen menjen.||9741;9876;9877
09870||2.Kir.12.18||De Jóás, Júda királya vette az összes megszentelt ajándékot, amelyeket atyái, Jósáfát, Jórám és Ahazjá, Júda királyai az ÚRnak szenteltek, és amelyeket ő maga szentelt neki, és minden aranyat, amely az ÚR házának és a királyi palotának a kincsei között található volt, és elküldte Hazáélnak, Arám királyának, mire ő elvonult Jeruzsálem alól.||9268
09871||2.Kir.12.19||Jóásnak egyéb dolgai és minden cselekedete pedig vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11680;-11697
09872||2.Kir.12.20||Szolgái azonban föllázadtak, és pártot ütöttek ellene, és megölték Jóást Bét-Millóban, amerre Szillába megy le az ember.||9915;-9917
09873||2.Kir.12.21||Józákár, Simeát fia és Jehózábád, Sómér fia, az ő szolgái ölték meg őt, és meghalt. Majd atyáihoz temették a Dávid váro sá ban. Utána fia, Amacjá lett a király.||
09874||2.Kir.13.1|Jóáház és Jóás uralkodása Izráelben|Jóásnak, Ahazjá fiának, Júda királyának huszonharmadik évében lett Jóáház, Jéhú fia Izráel királya Samáriában tizenhét esztendeig.||
09875||2.Kir.13.2||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, és követte Jeroboámnak, Nebát fiának vétkeit, aki bűnbe ejtette Izráelt, és nem szakított azokkal.||
09876||2.Kir.13.3||Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Izráel ellen, és Hazáélnak, Arám királyának és Benhadadnak, Hazáél fiának kezébe adta őket uralkodása egész idejére.||9741;9742
09877||2.Kir.13.4||De Jóáház könyörgött az ÚRnak, és meghallgatta őt az ÚR. Mert rátekintett Izráel nyomorúságára, hogy miképp nyomorgatja őket Arám királya.||
09878||2.Kir.13.5||Isten szabadítót küldött Izráelnek, aki megmentette őket az arámok hatalmától, hogy Izráel fiai úgy lakhassanak sátraikban, ahogy azelőtt.||9925
09879||2.Kir.13.6||De mégsem tértek el Jeroboám házának bűneitől, aki bűnbe ejtette Izráelt, hanem azokban jártak, sőt az Asérá-szobor is a helyén maradt Samáriában.||
09880||2.Kir.13.7||Pedig nem maradt Jóáháznak több embere, mint ötven lovas, tíz harci szekér és tízezer gyalogos. A többit mind megölte Arám királya és olyanná tette, mint a cséplő pora.||9741;9742
09881||2.Kir.13.8||Jóáház egyéb dolgai, minden cselekedete, bátor tettei vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09882||2.Kir.13.9||És elaludt, és atyáihoz tért Jóáház, és eltemették Samáriában. Utána fia, Jóás lett a király.||
09883||2.Kir.13.10||Jóásnak, Júda királyának harminchetedik évében lett Jóás, Jóáház fia Izráel királya Samáriában tizenhat esztendeig.||
09884||2.Kir.13.11||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, és nem szakított Jeroboámnak, Nebát fiának semmi vétkével, aki bűnbe ejtette Izráelt, hanem folytatta azokat.||
09885||2.Kir.13.12||Jóásnak egyéb dolgai pedig, amit csak cselekedett, és bátorsága, amelylyel harcolt Amacjá, Júda királya ellen, vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||9906;9909;9910;11724;-11730
09886||2.Kir.13.13||És elaludt, és atyáihoz tért Jóás, és királyi trónjára Jeroboám ült. Jóást Samáriában temették el, Izráel királyai mellé.||9914
09887||2.Kir.13.14|Háború az arámokkal|Amikor Elizeus olyan betegségbe esett, amelybe bele is halt, lement hozzá Jóás, Izráel királya, és arcára borulva sírt, és ezt mondta: Atyám, atyám! Izráel harci szekerei és lovasai!||9888;-9892;10133;9592;9710;9716
09888||2.Kir.13.15||Elizeus azt mondta neki: Fogj íjat és nyilakat! És ő kezébe vette a nyilakat és az íjat.||
09889||2.Kir.13.16||Akkor azt mondta Izráel királyának: Fogd meg kezeddel az íjat! Ekkor megfogta kezével, és Elizeus is rátette kezeit a király kezeire,||
09890||2.Kir.13.17||és azt mondta: Nyisd ki a keletre nyíló ablakot! Amikor kinyitotta, azt mondta Elizeus: Lőj! És lőtt. Akkor azt mondta: Az ÚR győzelmes nyila ez, győzelmes nyíl az arámok ellen. Mert megvered az arámokat Afékben egész a megsemmisülésig.||
09891||2.Kir.13.18||Azután ezt mondta: Vedd föl a nyilakat! És fölvette. Ő pedig azt mondta Izráel királyának: Lőj a földbe! Bele is lőtt a földbe háromszor, azután abbahagyta.||
09892||2.Kir.13.19||Akkor megharagudott rá Isten embere, és azt mondta: Ötször vagy hatszor kellett volna lőnöd, akkor megverted volna az arámokat egész a megsemmisülésig. De így már csak háromszor vered meg az arámokat.||
09893||2.Kir.13.20||Azután meghalt Elizeus, és eltemették. A móábi portyázó csapatok pedig az országba törtek a következő esztendőben.||9536
09894||2.Kir.13.21||Akkor történt, hogy egy embert temettek, és amikor meglátták a csapatokat, gyorsan odatették azt az embert Elizeus sírjába. De amint odakerült és hozzáért a teste Elizeus teteméhez, megelevenedett az az ember, és a lábára állt.||
09895||2.Kir.13.22||Hazáél pedig, Arám királya Jóáház egész idejében nyomorgatta Izráelt.||9741;9742
09896||2.Kir.13.23||De megkegyelmezett nekik az ÚR, megkönyörült rajtuk, és hozzájuk tért az Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal kötött szövetségéért, és nem akarta őket elveszíteni, és el sem vetette őket maga elől mindmáig.||398;-407;1578;1579
09897||2.Kir.13.24||Mikor meghalt Hazáél, Arám királya, fia, Benhadad lett a király.||
09898||2.Kir.13.25||Akkor Jóás, Jóáház fia visszavette Benhadadnak, Hazáél fiának kezéből a városokat, amelyeket erőszakkal vett el Jóáháznak, az ő atyjának kezéből. Háromszor verte meg őt Jóás, és visszaszerezte Izráel városait.||9895
09899||2.Kir.14.1|Amacjá uralkodása Júdában|Jóásnak, Jóáház fiának, Izráel királyának második esztendejében kezdett uralkodni Amacjá, Jóásnak, Júda királyának a fia.||11707
09900||2.Kir.14.2||Huszonöt esztendős volt, amikor uralkodni kezdett, és huszonkilenc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyjának neve Jehóaddán volt, Jeruzsálemből származott.||
09901||2.Kir.14.3||Az ÚR szemében kedves dolgot cselekedett, de mégsem annyira, mint atyja, Dávid, hanem csak úgy tett mindent, mint atyja, Jóás.||9255
09902||2.Kir.14.4||Mert a magaslatokat nem rontották le, hanem a nép még mindig ott áldozott és ott tömjénezett a magaslatokon.||9855
09903||2.Kir.14.5||Mikor azután a birodalom megerősödött a kezében, megölette szolgáit, akik atyját, a királyt megölték azelőtt.||9872;9873
09904||2.Kir.14.6||De a gyilkosok fiait nem ölette meg, amint meg van írva Mózes törvénykönyvében, amelyben az ÚR megparancsolta és megmondta: Meg ne öljék az atyákat a fiakért, se a fiakat meg ne öljék az atyákért! Ki-ki saját bűnéért haljon meg!||5541
09905||2.Kir.14.7||Ugyanő levert tízezer edómit a Sósvölgyben, Szelát pedig bevette ostrommal és elnevezte Jokteélnek, és mind e mai napig ez a neve.||9749
09906||2.Kir.14.8|Amacjá vereséget szenved Izráeltől|Akkor követeket küldött Amacjá Jóáshoz, Jóáház fiához, aki Jéhúnak, Izráel királyának volt a fia, ezzel az üzenettel: Jöjj, nézzünk egymás szemébe!||
09907||2.Kir.14.9||Jóás, Izráel királya erre ezt a választ küldte Amacjának, Júda királyának: A bogáncskóró, amely a Libánonon van, elküldött ezzel az üzenettel Libánon cédrusához: Add leányodat feleségül a fiamnak. De a mező vadja, amely a Libánonon van, átszaladt a bogáncskórón, és eltaposta.||6762;-6769
09908||2.Kir.14.10||Azért fuvalkodtál fel szívedben, mert megverted az edómiakat? Elégedjél meg a dicsőséggel, és maradj otthon! Miért akarsz a szerencsétlenséggel harcra kelni, hogy elessél te magad, és elessen Júda is veled együtt?||9905
09909||2.Kir.14.11||De Amacjá nem hallgatott rá, mire felvonult Jóás, Izráel királya, és szembeszálltak egymással, ő és Amacjá, Júda királya a júdai Bétsemesnél.||6203;6212
09910||2.Kir.14.12||De Izráel megverte Júdát, és mindenki elmenekült, ki-ki a maga sátrába.||11727;11730
09911||2.Kir.14.13||Amacját, Júda királyát, Jóásnak, Ahazjá fiának a fiát is elfogta Jóás, Izráel királya Bétsemesnél. Majd Jeruzsálem ellen vonult, és lerontotta Jeruzsálem várfalát, az Efraim kapujától egészen a Szöglet-kapuig, négyszáz könyök hosszúságban.||
09912||2.Kir.14.14||Elvitt minden aranyat, minden ezüstöt és minden edényt, amelyet az ÚR házában és a királyi palota kincsei között talált, majd túszokat is szedett, és visszatért Samáriába.||9244;9245
09913||2.Kir.14.15|Jóás és Amacjá halála|Jóás egyéb dolgai pedig, amelyeket cselekedett, és bátor tettei, és hogy miképp hadakozott Amacjá, Júda királya ellen, vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||9885
09914||2.Kir.14.16||És elaludt és atyáihoz tért Jóás, és eltemették Samáriában, Izráel királyai mellé. Fia, Jeroboám uralkodott utána.||
09915||2.Kir.14.17||De Amacjá, Jóásnak, Júda királyának fia Jóásnak, Jóáház fiának, Izráel királyának a halála után még tizenöt esztendeig élt.||11707
09916||2.Kir.14.18||Amacjá egyéb dolgai vajon nincsenek-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||
09917||2.Kir.14.19||Pártot ütöttek ellene Jeruzsálemben, mire ő Lákisba menekült. De utána küldtek Lákisba, és ott megölték.||
09918||2.Kir.14.20||Majd visszahozták lovakon és eltemették Jeruzsálemben, Dávid városában az atyáihoz.||
09919||2.Kir.14.21||Akkor Júda egész népe fogta a tizenhat éves Azarját, és őt tette királlyá atyja, Amacjá helyett.||
09920||2.Kir.14.22||Ő építette föl Élatot, amelyet visszavett Júdának azután, hogy a király elaludt atyáival.||4946
09921||2.Kir.14.23|Jeroboám uralkodása Izráelben|Amacjának, Jóásnak, Júda királya fiának a tizenötödik esztendejétől fogva uralkodott Jeroboám, Jóásnak, Izráel királyának fia Samáriában negyvenegy esztendeig.||
09922||2.Kir.14.24||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, mert nem hagyta el Jeroboámnak, Nebát fiának egyetlen vétkét sem, aki bűnbe ejtette Izráelt.||
09923||2.Kir.14.25||Ő szerezte vissza Izráel határát Hamáttól fogva a puszta tengerig az ÚRnak, Izráel Istenének beszéde szerint, amelyet szólt szolgája, Jónás próféta, Amittaj fia által, aki Gat-Héferből való volt.||22599
09924||2.Kir.14.26||Mert rátekintett az ÚR Izráel igen nagy nyomorúságára, a szabad ember és a rabszolga ínségére, és hogy nincs senki, aki Izráelt megszabadíthatná.||5794
09925||2.Kir.14.27||Nem mondta azt az ÚR, hogy Izráel nevét eltörli az ég alól, ezért megszabadította őket Jeroboám, Jóás fia által.||9878
09926||2.Kir.14.28||Jeroboám egyéb dolgai pedig és minden cselekedete és bátor tettei, hogy miképp hadakozott, és hogyan szerezte vissza Damaszkuszt és a Júdához tartozó Hámátot Izráelnek, vajon nincsenek-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09927||2.Kir.14.29||És elaludt Jeroboám, és atyáihoz, Izráel királyaihoz tért, és fia, Zekarjá lett a király utána.||
09928||2.Kir.15.1|Azarjá (Uzzijjá) uralkodása Júdában|Jeroboámnak, Izráel királyának huszonhetedik esztendejében kezdett uralkodni Azarjá, Amacjának, Júda királyának a fia.||11735;-11739
09929||2.Kir.15.2||Tizenhat éves volt, amikor uralkodni kezdett, és ötvenkét esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyjának neve Jekoljá volt, Jeruzsálemből származott.||9919
09930||2.Kir.15.3||Az ÚR szemében kedves dolgot cselekedett, úgy, amint atyja, Amacjá cselekedett.||
09931||2.Kir.15.4||Csakhogy a magaslatokat nem rontották le, a nép még ott áldozott és tömjénezett a magaslatokon.||
09932||2.Kir.15.5||Az ÚR megverte a királyt, leprás lett egész halála napjáig, és külön házban lakott. Jótám, a király fia állt a palota élén, és szolgáltatott igazságot a föld népének.||11750;-11755
09933||2.Kir.15.6||Azarjá többi dolga és minden cselekedete vajon nincsen-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11735;-11757
09934||2.Kir.15.7||Elaludt Azarjá, és atyáihoz temették Dávid városában, és fia, Jótám lett utána a király.||11757;9932
09935||2.Kir.15.8|Gyors uralkodóváltozások Izráelben|Azarjának, Júda királyának harmincnyolcadik esztendejében kezdett uralkodni Zekarjá, Jeroboám fia Izráelen Samáriában hat hónapig.||9927
09936||2.Kir.15.9||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, mint atyái tették. Nem hagyta el Jeroboámnak, Nebát fiának bűneit, aki vétekbe ejtette Izráelt.||9180;-9185
09937||2.Kir.15.10||Sallum, Jábés fia pártot ütött ellene, és megölte őt a nép szeme láttára, és miután megölte, ő maga uralkodott helyette.||
09938||2.Kir.15.11||Zekarjá többi dolga pedig, íme, meg van írva Izráel királyainak krónikáskönyvében.||
09939||2.Kir.15.12||Ez az ÚR beszéde, amit Jéhúról szólt ekképpen: Negyedízig ülnek fiaid Izráel trónján. És így történt.||9825
09940||2.Kir.15.13||Uzzijjának, Júda királyának harminckilencedik esztendejében Sallum, Jábés fia lett a király, de csak egy hónapig uralkodott Samáriában.||
09941||2.Kir.15.14||Mert feljött Menahém, a tircabeli Gádi fia, és Samáriába ment, megölte Sallumot, Jábés fiát Samáriában, és miután megölte, ő uralkodott helyette.||9307
09942||2.Kir.15.15||Sallum többi dolga pedig és pártütése, amelyet végrehajtott, íme, meg van írva Izráel királyainak krónikáskönyvében.||
09943||2.Kir.15.16||Akkor verte le Menahém Tircából kiindulva Tifszahot, egész határukat és mindazokat, akik ott laktak, mivel nem engedték be. Ezért verte le őket, és még a várandós asszonyokat is mind felhasította.||
09944||2.Kir.15.17|Menahém uralkodása Izráelben|Azarjának, Júda királyának harminckilencedik évétől fogva uralkodott Menahém, Gádi fia Izráelen tíz esztendeig Samáriában.||
09945||2.Kir.15.18||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett: nem hagyta el Jeroboámnak, Nebát fiának bűneit egész életében, aki vétekbe ejtette Izráelt.||
09946||2.Kir.15.19||Púl, Asszíria királya rátört az országra, és Menahém ezer talentum ezüstöt adott Púlnak, hogy legyen neki segítségül birodalma megerősítésében.||
09947||2.Kir.15.20||Menahém adót vetett ki Izráelben a gazdagokra, ötven ezüstsékelt minden egyes emberre, hogy azt Asszíria királyának adja, mire visszatért Asszíria királya, és nem maradt ott az országban.||
09948||2.Kir.15.21||Menahém többi dolga pedig és minden cselekedete vajon nincs-e megírva Izráel királyainak krónikáskönyvében?||
09949||2.Kir.15.22||És elaludt Menahém, és atyáihoz tért, és utána fia, Pekahjá uralkodott.||
09950||2.Kir.15.23|Izráel utolsó királyai|Azarjának, Júda királyának ötvenedik esztendejében kezdett uralkodni Pekahjá, Menahém fia Izráelen Samáriában két esztendeig.||
09951||2.Kir.15.24||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, nem távozott el Jeroboámnak, Nebát fiának bűneitől, aki vétekbe ejtette Izráelt.||9936
09952||2.Kir.15.25||De pártot ütött ellene Pekah, Remaljáhú fia, az ő hadnagya, és Argóbbal és Arjéval együtt megölte őt Samáriában, a királyi palotában. Ötven gileádbeli ember volt vele, amikor megölte, és ő lett helyette a király.||
09953||2.Kir.15.26||Pekahjá többi dolga pedig és minden cselekedete, íme, meg van írva Izráel királyainak krónikáskönyvében.||
09954||2.Kir.15.27||Azarjának, Júda királyának ötvenkettedik évében kezdett uralkodni Pekah, Remaljáhú fia Izráelen Samáriában húsz esztendeig.||
09955||2.Kir.15.28||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett: nem szakított Jeroboámnak, Nebát fiának bűneivel, aki vétekbe ejtette Izráelt.||9936
09956||2.Kir.15.29||Pekahnak, Izráel királyának idejében jött el Tiglat-Pileszer, Asszíria királya, és elfoglalta Ijjónt, Ábél-Bét-Maakát, Jánóahot, Kedest, Hácórt, Gileádot, Galileát és Naftáli egész földjét, és fogságba hurcolta őket Asszíriába.||9270
09957||2.Kir.15.30||De Hóséa, Élá fia pártot ütött Pekah, Remaljáhú fia ellen, és levágta őt. És miután megölte, ő lett helyette a király Jótámnak, Uzzijjá fiának huszadik esztendejében.||
09958||2.Kir.15.31||Pekah többi dolga pedig és minden cselekedete, íme, meg van írva Izráel királyainak krónikáskönyvében.||11772
09959||2.Kir.15.32|Jótám uralkodása Júdában|Pekahnak, Remaljáhú fiának, Izráel királyának második esztendejében kezdett uralkodni Jótám, Uzzijjának, Júda királyának a fia.||11758
09960||2.Kir.15.33||Huszonöt esztendős volt, amikor uralkodni kezdett, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Jerúsá volt, Cádók leánya.||
09961||2.Kir.15.34||Az ÚR szemében kedves dolgot cselekedett, úgy, amint apja, Uzzijjá cselekedett.||9934
09962||2.Kir.15.35||Csak a magaslatokat nem rontották le. Még ott áldozott és tömjénezett a nép a magaslatokon. Ő építette meg az ÚR házának felső kapuját.||
09963||2.Kir.15.36||Jótám többi dolga pedig és minden cselekedete vajon nincsen-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11758;-11763
09964||2.Kir.15.37||Ebben az időben kezdte az ÚR ráküldeni Júdára Recínt, Arám királyát és Pekahot, Remaljáhú fiát.||17851
09965||2.Kir.15.38||És elaludt Jótám, és atyáihoz tért, és eltemették elődeihez Dávidnak, az ő atyjának városában. És utána Áház, a fia lett a király.||
09966||2.Kir.16.1|Áház uralkodása Júdában|Pekahnak, Remaljáhú fiának tizenhetedik esztendejében kezdett uralkodni Áház, Jótámnak, Júda királyának fia.||11767
09967||2.Kir.16.2||Húszesztendős volt Áház, amikor uralkodni kezdett, és tizenhat évig uralkodott Jeruzsálemben. De nem úgy cselekedett, mint Dávid, az ő atyja, ami tetszett volna az ÚRnak, az ő Istenének.||
09968||2.Kir.16.3||Izráel királyainak az útján járt, még a fiát is elégette áldozatul a pogányok utálatosságai szerint, akiket az ÚR Izráel fiai elől kiűzött.||9605;3272
09969||2.Kir.16.4||Ott áldozott és tömjénezett a magaslatokon és a halmokon és minden zöld fa alatt.||9995;20643
09970||2.Kir.16.5||Abban az időben jött fel Recín, Arám királya és Pekah, Remaljáhú fia, Izráel királya Jeruzsálem ellen. Körül is zárták Áházt, de nem tudták legyőzni.||17851;11743;11748;11749
09971||2.Kir.16.6||Akkor szerezte vissza Recín, Arám királya Élatot az arámoknak, és irtotta ki a júdaiakat Élatból. Azután arámok jöttek Élatba, és ott laknak mindmáig.||9920
09972||2.Kir.16.7||Követeket küldött Áház Tiglat-Pileszerhez, Asszíria királyához ezzel az üzenettel: Szolgád és fiad vagyok. Jöjj fel, és szabadíts meg engem Arám királyának kezéből és Izráel királyának markából, akik reám támadtak.||9956;11771;-11774;11787
09973||2.Kir.16.8||És vette Áház az ezüstöt és az aranyat, amely az ÚR házában és a királyi palota kincsei között található volt, és elküldte ajándékul Asszíria királyának.||11787
09974||2.Kir.16.9||És engedett neki Asszíria királya. Felvonult Asszíria királya Damaszkusz ellen, bevette azt, és a benne levőket Kírbe hurcolta, Recínt pedig megölte.||18052;22434;-22435
09975||2.Kir.16.10|Áház átalakítja a templom berendezését|Ezután Áház elébe ment Tiglat-Pileszernek, Asszíria királyának Damaszkuszba. Amikor Áház király meglátta azt az oltárt, amely Damaszkuszban volt, elküdte Áház király annak az oltárnak a hasonmását és mintaképét felszereléseivel együtt Úrijjá papnak.||11720
09976||2.Kir.16.11||Úrijjá pap pedig megépítette az oltárt a szerint a minta szerint, amelyet Áház király Damaszkuszból küldött. Mire Áház király visszajött Damaszkuszból, már elkészítette azt Úrijjá pap.||
09977||2.Kir.16.12||Amikor megjött a király Damaszkuszból, és meglátta az oltárt, odament ahhoz, és áldozott rajta.||
09978||2.Kir.16.13||Meggyújtotta égőáldozatát és ételáldozatát, áldozott italáldozattal is, és hálaáldozatainak vérét elhintette az oltár körül.||
09979||2.Kir.16.14||A rézoltárt pedig, amely az ÚR színe előtt állott, elvitette a ház elől, hogy ne álljon az ő oltára és az ÚR háza között, és az ő oltárának szögletéhez helyeztette azt észak felől.||
09980||2.Kir.16.15||Áház király megparancsolta Úrijjá papnak: E nagy oltáron gyújtsd meg a reggeli égőáldozatot és az esti ételáldozatot, a király égőáldozatát is az ő ételáldozatával együtt, az egész föld népének is mind az égőáldozatát, mind az ételáldozatát és italáldozatát. Az égőáldozat minden vérét és a többi áldozat minden vérét hintsd el körülötte. A rézoltárról pedig még majd gondolkozom.||
09981||2.Kir.16.16||És Úrijjá pap mindent úgy cselekedett, ahogy Áház király megparancsolta.||
09982||2.Kir.16.17||Áház király letörette a mosdóállványok peremeit, és levetette róluk a mosdómedencéket. A tengert is levetette a rézökrökről, amelyeken állott, és kőtalapzatra helyeztette.||8962;8972;8979
09983||2.Kir.16.18||A szombati hajlékot, amelyet a házban építettek, és a külső királyi bejáró helyét áthelyezte az ÚR házában Asszíria királya miatt.||
09984||2.Kir.16.19||Áház többi dolga pedig, amit cselekedett, vajon nincsen-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11767;-11769
09985||2.Kir.16.20||Majd elaludt, és atyáihoz tért Áház, és elődeihez temették Dávid városában, és utána fia, Ezékiás lett a király.||11793;10027
09986||2.Kir.17.1|Izráel lakossága asszír fogságba kerül|Áháznak, Júda királyának tizenkettedik évében kezdett uralkodni Hóséa, Élá fia Izráel fölött Samáriában kilenc évig.||
09987||2.Kir.17.2||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, de nem annyira, mint Izráelnek azok a királyai, akik előtte éltek.||
09988||2.Kir.17.3||Följött ellene Salmaneszer, Asszíria királya, és szolgájává lett Hóséa, és adót fizetett neki.||10035;10036
09989||2.Kir.17.4||De amikor Asszíria királya megtudta, hogy Hóséa pártot ütött ellene, és követeket küldött Szóhoz, Egyiptom királyához, az évenkénti adót pedig nem küldte meg Asszíria királyának, akkor Asszíria királya elfogatta és börtönbe vettette.||
09990||2.Kir.17.5||És fölvonult az asszíriai király az egész ország ellen. Fölvonult Samária ellen, és három esztendeig ostromolta.||
09991||2.Kir.17.6||És Hóséa kilencedik esztendejében bevette Asszíria királya Samáriát, és elhurcolta Izráelt Asszíriába. Halahban és Hábórban, a Gózán-folyó mellett és a médek városaiban telepítette le őket.||9956;10036
09992||2.Kir.17.7|Izráel bűnei és bűnhődése|Mindez pedig azért történt, mert Izráel fiai vétkeztek az ÚR, az ő Istenük ellen, aki kihozta őket Egyiptom földjéről, a fáraónak, az egyiptomi királynak kezéből, és idegen isteneket tiszteltek,||5626;5674;-5678
09993||2.Kir.17.8||és azoknak a pogányoknak a szokásai szerint jártak, akiket kiűzött az ÚR Izráel fiai elől, és úgy cselekedtek, mint Izráel királyai.||9968;9180;9185
09994||2.Kir.17.9||Alattomban olyan dolgokat cselekedtek Izráel fiai, amelyek ellenére voltak az ÚRnak, az ő Istenüknek. Magaslatokat építettek maguknak minden városukban, az őrtornyoknál és a bekerített városokban.||9975;-9983;20643
09995||2.Kir.17.10||Faragott oszlopokat és Asérákat állítottak maguknak minden magas halmon és minden zöldellő fa alatt.||19052;19075
09996||2.Kir.17.11||Ott tömjéneztek minden magaslaton, mint a pogányok, akiket az ÚR kiűzött előlük. Gonosz dolgokat cselekedtek, amelyekkel haragra indították az URat.||
09997||2.Kir.17.12||A bálványoknak szolgáltak, akik felől az ÚR azt parancsolta nekik: Ne tegyétek!||5060;5061
09998||2.Kir.17.13||És amikor megintette őket az ÚR Izráelben és Júdában minden prófétája és minden látnoka által e szavakkal: „Térjetek meg gonosz útjaitokról, és őrizzétek meg az én parancsolataimat és rendeléseimet a teljes törvény szerint, amelyet atyáitoknak parancsoltam, és amelyet hozzátok küldtem szolgáim, a próféták által”,||4064;7400;7949;19462;19905
09999||2.Kir.17.14||akkor ők nem engedelmeskedtek, hanem megkeményítették nyakukat, mint amilyen makacsak atyáik voltak, akik nem hittek Istenükben, az ÚRban.||4130;5755
10000||2.Kir.17.15||Sőt megvetették rendeléseit és szövetségét, amelyet atyáikkal kötött, és intelmeit, amelyekkel figyelmeztette őket, és a hiábavalóságot követve maguk is hiábavalókká lettek, és a körülöttük levő pogányokat követték, pedig azt parancsolta nekik az ÚR, hogy ne utánozzák őket.||16438;2180;-2185
10001||2.Kir.17.16||Elhagyták Istenüknek, az ÚRnak minden parancsolatát, és öntött bálványt csináltak maguknak, két borjút és Asérát készítettek, és meghajoltak az ég minden serege előtt, és szolgálták a Baalt.||9180;-9185
10002||2.Kir.17.17||Fiaikat és leányaikat elégették áldozatul, jövendőt mondtak, és varázslást űztek, és magukat teljesen eladták a bűnnek az ÚR bosszantására.||9968;9472;9477;9478
10003||2.Kir.17.18||Azért igen megharagudott az ÚR Izráelre, elvetette színe elől, és semmi sem maradt meg, egyedül csak Júda törzse.||9991;9169
10004||2.Kir.17.19||Sőt még Júda sem őrizte meg az ő Istenének, az ÚRnak parancsolatait, hanem Izráel szokásaihoz igazodva úgy cselekedett, mint azok.||9968;-9982
10005||2.Kir.17.20||Ezért idegenült el az ÚR Izráel összes utódaitól, megsanyargatta és fosztogatók kezébe adta őket, míg végül mindnyájukat elvetette színe elől.||9998;9999;10003
10006||2.Kir.17.21||Mert elszakította Izráelt Dávid házától, és királlyá tették Jeroboámot, Nebát fiát. Jeroboám pedig elcsalta Izráelt az ÚRtól, és igen nagy vétekbe ejtette őket.||9168;-9185
10007||2.Kir.17.22||Izráel fiai pedig követték Jeroboám minden bűnét, amelyet elkövetett, és nem távoztak el azoktól.||9936;10050;10054
10008||2.Kir.17.23||Míg végül az ÚR elvetette színe elől Izráelt, amint megmondta szolgái, a próféták által. Így hurcolták fogságra Izráelt a maga földjéről Asszíriába; és így van ez mindmáig.||22165;-22167
10009||2.Kir.17.24|A samaritánusok eredete|Asszíria királya azután más népet hozott be Bábelból, Kútából, Avvából, Hamátból és Szefarvaimból, és letelepítette őket Samária városaiba Izráel fiai helyett. Azok birtokba vették Samáriát, és annak városaiban laktak.||12122
10010||2.Kir.17.25||Ottlétük kezdetén történt, hogy nem félték az URat, mire az ÚR oroszlánokat bocsátott reájuk, amelyek többeket megöltek közülük.||3546
10011||2.Kir.17.26||Ezért azt mondták Asszíria királyának: A népek, akiket idehoztál és Samária városaiba telepítettél, nem ismerik, hogyan kell e föld Istenét tisztelni, azért ő oroszlánokat bocsátott rájuk, amelyek megölik őket, mert nem ismerik e föld Istene tisztelésének a módját.||
10012||2.Kir.17.27||Azért ezt parancsolta Asszíria királya: Vigyetek oda egyet a papok közül, akiket elhoztatok onnan, hogy menjen el, lakjon ott, és tanítsa meg őket ama föld Istenének helyes tiszteletére.||
10013||2.Kir.17.28||És elment egy a papok közül, akiket Samáriából fogságba vittek, és letelepedett Bételben, és megtanította őket, hogy miképp tiszteljék az URat.||9181;9186;9187
10014||2.Kir.17.29||De azért mindegyik nép külön isteneket is csinált magának, és elhelyezték azokat a magaslatok templomaiba, amelyeket a samáriabeliek építettek, mindegyik nép abban a városban, amelyben lakott.||
10015||2.Kir.17.30||A Bábelból való férfiak elkészítették a Szukkót-Benótot, a Kútából való férfiak megcsinálták Nérgalt, és a Hamátból való férfiak elkészítették Asímát.||
10016||2.Kir.17.31||Az Avvából valók elkészítették Nibhazt és Tartákot, a szefarvaimbeliek pedig elégették magzataikat áldozatul Adrammeleknek és Anammeleknek, a szefarvaimbeliek isteneinek.||9605;9968
10017||2.Kir.17.32||Bár az URat is tisztelték, a magaslatokra is állítottak papokat maguk közül, akik őérettük áldoztak a magaslatok templomaiban.||
10018||2.Kir.17.33||Így tisztelték az URat, és szolgálták saját isteneiket is ama népek szokása szerint, akik közül elhozták őket.||
10019||2.Kir.17.34||És mindmáig az ő régi szokásuk szerint cselekszenek. Nem tisztelik igazán az URat, és nem cselekszenek az ő rendelései és parancsai szerint, sem pedig ama törvény és parancsolat szerint, amelyet az ÚR parancsolt Jákób fiainak, akiknek az Izráel nevet adta,||956
10020||2.Kir.17.35||akikkel az ÚR szövetséget kötött, és ezt parancsolta nekik: Ne tiszteljetek idegen isteneket, és ne imádjátok őket, és ne szolgáljatok és ne áldozzatok nekik!||
10021||2.Kir.17.36||Hanem csak az URat tiszteljétek, őt imádjátok, és neki áldozzatok, aki kihozott titeket Egyiptom földjéről nagy erővel és kinyújtott karral.||1661;1867
10022||2.Kir.17.37||Őrizzétek meg az ő rendeléseit, ítéleteit, törvényét és parancsolatát, amelyeket megírt nektek! Azokat cselekedjétek mindenkor, és idegen isteneket ne tiszteljetek!||
10023||2.Kir.17.38||Ne felejtkezzetek el a veletek kötött szövetségemről, és ne tiszteljetek idegen isteneket,||
10024||2.Kir.17.39||hanem az URat, a ti Isteneteket tiszteljétek: akkor ő megszabadít titeket minden ellenségetek kezéből.||
10025||2.Kir.17.40||De nem engedelmeskedtek, hanem addigi szokásaik szerint cselekedtek.||6664
10026||2.Kir.17.41||Így félték ugyan ezek a pogányok az URat, de szolgálták az ő bálványaikat is, és így cselekedtek fiaik és unokáik is, amint az ő eleik cselekedtek, mindmáig.||10014;-10016
10027||2.Kir.18.1|Ezékiás uralkodása Júdában|Hóséának, Élá fiának, Izráel királyának a harmadik esztendejében kezdett uralkodni Ezékiás, Áháznak, Júda királyának fia.||9985;11794
10028||2.Kir.18.2||Huszonöt éves volt, amikor uralkodni kezdett, és huszonkilenc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Abí volt, Zekarjá leánya.||
10029||2.Kir.18.3||Az ÚR szemében kedves dolgot cselekedett, ahogy atyja, Dávid cselekedett.||9255
10030||2.Kir.18.4||Ő rontotta le a magaslatokat, törte össze az oszlopokat, és vágta ki az Asérát, és törte darabokra az érckígyót is, amelyet Mózes csinált. Mert mindeddig Izráel fiai tömjéneztek annak, és Nehustánnak nevezték.||11857;-11860;4349
10031||2.Kir.18.5||Csak az ÚRban, Izráel Istenében bízott, és őutána nem volt hozzá hasonló Júda összes királya között, sem azok között, akik őelőtte voltak.||11902;8829;9115;-9118
10032||2.Kir.18.6||Mert az ÚRhoz ragaszkodott, nem hajolt el tőle, és megőrizte parancsolatait, amelyeket az ÚR Mózesnek parancsolt.||
10033||2.Kir.18.7||Vele volt az ÚR mindenütt, és ahova csak ment, eredményes volt. Elszakadt Asszíria királyától, és nem szolgált neki.||9972;9973
10034||2.Kir.18.8||Leverte a filiszteusokat is, egész Gázát és határát az őrtornyoktól a kerített városokig.||
10035||2.Kir.18.9||Ezékiás király negyedik évében, amely Hóséának, Élá fiának, Izráel királyának hetedik esztendeje, feljött Salmaneszer, Asszíria királya Samária ellen, és ostrom alá vette.||9990;9991
10036||2.Kir.18.10||Három esztendő múlva, Ezékiás hatodik esztendejében el is foglalta. Ez Hóséának, Izráel királyának kilencedik éve volt. Ekkor vették be Samáriát.||
10037||2.Kir.18.11||Asszíria királya elhurcolta Izráelt Asszíriába, és letelepítette Halahban, Hábórnál, a Gózán-folyó mellé és a médek városaiban.||
10038||2.Kir.18.12||Azért, mert nem hallgattak az ÚRnak, az ő Istenüknek szavára, hanem megszegték szövetségét, mindazt, amit Mózes, az ÚR szolgája parancsolt: nem hallgattak azokra, és nem is teljesítették.||5626;5674;-5678
10039||2.Kir.18.13|Szanhérib megtámadja Jeruzsálemet|Ezékiás király tizennegyedik esztendejében felvonult Szanhérib, Asszíria királya Júdának minden bekerített városa ellen, és elfoglalta azokat.||18399;18456;-18458
10040||2.Kir.18.14||Akkor ezt az üzenetet küldte Ezékiás, Júda királya Asszíria királyához Lákisba: Vétkeztem, vonulj vissza innen! Amit rám rósz, elviselem! Asszíria királya Ezékiásra, Júda királyára háromszáz talentum ezüstöt és harminc talentum aranyat vetett ki.||10033
10041||2.Kir.18.15||És Ezékiás odaadott minden ezüstöt, amely az ÚR házában és a királyi palota kincsei között található volt.||
10042||2.Kir.18.16||Ugyanebben az időben szedette le az aranyat Ezékiás az ÚR templomának ajtajairól és az ajtófélfákról, amelyeket maga Ezékiás, Júda királya boríttatott be, és odaadta azokat Asszíria királyának.||
10043||2.Kir.18.17||De Asszíria királya mégis odaküldte Tartánt, Rabszáriszt és Rabsakét Lákisból Ezékiás király ellen igen nagy haddal Jeruzsálembe. Fölvonultak, és megérkeztek Jeruzsálem alá. Miután feljöttek és odaértek, megálltak a Felső-tó zsilipjénél, amely a ruhafestő útja mellett van.||18400;11886;-11893
10044||2.Kir.18.18||Akkor kihívatták a királyt. És kiment hozzájuk Eljákim, Hilkijjáhú fia, aki a királyi palota gondnoka volt, Sebná, az íródeák és Jóáh, Ászáf fia, az emlékíró.||
10045||2.Kir.18.19||Rabsaké azt mondta nekik: Mondjátok meg Ezékiásnak: Ezt üzeni a király, Asszíria nagy királya: „Miben bizakodtál?||
10046||2.Kir.18.20||Amit mondtál, csak üres beszéd, hogy tanács és erő elegendő a hadakozáshoz! Vajon kiben bíztál, hogy föllázadtál ellenem?||
10047||2.Kir.18.21||Tán csak nem ebben a törött nádszálban, Egyiptomban bizakodsz? Aki erre támaszkodik, annak belemegy a kezébe, és átlyukasztja. Ilyen a fáraó, Egyiptom királya mindenkihez, aki benne bízik!||18404
10048||2.Kir.18.22||Vagy azt akarjátok nekem mondani: Mi az ÚRban, a mi Istenünkben bízunk? Hát nem ő-e az, akinek magaslatait és oltárait lerontotta Ezékiás? Mind Júdának, mind Jeruzsálemnek pedig megparancsolta: ez előtt az oltár előtt imádkozzatok itt, Jeruzsálemben!||5245;5251
10049||2.Kir.18.23||Nosza, fogadj hát az én urammal, Asszíria királyával: Kétezer lovat adok neked, ha tudsz hozzájuk adni ugyanannyi lovast!||
10050||2.Kir.18.24||Hogy verhetnél vissza az én uram legkisebb hadnagyai közül csak egyet is, és hogyan bízhatnál Egyiptom harci szekereiben és lovasaiban?!||11441;11442
10051||2.Kir.18.25||Vajon az ÚR tudta nélkül jöttem-e föl e hely ellen, hogy azt elveszítsem? Az ÚR mondta nekem: Menj föl e föld ellen, és pusztítsd el!”||
10052||2.Kir.18.26||Erre Eljákim, Hilkijjáhú fia, Sebná és Jóáh ezt mondta Rabsakénak: Beszélj, kérlek, a te szolgáiddal arám nyelven, hiszen megértjük. Ne beszélj velünk héberül e nép füle hallatára, amely a kőfalon van!||
10053||2.Kir.18.27||Így felelt nekik Rabsaké: Vajon csak a te uradhoz és hozzád küldött engem az én uram, hogy elmondjam e dolgokat, és nem e férfiakhoz is, akik a kőfalon ülnek, hogy azután veletek együtt egyék meg a saját ganéjukat, és igyák meg a saját vizeletüket?||9701;9705
10054||2.Kir.18.28||Azzal odaállt Rabsaké, és zsidóul nagy hangosan így kezdett beszélni: Halljátok meg a királynak, Asszíria nagy királyának a beszédét!||
10055||2.Kir.18.29||Azt mondja a király: Meg ne csaljon titeket Ezékiás, mert nem szabadíthat meg titeket az ő kezéből.||
10056||2.Kir.18.30||Ne biztasson benneteket Ezékiás az ÚRral, ezt mondván: Bizonyosan megszabadít minket az ÚR, és nem adatik e város az asszíriai király kezébe!||10061
10057||2.Kir.18.31||Ne hallgassatok Ezékiásra, mert így szól Asszíria királya: Kössetek békét velem, és jöjjetek ki hozzám, és ki-ki egyék a maga szőlőjéből és a maga fügefájáról, és igyék kútjának vizéből,||8870
10058||2.Kir.18.32||míg eljövök, és elviszlek titeket a ti földetekhez hasonló földre, gabona- és bortermő földre, kenyeret és szőlőt adó földre, olajfát és mézet adó földre, hogy életben maradjatok, és ne haljatok meg. Ne higgyetek Ezékiásnak, mert félrevezet benneteket, amikor azt mondja: Az ÚR megszabadít minket!||
10059||2.Kir.18.33||Vajon a pogányok istenei megszabadították-e, ki-ki a maga földjét Asszíria királyának kezéből?||17928;17929
10060||2.Kir.18.34||Hol vannak Hamát és Arpád istenei? Hol vannak Szefarvaim, Héna és Ivvá istenei? Megszabadították-e Samáriát az én kezemből?||9974;20217
10061||2.Kir.18.35||E földön ki az az összes isten közül, aki megszabadíthatta volna országát az én kezemből? És az ÚR vajon kiszabadíthatná-e kezemből Jeruzsálemet?||10098;-10100
10062||2.Kir.18.36||De a hadinép hallgatott, nem felelt neki egy szót sem, mert a király azt parancsolta: Ne feleljetek neki!||
10063||2.Kir.18.37||Ezután Eljákim, Hilkijjáhú fia, a királyi palota gondnoka, Sebná, az íródeák és Jóáh, Aszáf fia, az emlékíró megszaggatott ruhákban Ezékiáshoz ment, és elmondták neki Rabsaké beszédét.||
10064||2.Kir.19.1|Ezékiás követeket küld Ézsaiáshoz|Amikor Ezékiás király hallotta ezeket, megszaggatta ruháit, zsákruhát öltött, és bement az ÚR házába.||18421
10065||2.Kir.19.2||Azután elküldte Eljákimot, a királyi palota gondnokát, Sebnát, az íródeákot és a papoknak véneit zsákruhába öltözve Ézsaiás prófétához, Ámóc fiához.||17723
10066||2.Kir.19.3||Ezek így szóltak neki: Ezt mondja Ezékiás: Ez a nap nyomorúságnak, szidalmazásnak és káromlásnak a napja. Mint mikor eljő a szülés ideje, de nincs erő a magzat megszülésére.||10073;10061
10067||2.Kir.19.4||Talán meghallja az ÚR, a te Istened Rabsaké minden beszédét, akit elküldött az ő ura, Asszíria királya, hogy szidalommal illesse az élő Istent és ká rom ló beszédekkel, amelyeket az ÚR, a te Istened meghallott. Könyörögj hát azokért, akik még megmaradtak!||10056;-10061
10068||2.Kir.19.5||Elmentek tehát Ezékiás király szolgái Ézsaiáshoz.||
10069||2.Kir.19.6||Ézsaiás így szólt hozzájuk: Mondjátok meg uratoknak, hogy így szól az ÚR: Ne ijedj meg azoktól a beszédektől, amelyeket hallottál, amelyekkel Asszíria királyának szolgái szidalmaztak engem.||
10070||2.Kir.19.7||Íme, olyan lelket adok belé, hogy egy hírt hall, és visszatér országába, ott pedig fegyverrel vágatom le őt a saját földjén.||10072;9715;9716;10080
10071||2.Kir.19.8|Szanhérib újabb felhívása, Ezékiás imádsága|És amikor Rabsaké visszatért, Asszíria királyát már Libná ellen harcolva találta, mert megtudta, hogy elvonult Lákisból.||6093
10072||2.Kir.19.9||Azt hallotta ugyanis Tirháká, az etióp király felől: Íme, elindult, hogy hadakozzék ellened. Erre visszafordult, és követeket küldött Ezékiáshoz ezzel az üzenettel:||18429
10073||2.Kir.19.10||Ezt mondjátok Ezékiásnak, Júda királyának: „Meg ne csaljon téged Istened, akiben bízol, azt gondolván, hogy Jeruzsálem nem adatik Asszíria királyának kezébe!||10056;10061
10074||2.Kir.19.11||Íme, hallottad, mit cselekedtek Asszíria királyai minden országgal, hogyan pusztították el azokat; és te talán megszabadulhatnál?||
10075||2.Kir.19.12||Vajon megszabadították-e a népek istenei azokat, akiket atyáim elpusztítottak: Gózánt, Háránt, Recefet és Eden fiait, akik Telasszárban voltak?||
10076||2.Kir.19.13||Hol van Hamát királya, Arpád királya és Szefarvaim városának királya meg Héna és Ivvá?”||
10077||2.Kir.19.14||Miután Ezékiás átvette a levelet a követek kezéből és elolvasta, fölment az ÚR házába, és kiterítette azt az ÚR előtt.||
10078||2.Kir.19.15||Majd Ezékiás így imádkozott az ÚR előtt: URam, Izráel Istene, aki a kerúbok között laksz, te vagy egyedül e föld minden országának Istene, te teremtetted a mennyet és a földet.||2215;-2217
10079||2.Kir.19.16||Fordítsd felém, URam, füledet, és hallgass meg! Nyisd föl, URam, szemedet, lásd meg és halld meg Szanhérib beszédét, aki ideküldte ezt az embert, hogy szidalommal illesse az élő Istent!||10073
10080||2.Kir.19.17||Igaz, URam, Asszíria királyai elpusztították a pogányokat és országaikat.||10074;-10076
10081||2.Kir.19.18||Isteneiket tűzbe vetették, de azok nem voltak istenek, hanem csak emberi kéz alkotásai: fa és kő, azért pusztíthatták el azokat.||
10082||2.Kir.19.19||Most azonban, URunk, Istenünk, kérlek, szabadíts meg minket az ő kezéből, hogy fölismerje e föld minden országa, hogy te, az ÚR vagy az egyetlen Isten!||
10083||2.Kir.19.20||Akkor Ézsaiás, Ámóc fia ezt az üzenetet küldte Ezékiásnak: Így szól az ÚR, Izráel Istene: Meghallottam könyörgésedet, amelyet Asszíria királya, Szanhérib miatt mondtál.||
10084||2.Kir.19.21||Ezt mondta róla az ÚR: Megvet és kigúnyol téged Sion szűz leánya, fejét csóválja mögötted Jeruzsálem leánya.||10049;10056
10085||2.Kir.19.22||Kit szidalmaztál és kit gyaláztál? És ki ellen emelted föl szavadat, vagy ki ellen emelted föl szemedet a magasságba? Izráel szentje ellen!||
10086||2.Kir.19.23||Követeid által így gúnyoltad az URat: Szekereim sokaságával fölhágok a hegyek csúcsára, a Libánon legtávolabbi részeire, és kivágom szálas cédrusait, ékes ciprusfáit, és eljutok legmagasabb hegyi lakóhelyére, legsűrűbb szálerdejébe is.||18444
10087||2.Kir.19.24||Kutat ástam, és mások vizét ittam, és kiszárítom lépteimmel Egyiptom folyójának minden ágát.||
10088||2.Kir.19.25||Tán nem hallottad? Régen megcsináltam, ősidők óta elterveztem ezt! Most csak véghezvittem, hogy puszta kőhalmokká dőljenek össze az erős városok.||
10089||2.Kir.19.26||Hogy lakóinak ereje megfogyatkozzon, megromoljon; megszégyenüljenek, és olyanok legyenek, mint a mező füve, a fiatal paréj, a háztető füve és mint a kalászhajtás előtt elszáradt gabona.||
10090||2.Kir.19.27||Ismerem ülésedet, járásodat-kelésedet és ellenem való tombolásodat.||
10091||2.Kir.19.28||Ellenem való tombolásodért és elbizakodásodért, amely felhatott a fülembe, karikámat az orrodba és zablámat a szádba vetem, és visszaviszlek azon az úton, amelyen ide jöttél.||18449;9437
10092||2.Kir.19.29||Teneked pedig, Ezékiás, ez legyen jelül: Ebben az évben azt eszitek, ami a tarlón magától kihajt, a második évben, ami annak magvaiból kihajt, de a harmadik évben már vettek és arattok, szőlőt ültettek, és annak gyümölcsét eszitek.||
10093||2.Kir.19.30||És aki megmenekült és megszabadult Júda házából, az gyökeret ver lenn, és gyümölcsöt terem fenn.||
10094||2.Kir.19.31||Mert Jeruzsálemből származik a maradék, és a Sion hegyéről azok, akik megszabadulnak. A Seregek URának buzgó szeretete cselekszi ezt!||17904
10095||2.Kir.19.32|Jeruzsálem megszabadul|Azért azt mondja az ÚR Asszíria királya felől: Nem jön be ebbe a városba, és nyilat sem lő bele, és felvértezett emberek sem ostromolják azt, sáncot sem ás mellette.||
10096||2.Kir.19.33||Azon az úton tér vissza, amelyen jött, de ebbe a városba nem jön be, azt mondja az ÚR.||10091
10097||2.Kir.19.34||Megoltalmazom e várost, hogy megtartsam, érettem és Dávidért, az én szolgámért.”||9122
10098||2.Kir.19.35||Még azon az éjszakán kijött az ÚR angyala, és levágott az asszírok táborából száznyolcvanötezret, és mikor korán reggel fölkeltek, íme, mindenütt holttestek hevertek.||18456
10099||2.Kir.19.36||Ekkor Szanhérib, Asszíria királya elindult, visszatért Ninivébe, és ott maradt.||10091;10096
10100||2.Kir.19.37||Egyszer aztán, mikor istenének, Niszróknak a templomában imádkozott, fiai, Adrammelek és Szárecer levágták karddal, maguk pedig elmenekültek Arárát földjére. Utána fia, Észarhaddón lett a király.||18458
10101||2.Kir.20.1|Ezékiás betegsége és meggyógyulása|Abban az időben halálosan megbetegedett Ezékiás. Ézsaiás próféta, Ámóc fia elment hozzá, és azt mondta neki: Azt mondja az ÚR: Rendelkezz a házadról, mert meghalsz, nem maradsz életben!||18459
10102||2.Kir.20.2||Akkor arccal a falhoz fordult, és így könyörgött az ÚRnak:||
10103||2.Kir.20.3||Ó, URam, emlékezzél meg róla, hogy hűséggel és feddhetetlen szívvel jártam előtted, és azt cselekedtem, ami jó volt a szemedben. És nagyon sírt Ezékiás.||10029;-10032;12687
10104||2.Kir.20.4||Ézsaiás pedig még alig ért a város közepére, amikor az ÚR beszéde így szólt hozzá:||
10105||2.Kir.20.5||Menj vissza, és mondd meg Ezékiásnak, az én népem fejedelmének: „Azt mondja az ÚR, Dávidnak, a te atyádnak Istene: Meghallgattam imádságodat, láttam könnyhullatásodat. Íme, meggyógyítalak: harmadnapra fölmész az ÚR házába.||
10106||2.Kir.20.6||Életedet tizenöt évvel meghosszabbítom, és megszabadítlak téged és e várost Asszíria királyának kezéből. Megoltalmazom e várost énértem és Dávidért, az én szolgámért.”||10097
10107||2.Kir.20.7||Majd Ézsaiás így folytatta: Hozzatok ide egy köteg száraz fügét! És hoztak. Ezt a kelésre kötötték, és akkor meggyógyult.||
10108||2.Kir.20.8||Ezékiás azt kérdezte Ézsaiástól: Mi lesz a jele, hogy meggyógyít az ÚR, és hogy harmadnapra fölmehetek az ÚR házába?||
10109||2.Kir.20.9||Ézsaiás így felelt: Ez legyen neked a jel az ÚRtól, hogy ő megcselekszi ezt a dolgot, amelyről szólt neked: előremenjen-e az árnyék tíz fokkal, vagy visszatérjen tíz fokkal?||
10110||2.Kir.20.10||Ezékiás így felelt: Könnyű az árnyéknak tíz fokkal megnyúlnia; ne úgy legyen, hanem menjen vissza az árnyék tíz fokkal!||
10111||2.Kir.20.11||Ekkor Ézsaiás próféta könyörgött az ÚRhoz, és ő visszatérítette tíz fokkal az árnyékot Áház napóráján azokon a fokokon, amelyeken már túlhaladt.||6077
10112||2.Kir.20.12|Babiloni követek Ezékiásnál|Ebben az időben Meródak-Baladán, Baladánnak, a babilóniai királynak fia levelet és ajándékokat küldött Ezékiásnak, mert meghallotta, hogy beteg volt.||
10113||2.Kir.20.13||Ezékiás meghallgatta őket, és megmutatta nekik egész kincsestárát, az ezüstöt, az aranyat, a fűszeres balzsamot, a drága kenetet, fegyvertárát és mindent, ami csak található volt a kincstáraiban, nem volt semmi a házában és az egész birodalmában, amit meg ne mutatott volna Ezékiás.||11902;11908
10114||2.Kir.20.14||Ekkor Ézsaiás próféta elment Ezékiás királyhoz, és megkérdezte tőle: Mit mondtak ezek a férfiak, és honnan jöttek hozzád? Ezékiás így felelt: Messze földről, Babilóniából jöttek.||
10115||2.Kir.20.15||Ő megkérdezte: Mit láttak a házadban? Ezékiás így felelt: Mindent láttak, ami csak házamban van, és semmi nincs kincstáramban, amit meg ne mutattam volna nekik.||
10116||2.Kir.20.16||Akkor azt mondta Ézsaiás Ezékiásnak: Halld meg az ÚR beszédét:||
10117||2.Kir.20.17||Íme, eljön az idő, amikor mindazt, ami házadban van, és amit mindmáig gyűjtöttek atyáid, elviszik Babilóniába, és semmi sem marad meg. Ezt mondja az ÚR.||10217
10118||2.Kir.20.18||Utódaid közül is, születendő fiaid közül is elhurcolnak némelyeket, és udvari szolgák lesznek a babilóniai király udvarában.||11921
10119||2.Kir.20.19||Ezékiás pedig azt mondta Ézsaiásnak: Jó az ÚR beszéde, amelyet elmondtál. És hozzátette: Nem csupa jóság-e, ha békesség és hűség lesz az én napjaimban, amíg élek?||7294
10120||2.Kir.20.20||Ezékiás többi dolga pedig és minden bátor tette és hogy miként készíttette a tavat és a vízvezetéket, amelyekkel a vizet a városba vezette, vajon nincsen-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11794;-11829
10121||2.Kir.20.21||És elaludt Ezékiás, és atyáihoz tért, és utána fia, Manassé lett a király.||
10122||2.Kir.21.1|Manassé uralkodása|Manassé tizenkét esztendős volt, amikor uralkodni kezdett, és ötvenöt esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Hefcibáh volt.||11911
10123||2.Kir.21.2||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, a pogányok utálatossága szerint, akiket az ÚR kiűzött Izráel fiai elől.||
10124||2.Kir.21.3||Mert újra megépítette a magaslatokat, amelyeket apja, Ezékiás leromboltatott, és oltárokat emelt a Baalnak, és Asérát állított, amint Aháb, Izráel királya cselekedett, és leborult az ég minden serege előtt, és nekik szolgált.||10030;9314;9317;3762
10125||2.Kir.21.4||Oltárokat is építtetett az ÚR házában, amelyről pedig azt mondta az ÚR: Jeruzsálembe helyezem nevemet!||9055
10126||2.Kir.21.5||Oltárokat építtetett az egész mennyei seregnek az ÚR házának mind a két udvarában.||10178;10179
10127||2.Kir.21.6||A fiát is átvitte a tűzön, és igézést és jelmagyarázást űzött, meg ördöngösöket és titokfejtőket tartott. Az ÚR szemében sok gonosz dolgot cselekedett, hogy őt haragra ingerelje.||9968;5394;3320;3324
10128||2.Kir.21.7||És az Asérá-bálványt, amelyet készített, bevitte abba a házba, amelyről azt mondta az ÚR Dávidnak és fiának, Salamonnak: Ebbe a házba és Jeruzsálembe helyezem nevem mindörökké, mert ezt választottam Izráel minden nemzetsége közül.||9055;11290
10129||2.Kir.21.8||Nem mozdítom ki többé Izráel lábát erről a földről, amelyet eleiknek adtam, ha hűségesen teljesítik mindazt, amit parancsoltam nekik, és egészen a törvény szerint élnek, amelyet Mózes, az én szolgám parancsolt nekik.||8191
10130||2.Kir.21.9||Ők azonban nem engedelmeskedtek, mert tévelygésbe ejtette őket Manassé, hogy azoknál a pogányoknál is gonoszabbul viseljék magukat, akiket az ÚR kipusztított Izráel fiai elől.||
10131||2.Kir.21.10||Akkor így beszélt az ÚR szolgái, a próféták által:||
10132||2.Kir.21.11||Mivel Manassé, Júda királya ezeket az utálatosságokat cselekedte, melyekkel gonoszabb dolgokat művelt mindannál, amit az előtte való emóriak cselekedtek, és Júdát is vétekbe ejtette bálványai által,||19386;20872;-20877
10133||2.Kir.21.12||azért ezt mondja az ÚR, Izráel Istene: „Íme, olyan veszedelmet hozok Jeruzsálemre és Júdára, hogy mindenkinek, aki azt hallja, mind a két füle belecsendül.||19477
10134||2.Kir.21.13||És kiterjesztem Jeruzsálemre is Samária mérőzsinórját és Aháb házának mértékét. Kitörlöm Jeruzsálemet, amint kitörlik a tálat, és kitörölve leborítják.||9990;9991;10003;9803;-9806;9474;-9476;20350;-20357;20367;-20370
10135||2.Kir.21.14||Elhagyom örökségem maradékát, és ellenségei kezébe adom őt, zsákmánya és martaléka lesz minden ellenségének.||
10136||2.Kir.21.15||Azért, mert gonoszul cselekedtek előttem, és haragra ingereltek engem őseik Egyiptomból való kijövetelének napjától fogva mindmáig.||
10137||2.Kir.21.16||És Manassé nagyon sok ártatlan vért is kiontott, úgyannyira, hogy Jeruzsálem mindenfelől megtelt vele. Ezenkívül van az a vétke, amellyel vétekbe ejtette Júdát, és az ÚR szemében gonoszul cselekedett.||10207;10208;10123;-10130
10138||2.Kir.21.17||Manassé többi dolga pedig és minden cselekedete és vétke, amelyet elkövetett, vajon nincs-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?”||11879;-11893
10139||2.Kir.21.18||És elaludt Manassé, és atyáihoz tért, és eltemették a palota kertjében, Uzzá kertjében, és fia, Ámón lett utána a király.||
10140||2.Kir.21.19|Ámón rövid uralkodása|Ámón huszonkét éves volt, amikor uralkodni kezdett, és két esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Mesullemet volt, a jotbai Hárúc leánya.||11931;-11934
10141||2.Kir.21.20||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, mint az apja, Manassé.||
10142||2.Kir.21.21||Teljesen azon az úton járt, amelyen apja, tisztelte a bálványokat, akiket apja is szolgált, és imádta azokat.||10123;-10132
10143||2.Kir.21.22||Elhagyta az URat, atyái Istenét, és nem járt az ÚR útján.||3538;-3557
10144||2.Kir.21.23||Ezért pártot ütöttek Ámón ellen saját szolgái, és megölték a királyt a palotájában.||
10145||2.Kir.21.24||Az ország népe azonban levágta mindazokat, akik pártot ütöttek Ámón király ellen, és az ország népe királlyá tette helyette Jósiást, a fiát.||
10146||2.Kir.21.25||Ámón többi dolga pedig, amit cselekedett, vajon nincsen-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11931
10147||2.Kir.21.26||Az Uzzá-kertben levő sírba temették el. És fia, Jósiás lett utána a király.||10139
10148||2.Kir.22.1|Jósiás uralkodása, a templom kijavítása|Nyolcesztendős volt Jósiás, amikor uralkodni kezdett, és harmincegy évig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Jedídá volt, a bockati Adájá leánya.||11936;-11968
10149||2.Kir.22.2||Az ÚR szemében kedves dolgot cselekedett, és mindenben atyjának, Dávidnak az útján járt, és nem tért el sem jobbra, sem balra.||10029;9255
10150||2.Kir.22.3||Jósiás király tizennyolcadik esztendejében történt, hogy elküldte a király Sáfán kancellárt, aki Acaljáhú fia, Mesullám unokája volt, az ÚR házához ezzel az üzenettel:||
10151||2.Kir.22.4||Menj föl Hilkijjához, a főpaphoz, hogy szedje össze az ÚR házában összegyűlt pénzt, amelyet az ajtóőrök gyűjtöttek a néptől.||
10152||2.Kir.22.5||Adják oda azt az ÚR házánál levő munkások felügyelőinek a kezébe, hogy adják át a munkásoknak, akik az ÚR házán dolgoznak, hogy a templom rongálódásait kijavítsák:||
10153||2.Kir.22.6||az ácsoknak, az építőknek és a kőműveseknek, hogy fákat és faragott köveket vásároljanak a ház kijavítására.||11946
10154||2.Kir.22.7||De nem kell tőlük számadást kérni a pénzről, amelyet a kezükbe adnak, mert ők becsülettel végzik azt.||9867
10155||2.Kir.22.8|A törvénykönyv megtalálása|Egyszer csak Hilkijjá főpap így szólt Sáfán kancellárhoz: Ezt a törvénykönyvet találtam az ÚR házában! És Hilkijjá odaadta a könyvet Sáfánnak, hogy olvassa el.||11949
10156||2.Kir.22.9||Ezután Sáfán kancellár elment a királyhoz, és ezt az üzenetet vitte neki: Szolgáid összeszedték a házban található pénzt, és odaadták azt az ÚR házában dolgozók felügyelőinek a kezébe.||
10157||2.Kir.22.10||És még ezt mondta a királynak Sáfán kancellár: Egy könyvet adott nekem Hilkijjá pap. És felolvasta azt Sáfán a király előtt.||
10158||2.Kir.22.11||Mikor pedig hallotta a király a törvénykönyv szavait, megszaggatta ruháit.||10165;10166
10159||2.Kir.22.12||Majd ezt parancsolta a király Hilkijjá papnak és Ahikámnak, Sáfán fiának és Akbórnak, Mikájá fiának és Sáfánnak, a kancellárnak és Aszájának, a király szolgájának:||
10160||2.Kir.22.13||Menjetek, kérdezzétek meg az URat értem, a népért és egész Júdáért e könyv szavai felől, amelyet megtaláltak. Mert nagy az ÚR haragja, amely fölgerjedt ellenünk, mivel atyáink nem engedelmeskedtek e könyv szavainak, hogy mindent úgy cselekedtek volna, amint számunkra meg van írva.||
10161||2.Kir.22.14||Hilkijjá pap, Ahikám, Akbór, Sáfán és Aszájá elment Hulda prófétanőhöz, Sallumnak, Tikvá fiának, Harhasznak, a ruhák őrzője unokájának a feleségéhez, aki Jeruzsálem másik részében lakott, és beszéltek vele.||
10162||2.Kir.22.15||Ő ezt mondta nekik: Így szól az ÚR, Izráel Istene: „Mondjátok meg a férfiúnak, aki titeket hozzám küldött:||
10163||2.Kir.22.16||Ezt mondja az ÚR: Íme, én veszedelmet hozok erre a helyre és az e helyen lakozókra a könyv minden szava szerint, amelyet Júda királya olvasott.||10133;-10136;22878
10164||2.Kir.22.17||Mert elhagytak engem, és más isteneknek tömjéneztek, hogy engem haragra indítsanak kezük mindenféle csinálmányával. Ezért fellángol az én haragom e hely ellen, és nem alszik ki.”||
10165||2.Kir.22.18||Júda királyának pedig, aki elküldött titeket, hogy megkérdezzétek az URat, ezt mondjátok: Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: „Mivel e beszédekre, amelyeket hallottál,||
10166||2.Kir.22.19||meglágyult a szíved, és megaláztad magadat az ÚR előtt, hallva azokat, amiket e hely és az ezen a helyen lakók ellen szóltam, hogy pusztulássá és átokká lesznek, és megszaggattad ruhádat, és sírtál előttem, azért én is meghallgattalak – ezt mondja az ÚR.||
10167||2.Kir.22.20||Ezért, íme, atyáidhoz gyűjtelek, és békességgel visznek sírodba, és nem látja meg szemed azt a nagy veszedelmet, amelyet én e helyre hozok.” És megvitték a választ a királynak.||10133;-10136;20355;-20370
10168||2.Kir.23.1|Jósiás helyreállítja az igaz istentiszteletet|Majd a király üzenetet küldött szét, és hozzá gyűlt Júda és Jeruzsálem összes véne.||
10169||2.Kir.23.2||Azután fölment a király az ÚR házába, és Júdából minden férfi és Jeruzsálem minden lakosa vele volt: a papok és a próféták meg az egész nép apraja-nagyja. A szövetség könyvének minden szavát fölolvasta előttük, amelyet az ÚR házában találtak.||11965
10170||2.Kir.23.3||Majd odaállt a király az emelvényre, és szövetséget kötött az ÚR színe előtt, hogy ők az URat akarják követni, és az ő parancsolatait, intelmeit és rendeléseit teljes szívvel és lélekkel megtartják, és teljesítik e szövetség szavait, amelyek meg vannak írva abban a könyvben. És az egész nép elfogadta ezt a szövetséget.||5583;-5585
10171||2.Kir.23.4||Ezután a király megparancsolta Hilkijjának, a főpapnak és a másodrangú papoknak meg az ajtóőrzőknek, hogy az ÚR templomából hordjanak ki minden edényt, amelyet a Baalnak, az Asérának és az ég minden seregének csináltak, és megégette azokat Jeruzsálemen kívül a Kidrón völgyében, és a hamut Bételbe vitette.||10123;-10132;9180;9314;-9317
10172||2.Kir.23.5||Eltávolította a bálványpapokat is, akiket Júda királyai alkalmaztak, hogy a magaslatokon tömjénezzenek Júda városaiban és Jeruzsálem körül, és mindazokat, akik a Baalnak, a napnak, a holdnak, az égi jeleknek és az ég egész seregének tömjéneztek.||9968;10123;-10126;10128;10178;11915;-11917
10173||2.Kir.23.6||Kivitte az ÚR házából az Asérát is Jeruzsálemen kívül, a Kidrón patakja mellé, megégette a Kidrón völgyében, porrá zúzatta, és porát a köznép temetőhelyére hintette.||10183;11939
10174||2.Kir.23.7||És lerontotta a férfi paráznák házait, amelyek az ÚR háza mellett voltak, és amelyekben az asszonyok függönyöket szőttek az Asérának.||9243;7262
10175||2.Kir.23.8||Behozatta az összes papot Júda városaiból, és tisztátalanná tette a magaslatokat, amelyeken a papok tömjéneztek, Gebától egész Beérsebáig. Lerontatta a kapuknál levő magaslatokat is, amelyek Jehósuának, a városparancsnoknak a bejárata előtt voltak bal kéz felől, a város kapujában.||9272
10176||2.Kir.23.9||De a magaslatok papjai sohasem járultak az ÚR oltárához Jeruzsálemben, csak a kovásztalan kenyeret ehették testvéreik között.||
10177||2.Kir.23.10||És tisztátalanná tette a Tófetet a Ben-Hinnóm völgyében, hogy senki a fiát vagy leányát el ne égethesse ott áldozatul Moloknak.||3320;11916
10178||2.Kir.23.11||Eltávolította a lovakat, amelyeket Júda királyai a napnak szenteltek az ÚR házának bejáratnál, Netan-Melek udvari főember háza mellett, amely az új szárnyban volt. A napnak szentelt szekereket is elégette.||10172;11915
10179||2.Kir.23.12||Lerombolta a király azokat az oltárokat is, amelyek Áház palotájának tetején voltak, amelyeket Júda királyai csináltak, és azokat az oltárokat is, amelyeket Manassé csinált az ÚR házának mindkét udvarában. Összetörte azokat, és porukat a Kidrón patakjába szóratta.||10126
10180||2.Kir.23.13||Azokat a magaslatokat is tisztátalanná tette a király, amelyek Jeruzsálem előtt voltak a Romlás hegyének jobb oldalán, amelyeket még Salamon, Izráel királya épített Astóretnek, a szidóniak utálatosságának és Kemósnak, a móábiak utálatosságának és Milkómnak, az Ammón fiai utálatos bálványának.||9116;9117
10181||2.Kir.23.14||Összetörette az oszlopokat, és kivágatta a bálványoszlopokat, helyüket pedig embercsontokkal töltötte meg.||2168
10182||2.Kir.23.15||Még azt az oltárt is, amely Bételben volt, a magaslatot, amelyet Jeroboám, Nebát fia csinált, aki vétekbe ejtette Izráelt, azt az oltárt is, és azt a magaslatot is leromboltatta, és a magaslatot felégette, porrá zúzatta, és a bálványoszlopot pedig megégette.||9180;9187
10183||2.Kir.23.16||Majd körültekintett Jósiás, és meglátta a sírboltokat, amelyek ott voltak a hegyen, és elküldött, és kihozatta a csontokat a sírokból, megégette az oltáron, és így tette azt tisztátalanná az ÚR beszéde szerint, amelyet Isten embere mondott, aki e dolgot megjövendölte.||9187
10184||2.Kir.23.17||Majd megkérdezte: Miféle síremlék ez, amelyet látok? A városbeli férfiak így feleltek neki: Az Isten emberének sírja ez, aki Júdából jött, és mindezt megjövendölte a bételbeli oltár felől, amiket most cselekedtél.||9186;9187;9214;9215
10185||2.Kir.23.18||Erre azt mondta: Hagyjatok békét neki, és senki meg ne bolygassa tetemét! És meghagyták a tetemét annak a prófétának a tetemével együtt, aki Samáriából jött.||9196;9198;9217
10186||2.Kir.23.19||Jósiás lerontotta a magaslatok minden házát is, amelyek Samária városaiban voltak, és amelyeket Izráel királyai csináltak, hogy az URat haragra ingereljék. Teljesen úgy tett azokkal is, ahogy Bételben cselekedett.||11938;-11942
10187||2.Kir.23.20||És levágatta a magaslatok összes papját, akik ott voltak az oltároknál, és emberi csontokat égetett el azokon, és úgy tért vissza Jeruzsálembe.||10172;9187
10188||2.Kir.23.21|Jósiás páskaünnepe|Ezt parancsolta a király az egész népnek: Szenteljetek páskát az ÚRnak, a ti Isteneteknek úgy, ahogy meg van írva a szövetség könyvében!||1819;-1833
10189||2.Kir.23.22||Mert nem tartottak ehhez hasonló páskaünnepet a bírák ideje óta, akik Izráelt ítélték, sem Izráel, sem Júda királyainak idejében.||11969;-11987
10190||2.Kir.23.23||Csak Jósiás király tizennyolcadik esztendejében tartottak ilyen páskát az ÚRnak Jeruzsálemben.||
10191||2.Kir.23.24||És kipusztította Jósiás király Júda földjén és Jeruzsálemben az igézőket és a varázslást űzőket, a házibálványokat és a bálványszobrokat és mindazokat az utálatosságokat, amelyek ott találhatók voltak, hogy helyreállítsa a törvény rendelkezéseit, amelyek meg vannak írva a könyvben, amelyet Hilkijjá pap talált meg az ÚR házában.||11916;10155
10192||2.Kir.23.25||Nem is volt hozzá hasonló király őelőtte, aki úgy megtért volna az ÚRhoz teljes szívéből és teljes lelkéből és teljes erejéből Mózes minden törvénye szerint, de utána sem támadt hozzá hasonló.||10031;11902
10193||2.Kir.23.26||Az ÚR izzó nagy haragja azonban nem szűnt meg, amellyel megharagudott Júdára mindazokért a vétkekért, amelyekkel bosszantotta őt Manassé.||10132;-10137
10194||2.Kir.23.27||Mert azt mondta az ÚR: Júdát is elvetem szemem elől, mint ahogy Izráelt elvetettem, és megutálom ezt a várost, Jeruzsálemet, amelyet választottam, sőt a templomot is, amelyről azt mondtam: Ott legyen az én nevem.||9991;10003;9055;-9060
10195||2.Kir.23.28||Jósiás többi dolga pedig és minden cselekedete vajon nincsen-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11936;11988
10196||2.Kir.23.29|Jósiás elesik a megiddói csatában|Az ő idejében vonult föl Nékó fáraó, az egyiptomi király Asszíria királya ellen az Eufrátesz folyóvize mellé. Jósiás király eléje ment, de az megölte őt Megiddóban, amint meglátta.||11988
10197||2.Kir.23.30||Szolgái egy harci szekérre tették és holtan vitték el Megiddóból. Jeruzsálembe vitték és eltemették a sírboltjába. Az ország népe azután fogta Jóáházt, Jósiás fiát, fölkente és királlyá tette őt apja után.||23123;11996
10198||2.Kir.23.31||Huszonhárom esztendős volt Jóáház, amikor uralkodni kezdett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Hamútal volt, a libnai Jirmejáhú leánya.||
10199||2.Kir.23.32||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, pontosan úgy, ahogyan atyái.||9967;-9969
10200||2.Kir.23.33||De Nékó fáraó bilincsbe verette őt Riblában, Hamát földjén, hogy ne uralkodhasson Jeruzsálemben. Az országra pedig száz talentum ezüstöt és egy talentum aranyat vetett ki adóként.||10196;20952;-20957
10201||2.Kir.23.34|Jójákim uralkodása|Majd Nékó fáraó Eljákimot, Jósiás fiát tette királlyá apja, Jósiás helyett, és nevét Jójákimra változtatta. Jóáházt pedig magával vitte Egyiptomba, aki ott halt meg.||
10202||2.Kir.23.35||Jójákim megadta ugyan az ezüstöt és az aranyat a fáraónak, de az országot sarcoltatta meg, hogy megadhassa a pénzt a fáraó parancsa szerint. A föld népe közül mindenkitől vagyona szerint hajtott be ezüstöt és aranyat, hogy Nékó fáraónak adja.||
10203||2.Kir.23.36||Jójákim huszonöt esztendős volt, amikor uralkodni kezdett, és tizenegy évig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Zebuddá volt, a rúmabeli Pedájá leánya.||
10204||2.Kir.23.37||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, pontosan úgy, ahogyan atyái is.||10199;10123;10130
10205||2.Kir.24.1||Az ő idejében vonult föl Nebukadneccar, Babilónia királya, és szolgája lett Jójákim három esztendeig. De azután elfordult és elpártolt tőle.||10117;10118;12000;-12002
10206||2.Kir.24.2||Az ÚR pedig ráküldte a káldeusok seregeit és az arámok seregeit, továbbá a móábiak seregeit és az Ammón fiainak seregeit, hogy elpusztítsák, az ÚR beszéde szerint, amelyet szólott szolgái, a próféták által.||10131;-10135
10207||2.Kir.24.3||Bizony az ÚR beszéde szerint történt ez Júdával, hogy elvesse őt arca elől Manassé bűneiért, mindazért, amit cselekedett.||10123;-10130
10208||2.Kir.24.4||És az ártatlan vérért is, amelyet kiontott úgy, hogy betöltötte Jeruzsálemet ártatlan vérrel. Ezért nem akart az ÚR megbocsátani neki.||10137
10209||2.Kir.24.5||Jójákim többi dolga pedig és minden cselekedete vajon nincs-e megírva Júda királyainak krónikáskönyvében?||11999;-12002
10210||2.Kir.24.6||És elaludt Jójákim, és atyáihoz tért, és fia, Jójákin lett a király.||12004
10211||2.Kir.24.7||Egyiptom királya többé nem jött ki országából, mert Babilónia királya mindent elvett, ami csak az egyiptomi királyé volt, Egyiptom patakjától az Eufrátesz folyamig.||20114
10212||2.Kir.24.8|Jójákin uralkodása Az első fogságba vitel|Tizennyolc esztendős volt Jójákin, amikor királlyá lett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Nehustá volt, a jeruzsálemi Elnátán leánya.||
10213||2.Kir.24.9||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, pontosan úgy, ahogyan apja is cselekedett.||10204
10214||2.Kir.24.10||Ebben az időben jöttek föl Nebukadneccarnak, Babilónia királyának szolgái Jeruzsálem ellen, és megszállták a várost.||12005
10215||2.Kir.24.11||Maga Nebukadneccar, Babilónia királya is fölvonult a város ellen, amelyet már ostromoltak szolgái.||
10216||2.Kir.24.12||Akkor Jójákin, Júda királya kiment Babilónia királyához az anyjával, szolgáival, parancsnokaival és udvari szolgáival együtt, de fogságra vetette őt Babilónia királya uralkodásának nyolcadik esztendejében.||
10217||2.Kir.24.13||És elvitte onnan az ÚR házának minden kincsét és a királyi palota kincseit, és összeszedetett minden aranyedényt, amelyet Salamon, Izráel királya csináltatott az ÚR templomába, amint az ÚR megmondotta neki.||10117;10118
10218||2.Kir.24.14||Fogságba vitte a jeruzsálemieket, minden parancsnokot és a hadsereg minden vitézét, tízezer foglyot, az összes mesterembert és a várépítőket is, úgyhogy a föld szegény népén kívül senki sem maradt ott.||
10219||2.Kir.24.15||Jójákint is elhurcolta Babilóniába. A király anyját, a király feleségeit és udvari szolgáit és az ország erős vitézeit is fogságba hurcolta Jeruzsálemből Babilóniába.||19942;20371;-20374
10220||2.Kir.24.16||Az összes előkelő férfit, mind a hétezret, a mesterembereket és a lakatosokat, mind az ezret és az összes erős, harcra termett férfit fogságba vitte Babilóniába Babilónia királya.||
10221||2.Kir.24.17||Azután Babilónia királya Mattanját, Jójákin nagybátyját tette meg helyette királlyá, és Cidkijjára változtatta a nevét.||19942;10378
10222||2.Kir.24.18|Cidkijjá az utolsó júdai király|Huszonegy esztendős volt Cidkijjá, amikor uralkodni kezdett, és tizenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Hamútal volt, a libnai Jirmejáhú leánya.||
10223||2.Kir.24.19||Az ÚR szemében gonoszul cselekedett, pontosan úgy, ahogy Jójákim.||10194
10224||2.Kir.24.20||Az ÚR haragja miatt történt ez így Jeruzsálemmel és Júdával, amíg csak el nem vetette őket arca elől. Cidkijjá azonban elpártolt Babilónia királyától.||10133;10134;20346;-20373
10225||2.Kir.25.1|Nebukadneccar elfoglalja Jeruzsálemet|Uralkodásának kilencedik esztendejében, a tizedik hónapban és annak tizedik napján történt, hogy Nebukadneccar, Babilónia királya följött egész hadseregével Jeruzsálem ellen, tábort ütött vele szemben, és körös-körül ostromtornyokat építtetett ellene.||12012;-12017
10226||2.Kir.25.2||A város ostrom alatt állt Cidkijjá király tizenegyedik esztendejéig.||
10227||2.Kir.25.3||De a negyedik hónap kilencedik napján már akkora ínség volt a városban, hogy nem volt mit ennie a föld népének.||20349;20373
10228||2.Kir.25.4||Akkor betörtek a városba. A harcosok azonban éjjel kimenekültek a kettős várfal között levő kapun át, amely a király kertje mellett van, bár a káldeusok ott táboroztak a város körül. A király is elmenekült a pusztába vivő úton.||
10229||2.Kir.25.5||De a káldeusok hada űzőbe vette a királyt, és utolérték Jerikó mezején; és egész serege szétszóródott mellőle.||
10230||2.Kir.25.6||Akkor elfogták a királyt, és elvitték Babilónia királyához Riblába, ahol ítéletet tartottak fölötte.||19889
10231||2.Kir.25.7||Cidkijjá fiait saját szeme láttára ölték meg, Cidkijját pedig megvakították és láncra verve elvitték Babilóniába.||5626;5647
10232||2.Kir.25.8|Jeruzsálem kifosztása és elpusztítása|Az ötödik hónap hetedik napján, Nebukadneccar babilóniai király uralkodásának tizenkilencedik esztendejében feljött Jeruzsálembe Nebuzaradán, a testőrség parancsnoka, Babilónia királyának szolgája.||
10233||2.Kir.25.9||Felgyújtotta az ÚR házát és a királyi palotát; Jeruzsálem összes házát és minden nagy palotáját fölégette.||
10234||2.Kir.25.10||A testőrök parancsnokával levő káldeus csapat pedig lerombolta körös-körül Jeruzsálem kőfalait.||9055;-9060
10235||2.Kir.25.11||A többi népet pedig, amely még megmaradt a városban, és azokat, akik Babilónia királyához pártoltak, és a többi népet mind elhurcolta Nebuzaradán, a testőrök parancsnoka.||
10236||2.Kir.25.12||A föld népének csak a nincstelenjeiből hagyott ott szőlőműveseket és szántó-vető embereket a testőrök parancsnoka.||
10237||2.Kir.25.13||A rézoszlopokat, amelyek az ÚR házában voltak, a mosdómedencék talpait és a réztengert, amely az ÚR házában volt, összetörték a káldeusok, és a rezet elvitték Babilóniába.||19682;-19685
10238||2.Kir.25.14||Elvitték a fazekakat is, a lapátokat, a késeket, a tömjénezőket és minden szolgálatra rendelt egyéb rézedényt.||8985
10239||2.Kir.25.15||Elvitte továbbá a testőrök parancsnoka a serpenyőket, a medencéket, amelyek közül némelyek aranyból, némelyek pedig ezüstből voltak.||
10240||2.Kir.25.16||Elvitte a két rézoszlopot, a réztengert és a mosdómedencék állványait, amelyeket Salamon csináltatott az ÚR házához. Megmérhetetlen súlyú rézből voltak ezek az edények.||8950;8974
10241||2.Kir.25.17||Az egyik oszlop magassága tizennyolc könyök volt, és egy rézgömb volt rajta, és a gömb három könyök magas volt, a gömbön körös-körül recézet volt és gránátalmák, mind rézből, és ugyanilyen volt a másik oszlop is a recézettel együtt.||
10242||2.Kir.25.18||Elhurcolta a testőrök parancsnoka Szerájá papot is az első rendből és Cefanjá papot a második rendből és a három ajtónállót.||10470
10243||2.Kir.25.19||Elvitt egy főembert is a városból, aki a harcosok parancsnoka volt, és öt férfit, akik a király körül forgolódtak, akiket a városban találtak, továbbá a hadsereg írnokát, aki sereget gyűjtött a föld népe közül, és hatvan férfit a föld népe közül, akiket ott találtak a városban.||
10244||2.Kir.25.20||Fogta őket Nebuzaradán, a testőrök parancsnoka, és elvitte Babilónia királyához Riblába.||
10245||2.Kir.25.21||És levágta őket Babilónia királya, megölte őket Riblában, Hamát földjén. Így hurcolták el Júdát fogságba a maga földjéről.||10134;10135
10246||2.Kir.25.22|Gedaljá helytartó Jeruzsálemben|A Júda földjén megmaradt nép fölé pedig, amelyet meghagyott Nebukadneccar, Babilón királya, Gedalját, Ahikámnak, Sáfán fiának a fiát rendelte helytartóul.||
10247||2.Kir.25.23||Mikor pedig a seregek összes parancsnoka és az embereik meghallották, hogy Babilón királya Gedalját tette helytartóvá, elmentek Gedaljához Micpába Jismáél, Netanjá fia, Jóhánán, Káréah fia, Szerájá, a netófái Tanhumet fia és Jaazanjáhú, Maakáti fia és embereik.||20013;20017
10248||2.Kir.25.24||Gedaljá megesküdött nekik és embereiknek, és ezt mondta: Ne féljetek a káldeusoknak való szolgálattól! Maradjatok az országban, és szolgáljatok Babilón királyának, és jó dolgotok lesz!||
10249||2.Kir.25.25||A hetedik hónapban azonban Jismáél, Netanjának, Elisámá fiának a fia, aki királyi származék volt, elment tíz férfival, és levágta Gedalját, és meghalt. Megölték azokat a júdaiakat és káldeusokat is, akik vele voltak Micpában.||
10250||2.Kir.25.26||Ezután fölkerekedett az egész nép apraja-nagyja a seregek parancsnokaival együtt, és elmentek Egyiptomba, mert féltek a káldeusoktól.||
10251||2.Kir.25.27|Jójákin a fogságban visszanyeri királyi rangját|A harminchetedik esztendőben, Jójákinnak, Júda királyának fogságba hurcolása után a tizenkettedik hónap huszonhetedik napján történt, hogy Evil-Meródak, Babilón királya uralkodásának első esztendejében kiengedte Jójákint, Júda királyát a fogházból.||
10252||2.Kir.25.28||Kegyesen beszélt vele, és följebb helyeztette székét a többi királyénál, akik nála voltak Babilónban.||
10253||2.Kir.25.29||Kicseréltette rabruháit, és Jójákin mindig nála étkezett, életének minden idejében.||
10254||2.Kir.25.30||És mindenkor megkapta a maga részét, amelyet a király rendelt neki napról napra, egész életében.||
10255|Krónikák első könyve|1.Krón.1.1|Nemzetségtáblázat Ádámtól Izsákig|Ádám, Sét, Enós,||108
10256||1.Krón.1.2||Kénán, Mahalalél, Jered,||
10257||1.Krón.1.3||Énók, Metúselah, Lámek.||
10258||1.Krón.1.4||Nóé, Sém, Hám és Jáfet.||
10259||1.Krón.1.5||Jáfet fiai: Gómer, Mágóg, Mádaj, Jáván, Túbal, Mesek és Tírász.||236
10260||1.Krón.1.6||Gómer fiai pedig: Askenaz, Rífat és Tógarmá.||237
10261||1.Krón.1.7||Jáván fiai pedig: Elísá, Tarsísá, Kittím és Ródáním.||
10262||1.Krón.1.8||Hám fiai voltak: Kús, Micraim, Pút és Kánaán.||240
10263||1.Krón.1.9||Kús fiai: Szebá, Havílá, Szabtá, Ramá és Szabteká. Ramá fiai pedig: Sebá és Dedán.||
10264||1.Krón.1.10||Kús nemzette Nimródot is. Ő hatalmassá kezdett lenni a földön.||242;-246
10265||1.Krón.1.11||Micraim nemzette a lúdiakat, az anámiakat, a lehábiakat és a naftúhiakat;||247;248
10266||1.Krón.1.12||a patrósziakat és a kaszlúhiakat, akiktől a filiszteusok és a kaftóriak származnak.||
10267||1.Krón.1.13||Kánaán nemzette elsőszülöttjét, Szidónt és Hétet||249;254
10268||1.Krón.1.14||meg a jebúsziakat, emóriakat, girgásiakat,||
10269||1.Krón.1.15||a hivvieket, arkiakat és színieket,||
10270||1.Krón.1.16||az arvádiakat, cemáriakat és hamátiakat.||
10271||1.Krón.1.17||Sém fiai voltak: Élám, Assúr, Arpaksad, Lúd, Arám, Úc, Húl, Geter és Mesek.||
10272||1.Krón.1.18||Arpaksad nemzette Selahot, és Selah nemzette Hébert.||
10273||1.Krón.1.19||Hébernek is lett két fia. Az egyiknek Peleg volt a neve, mert az ő idejében osztották föl a földet. Testvérének Joktán volt a neve.||255;-259
10274||1.Krón.1.20||Joktán nemzette Almódádot, Selefet, Hacarmávetet és Jerahot,||
10275||1.Krón.1.21||Hadórámot, Úzált és Diklát,||
10276||1.Krón.1.22||Ébált, Abimáélt és Sebát,||
10277||1.Krón.1.23||Ófírt, Havílát és Jóbábot. Ezek mind Joktán fiai.||
10278||1.Krón.1.24||Sém, Arpaksad, Selah,||276;-278
10279||1.Krón.1.25||Héber, Peleg, Reú,||
10280||1.Krón.1.26||Szerúg, Náhór, Táré,||
10281||1.Krón.1.27||Abrám, azaz Ábrahám.||
10282||1.Krón.1.28||Ábrahám fiai: Izsák és Izmael.||396;515;516
10283||1.Krón.1.29|Ábrahám utódainak a mellékága|Nemzetségeik pedig ezek: Izmael elsőszülöttje Nebájót, azután Kédár, Abdeél és Mibszám,||670;-674
10284||1.Krón.1.30||Mismá és Dúmá, Masszá, Hadad és Témá,||
10285||1.Krón.1.31||Jetúr, Náfis és Kédmá. Ezek Izmael fiai.||
10286||1.Krón.1.32||Ketúrának pedig, Ábrahám másodfeleségének fiai, akiket szült, ezek voltak: Zimrán, Joksán, Medán, Midján, Jisbák és Súah. Joksán fiai: Sebá és Dedán.||659;-662
10287||1.Krón.1.33||Midján fiai: Éfá, Éfer, Hanók, Abídá és Eldáá. Mindezek Ketúrá fiai voltak.||
10288||1.Krón.1.34||Ábrahám nemzette Izsákot. Izsák fiai: Ézsau és Izráel.||677;-684
10289||1.Krón.1.35||Ézsau fiai: Elifáz, Reúél, Jeús, Jalám és Kórah.||1049;-1054
10290||1.Krón.1.36||Elifáz fiai: Témán, Ómár, Cefí, Gatám, Kenaz, Timná és Amálék.||
10291||1.Krón.1.37||Reúél fiai: Nahat, Zerah, Sammá és Mizzá.||
10292||1.Krón.1.38||Széír fiai: Lótán és Sóbál, Cibón, Aná, Dísón, Écer és Dísán.||
10293||1.Krón.1.39||Lótán fiai pedig: Hóri és Hómám. Lótán húga pedig Timná.||
10294||1.Krón.1.40||Sóbál fiai: Alján és Mánahat, Ébál, Sefí és Ónám. Cibón fiai pedig: Ajjá és Aná.||
10295||1.Krón.1.41||Aná fia Dísón, Dísón fiai pedig: Hamrán, Esbán, Jitrán és Kerán.||
10296||1.Krón.1.42||Écer fiai: Bilhán, Zaaván és Jaakán. Dísón fia Úc és Arán is.||
10297||1.Krón.1.43|Az edómi királyok|Ezek azok a királyok, akik Edóm földjén uralkodtak, mielőtt Izráel fiainak királyuk lett volna: Bela, Beór fia, városát Dinhábának hívták.||1071
10298||1.Krón.1.44||Bela meghalt, és Jóbáb, a bocrai Zerah fia lett a király.||
10299||1.Krón.1.45||Amikor Jóbáb meghalt, a Témán földjéről való Húsám lett a király.||
10300||1.Krón.1.46||Meghalt Húsám is, és Hadad, Bedad fia uralkodott utána, aki megverte a midjániakat Móáb mezején. Városának a neve Avít volt.||
10301||1.Krón.1.47||Hadad is meghalt, és a maszrékai Szamlá uralkodott utána.||
10302||1.Krón.1.48||Szamlá holta után a folyó melletti Rehóbótból való Saul lett a király.||
10303||1.Krón.1.49||Saul is meghalt, és Baal-Hánán, Akbór fia uralkodott utána.||
10304||1.Krón.1.50||Baal-Hánán halála után Hadad lett a király. Városának neve Páí, feleségének a neve pedig Mehétabél, aki Mézáháb leányának, Matrédnak volt leánya.||1079
10305||1.Krón.1.51||Hadad halála után ezek voltak Edóm nemzetségfői: Timmá, Aljá, Jetét,||
10306||1.Krón.1.52||Oholíbámá, Élá és Pínón,||
10307||1.Krón.1.53||Kenaz nemzetségfő, Témán és Mibcár nemzetségfő,||
10308||1.Krón.1.54||Magdíél nemzetségfő és Írám nemzetségfő. Ezek voltak Edóm nemzetségfői.||
10309||1.Krón.2.1|Izráel leszármazottjai|Ezek Izráel fiai: Rúben, Simeon, Lévi, Júda, Issakár és Zebulon,||1033;-1037
10310||1.Krón.2.2||Dán, József, Benjámin, Naftáli, Gád és Ásér.||
10311||1.Krón.2.3||Júda fiai: Ér, Ónán és Sélá. Ez a három született neki a kánaáni Súah leányától. De Ér, Júda elsőszülött fia gonosz volt az ÚR szemében, és megölte őt az ÚR.||1121;-1124
10312||1.Krón.2.4||A menye, Támár szülte neki Pérecet és Zerahot. Júda fiai összesen öten voltak.||1148;1149
10313||1.Krón.2.5||Pérec fiai Hecrón és Hámul.||1398
10314||1.Krón.2.6||Zerah fiai pedig: Zimri és Étán, Hémán, Kalkól és Dára, összesen öten.||
10315||1.Krón.2.7||Karmi fia Ákán, Izráel megrontója, mivel lopott a kiirtandó dolgokból.||5977;6001
10316||1.Krón.2.8||Étán fia Azarjá.||
10317||1.Krón.2.9||Hecrónnak ezek a fiai, akik neki születtek: Jerahmeél, Rám és Kelúbaj.||7209;-7212
10318||1.Krón.2.10||Rám Ammínádábot nemzette, Ammínádáb pedig Nahsónt, Júda fiainak fejedelmét.||
10319||1.Krón.2.11||Nahsón nemzette Szalmát, Szalmá pedig nemzette Boázt.||
10320||1.Krón.2.12||Boáz nemzette Óbédot, Óbéd nemzette Isait.||
10321||1.Krón.2.13||Isai pedig nemzette Eliábot, az ő elsőszülöttjét, és másodikként Abinádábot, harmadikként pedig Simát.||7601;8321
10322||1.Krón.2.14||Negyedikként Netanélt, ötödikként Raddajt.||
10323||1.Krón.2.15||Hatodikként Ócemet, hetedik fiaként pedig Dávidot.||7619;7630;7631
10324||1.Krón.2.16||És nővéreiket, Cerúját és Abigailt. Cerújának pedig ez a három fia volt: Absaj, Jóáb és Aszáél.||8481;8598;8776;8800;8802;8072;8073
10325||1.Krón.2.17||Abigail szülte Amászát, Amászá apja pedig az Izmael nemzetségéből való Jeter volt.||10740;8475
10326||1.Krón.2.18|Káléb leszármazottjai|Kálébnak pedig, Hecrón fiának Azúbá nevű feleségétől és Jerióttól ezek a fiai születtek: Jéser, Sóbáb és Ardón.||
10327||1.Krón.2.19||Azúbá meghalt, és Káléb feleségül vette Efrátot, és ő szülte neki Húrt.||
10328||1.Krón.2.20||Húr nemzette Úrit, Úri nemzette Becalélt.||2422;-2425
10329||1.Krón.2.21||Azután bement Hecrón Mákírnak, Gileád apjának leányához. Hatvanesztendős korában vette el, és ő szülte neki Szegúbot.||
10330||1.Krón.2.22||Szegúb nemzette Jáírt, akinek huszonhárom városa volt Gileád földjén.||6814
10331||1.Krón.2.23||De Gesúr és Arám elvette tőlük Jáír falvait, Kenátot és mezővárosait, hatvan várost. Ezek mind Mákírnak, Gileád apjának a fiaié voltak.||
10332||1.Krón.2.24||Hecrón halála után Káléb Efratába ment, akkor szülte neki Abijjá, Hecrón felesége Ashúrt, Tekóa atyját.||
10333||1.Krón.2.25||Jerahmeélnek, Hecrón elsőszülöttjének fiai voltak: Rám, az elsőszülött, Búná, Óren, Ócem és Ahijjá.||
10334||1.Krón.2.26||Egy másik felesége is volt Jerahmeélnek, név szerint Atárá. Ő volt Ónám anyja.||
10335||1.Krón.2.27||Rámnak, Jerahmeél elsőszülöttjének fiai voltak: Maac, Jámín és Éker.||
10336||1.Krón.2.28||Ónám fia volt Sammaj és Jádá. Sammaj fiai: Nádáb és Abisúr.||
10337||1.Krón.2.29||Abisúr feleségének a neve Abihail volt, ő szülte neki Ahbánt és Mólídot.||
10338||1.Krón.2.30||Nádáb fiai voltak: Szeled és Appaim. Szeled utód nélkül halt meg.||
10339||1.Krón.2.31||Appaim fia Jisi, Jisi fia Sésán, Sésán fia Ahlaj.||
10340||1.Krón.2.32||Jádának, Sammaj testvérének fiai: Jeter és Jónátán. Jeter utód nélkül halt meg.||
10341||1.Krón.2.33||Jónátán fiai: Pelet és Zázá. Ezek Jerahmeél fiai voltak.||
10342||1.Krón.2.34||Sésánnak nem voltak fiai, csak leányai. De volt Sésánnak egy Jarhá nevű egyiptomi szolgája.||
10343||1.Krón.2.35||Sésán e Jarhá nevű szolgájának feleségül adta leányát, aki Attajt szülte neki.||
10344||1.Krón.2.36||Attaj nemzette Nátánt, Nátán nemzette Zábádot.||
10345||1.Krón.2.37||Zábád nemzette Eflált, Eflál nemzette Óbédot.||
10346||1.Krón.2.38||Óbéd nemzette Jéhút, Jéhú nemzette Azarját.||
10347||1.Krón.2.39||Azarjá nemzette Helecet, Helec nemzette Elászát.||
10348||1.Krón.2.40||Elászá nemzette Sziszmajt, Sziszmaj nemzette Sallumot.||
10349||1.Krón.2.41||Sallum nemzette Jekamját, Jekamjá nemzette Elisámát.||
10350||1.Krón.2.42||Kálébnak, Jerahmeél testvérének fiai voltak: Mésá, az elsőszülöttje. Ő volt Zíf atyja; és az ő fia volt Marésá, Hebrón atyja.||
10351||1.Krón.2.43||Hebrón fiai voltak: Kórah, Tappúah, Rekem és Sema.||
10352||1.Krón.2.44||Sema nemzette Rahamot, Jorkoám apját. Rekem nemzette Sammajt.||
10353||1.Krón.2.45||Sammaj fia pedig Máón volt. Ez a Máón volt Bétcúr atyja.||
10354||1.Krón.2.46||Éfá pedig, Káléb másodfelesége szülte Háránt, Mócát és Gázézt. Hárán nemzette Gázézt.||
10355||1.Krón.2.47||Johdaj fiai voltak: Regem, Jótám, Gésán, Pelet, Éfá és Sáaf.||
10356||1.Krón.2.48||Káléb másodfelesége, Maaká szülte Sebert és Tirhanát.||
10357||1.Krón.2.49||Ő szülte Sáafot, Madmanná apját, Sevát, Makbéna apját és Gibeá apját. Káléb leánya Akszá volt.||6218
10358||1.Krón.2.50||Ezek voltak Káléb fiai. Ben-Húr, Efrátá elsőszülöttje: Sóbál, Kirjat-Jeárim atyja,||
10359||1.Krón.2.51||Szalmá, Betlehem atyja, Háréf, Bét-Gádér atyja.||
10360||1.Krón.2.52||Sóbálnak, Kirjat-Jeárim atyjának is voltak fiai: Háróe, a fél Menuhót ura,||
10361||1.Krón.2.53||továbbá Kirjat-Jeárim nemzetségei: a jítriek, pútiak, sumátiak, misráiak. Ezektől származtak a coráiak és az estáuliak.||10389
10362||1.Krón.2.54||Szalmá fiai voltak: Betlehem és a netófáiak, Atrót, Bét-Jóáb és a mánahtiak fele, a córiak.||
10363||1.Krón.2.55||A Jabécban lakó írástudók nemzetségei voltak: tirátiak, simátiak, szúkátiak. Ezek voltak a kéniek, akik Hammattól, Bét-Rékáb házának atyjától származtak.||19892
10364||1.Krón.3.1|Dávid leszármazottjai|Ezek voltak Dávid fiai, akik Hebrónban születtek: Amnón volt az elsőszülöttje, a jezréeli Ahinóamtól; a második Dániel volt, a karmeli Abigailtól;||8084
10365||1.Krón.3.2||a harmadik Absolon, aki Maakának, a gesúri Talmaj király leányának volt fia; a negyedik Adónijjá, Haggít fia;||8403;8449;8494
10366||1.Krón.3.3||az ötödik Sefatjá, Abitáltól. A hatodik Jitreám, Eglá nevű feleségétől.||
10367||1.Krón.3.4||E hat fia született Hebrónban, ahol hét esztendeig és hat hónapig uralkodott. Jeruzsálemben pedig harminchárom esztendeig uralkodott.||8137;8138
10368||1.Krón.3.5||Jeruzsálemben ez a négy született neki Batsúától, Ammiél leányától: Simá, Sóbáb, Nátán és Salamon.||8147
10369||1.Krón.3.6||És Jibhár, Elisámá és Elifelet,||
10370||1.Krón.3.7||Nógah, Nefeg és Jáfía||
10371||1.Krón.3.8||és Elisámá, Eljádá és Elifelet: ők kilencen.||
10372||1.Krón.3.9||Ezek mind Dávid fiai másodfeleségeinek fiain és a húgukon, Támáron kívül.||8332
10373||1.Krón.3.10||Salamonnak pedig Roboám volt a fia. Az ő fia Abijjá, annak a fia Ászá, az ő fia pedig Jósáfát.||9152;9169;-9171
10374||1.Krón.3.11||Az ő fia Jórám, annak a fia Ahazjá, az ő fia pedig Jóás.||9745;-9747
10375||1.Krón.3.12||Az ő fia Amacjá, annak a fia Azarjá, az ő fia pedig Jótám.||9899;9901
10376||1.Krón.3.13||Az ő fia Áház, annak a fia Ezékiás, az ő fia pedig Manassé.||9966;-9970;10027;10106;10122;-10137
10377||1.Krón.3.14||Ennek fia Ámón, ennek fia Jósiás.||
10378||1.Krón.3.15||Jósiás fiai: elsőszülöttje Jóhanán, a második Jójákim, a harmadik Cidkijjá, a negyedik Sallum.||
10379||1.Krón.3.16||Jójákim fiai: az ő fia, Jekonjá és ennek fia, Cidkijjá.||10221;10231;10233
10380||1.Krón.3.17||Jekonjá fia volt Asszír, ennek a fia Sealtiél||10219
10381||1.Krón.3.18||és Malkirám, Pedájá, Senaccar, Jekamjá, Hósámá és Nedabjá.||
10382||1.Krón.3.19||Pedájá fia volt: Zerubbábel és Simei. Zerubbábel fiai voltak: Mesullám, Hananjá, és nővérük volt Selómit.||12031;12107
10383||1.Krón.3.20||Rajtuk kívül ezek öten: Hasubá, Óhel, Berekjá, Haszadjá és Júsab-Heszed.||
10384||1.Krón.3.21||Hananjá fia volt: Pelatjá és Jesajá, az ő fia volt Refájá, Arnán, Óbadjá és Sekanjá.||
10385||1.Krón.3.22||Sekanjá utódai hatan voltak: Semajá és Semajá fiai: Hattús, Jigál, Báríah, Nearjá és Sáfát.||
10386||1.Krón.3.23||Nearjának három fia volt: Eljóénaj, Ezékiás és Azrikám.||
10387||1.Krón.3.24||Eljóénajnak hét fia volt: Hódavjáhú, Eljásib, Pelájá, Akkúb, Jóhánán, Delájá és Anáni.||
10388||1.Krón.4.1|Júda leszármazottjai|Júda fiai voltak: Pérec, Hecrón, Karmi, Húr és Sóbál.||10312
10389||1.Krón.4.2||Reájá, Sóbál fia nemzette Jahatot. Jahat nemzette Ahúmajt és Lahadot. Ezek a córiak nemzetségei.||10361
10390||1.Krón.4.3||Ezeknek volt Étám az apjuk: Jizreel, Jismá, Jidbás, nővérük neve pedig Haclelpóni volt.||
10391||1.Krón.4.4||Penuél Gedór apja, Ezer pedig Húsá apja volt. Ezek Húrnak, Efráta elsőszülöttjének fiai, aki Betlehem apja volt.||
10392||1.Krón.4.5||Ashúrnak, Tekóa atyjának két felesége volt, Helá és Naará.||
10393||1.Krón.4.6||Naará szülte neki Ahuzzámot, Héfert, Témenit és az ahastáriakat. Ezek voltak Naará fiai.||
10394||1.Krón.4.7||Helá fiai voltak: Ceret, Jecóhar és Etnán.||
10395||1.Krón.4.8||Kóc nemzette Ánúbot, Haccóbébát és Aharhélnak, Hárúm fiának nemzetségeit.||
10396||1.Krón.4.9||Jabéc pedig tiszteletre méltóbb volt testvéreinél. Anyja nevezte el Jabécnek, mert ezt mondta: Bizony, fájdalommal szültem őt!||1027;-1029
10397||1.Krón.4.10||Jabéc Izráel Istenét hívta segítségül, és ezt mondta: Bárcsak valóban megáldanál engem, és kiszélesítenéd határomat, és kezed velem lenne, és megoltalmaznál minden veszedelemtől, hogy ne érjen fájdalom! És megadta neki Isten, amit kért.||
10398||1.Krón.4.11||Kelúb pedig, Súhá testvére nemzette Mehírt. Ő Estón apja.||
10399||1.Krón.4.12||Estón nemzette Bét-Ráfát, Pászéahot és Tehinnát, Ír-Náhás apját. Ezek a Rékától való férfiak.||
10400||1.Krón.4.13||Kenaz fiai voltak: Otniél és Szerájá. Otniél fia Hatat.||6219;6522
10401||1.Krón.4.14||Meónótaj nemzette Ofrát, Szerájá nemzette Jóábot, a géharásimbeliek apját, akik mesteremberek voltak.||12625
10402||1.Krón.4.15||Kálébnak, Jefunne fiának fiai voltak: Írú, Élá és Naam. Élá fia volt Kenaz.||
10403||1.Krón.4.16||Jehallelél fiai voltak: Zíf, Zífá, Tirjá és Aszarél.||
10404||1.Krón.4.17||Ezrá fiai voltak: Jeter, Mered, Éfer és Jálón. Ezután a felesége terhes lett Mirjámmal, majd Sammajjal és Jisbáhhal, Estemóa apjával.||
10405||1.Krón.4.18||Ennek felesége, Jehudijjá szülte Jeredet, Gedór apját és Hebert, Szókó apját és Jekútiélt, Zánóah apját. Ezek Bitjának, a fáraó leányának a fiai, akit Mered vett feleségül.||
10406||1.Krón.4.19||Hódijjá feleségének, Naham nővérének a fiai voltak: a geremi Keílá apja és a maakái Estemóa.||
10407||1.Krón.4.20||Simon fiai voltak: Amnón, Rinná, Benhánán és Tilón. Jisi fia volt Zóhét és Benzóhét.||
10408||1.Krón.4.21||Júda fiának, Sélának fiai voltak: Ér, Léká apja, Laddá, Marésá apja és a takácsok házának nemzetségei Bét-Asbéában,||1124
10409||1.Krón.4.22||azután Jókim és Kózébá lakosai és Jóás és Száráf, akik Móáb urai voltak, és visszatértek Lehembe. Régi dolgok ezek!||
10410||1.Krón.4.23||Ezek voltak a fazekasok, akik Netáimban és Gedérában laktak. A király mellett laktak ott, az ő szolgálatában.||
10411||1.Krón.4.24|Simeon leszármazottjai|Simeon fiai voltak: Nemuél, Jámín, Járib, Zerah, Saul.||1396
10412||1.Krón.4.25||Ennek a fia Sallum, ennek a fia Mibszám, az ő fia Mismá volt.||
10413||1.Krón.4.26||Mismá utódai: Hammuél, ennek a fia Zakkúr, ennek meg Simei.||
10414||1.Krón.4.27||Simeinek tizenhat fia és hat leánya volt. De testvéreinek nem sok fia volt, s általában háznépük nem volt oly népes, mint Júda fiaié.||
10415||1.Krón.4.28||Beérsebában, Móládában és Hacar-Súálban laktak,||6322;6323
10416||1.Krón.4.29||továbbá Bilhában, Ecemben és Tóládban,||
10417||1.Krón.4.30||Betuélben, Hormában és Ciklagban,||
10418||1.Krón.4.31||Bét-Markábótban, Hacar-Szúszimban, Bét-Biriben és Saaraimban. Ezek voltak a városaik mindaddig, amíg Dávid királlyá nem lett.||
10419||1.Krón.4.32||Településeik pedig: Étám, Ain, Rimmón, Tóken és Ásán, ez az öt város||6322;6328
10420||1.Krón.4.33||és mindazok a falvak, amelyek e városok körül voltak Baalig. Ezek voltak a lakóhelyeik, és volt nekik nemzetségtáblázatuk is.||
10421||1.Krón.4.34||Mesóbáb, Jamlék és Jósá, Amacjá fia.||
10422||1.Krón.4.35||És Jóél, Jéhú, Jósibjá fia, aki meg Szerájá fia, s aki Aszíél fia volt.||
10423||1.Krón.4.36||És Eljóénaj, Jaakóbá, Jesóhájá, Aszájá, Adíél, Jeszímiél és Benájá.||
10424||1.Krón.4.37||Zízá, Sifi fia, aki Allón fia, aki Jedajá fia, aki Simrí fia, aki Semajá fia.||
10425||1.Krón.4.38||Ezek a név szerint felsoroltak nemzetségfők voltak, akiknek családjai igen elszaporodtak atyjuk házában.||
10426||1.Krón.4.39||Ezért elindultak Gedór felé a völgy keleti részéig, hogy ott keressenek jószágaiknak legelőt.||
10427||1.Krón.4.40||Találtak is zsíros és jó legelőt. Az a föld pedig tágas, nyugalmas és békességes volt. Azelőtt Hámból valók laktak ott,||
10428||1.Krón.4.41||de Ezékiásnak, Júda királyának idejében e név szerint megnevezettek elmentek, lerombolták azoknak sátrait, és kiirtották a meúniakat, akiket ott találtak. Így van ez mindmáig. A helyükre telepedtek, mert ott állataik számára legelőket találtak.||9343
10429||1.Krón.4.42||És közülük, Simeon fiai közül néhányan, körülbelül ötszázan elmentek a Széír-hegységbe. Elöljáróik Jisi fiai, Pelatjá, Nearjá, Refájá és Uzzíél voltak.||4896;4897
10430||1.Krón.4.43||Mind levágták azokat, akik még Amálék nemzetségéből megmaradtak, és ott telepedtek le mindmáig.||7567
10431||1.Krón.5.1|Rúben leszármazottjai|Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai. Ő volt az elsőszülött, de amikor beszennyezte apjának ágyát, elsőszülöttségi jogát József fiai kapták, aki Izráel fia volt. Ezért nincs besorolva származás szerint az elsőszülöttek közé.||1033
10432||1.Krón.5.2||Habár Júda tekintélyesebb volt testvéreinél, és fejedelem is került ki belőle, de az elsőszülöttségi jog Józsefé lett.||1366
10433||1.Krón.5.3||Ezek Rúbennek, Izráel elsőszülöttjének fiai: Hanók, Pallú, Hecrón és Karmi.||1394;1395
10434||1.Krón.5.4||Jóél fiai: Semajá, az ő fia Góg, az ő fia Simei.||
10435||1.Krón.5.5||Az övé Míká, az ő fia Reájá, az övé meg Baal.||
10436||1.Krón.5.6||Az ő fia Beérá, akit fogságba vitt Tiglat-Pileszer asszír király. Ő volt a rúbeniek fejedelme.||
10437||1.Krón.5.7||Testvérei pedig családjaik, nemzetségük megszámlálása szerint ezek voltak: az első Jeiél és Zekarjáhú,||
10438||1.Krón.5.8||Bela, Ázáz fia, aki Sema fia, aki Jóél fia volt. Ő Aróérban lakott egészen a Nébóig és Baal-Meónig,||6169;6170
10439||1.Krón.5.9||napkeleti irányban pedig az Eufrátesz folyótól a puszta széléig terjeszkedett, mivel jószágai igen elszaporodtak Gileád földjén.||
10440||1.Krón.5.10||Saul idejében pedig hadat indítottak a hagriak ellen, akik elhullottak kezük által, és azoknak sátraiban laktak Gileád egész keleti vidékén.||
10441||1.Krón.5.11|Gád leszármazottjai|Gád fiai pedig velük szemben, Básán földjén laktak Szalkáig.||6178;-6184
10442||1.Krón.5.12||Jóél volt a nemzetségfő, Sáfám pedig a második őutána. Janaj és Sáfát is Básánban lakott.||
10443||1.Krón.5.13||Testvéreik családjaik szerint ezek: Míkáél, Mesullám, Seba, Jóraj, Jakán, Zía és Héber, ők heten.||
10444||1.Krón.5.14||Ezek Abihail fiai, aki Húri fia, aki Járóah fia, aki Gileád fia, aki Míkáél fia, aki Jesísa fia, aki Jahdó fia, aki Búz fia.||
10445||1.Krón.5.15||És Ahi, Gúni fiának, Abdiélnek a fia volt a család feje.||
10446||1.Krón.5.16||Ezek Gileádban, Básánban és az ezekhez tartozó mezővárosokban laktak, és Sárón minden legelőjén, egész a határukig.||11140
10447||1.Krón.5.17||Mindnyájukat megszámlálták Jótámnak, Júda királyának idejében és Jeroboámnak, Izráel királyának idejében.||9932;9914
10448||1.Krón.5.18||Rúben fiai és a gádiak közül meg a Manassé törzsének egyik feléből való felvértezett fegyveres férfiak, íjászok, a hadakozásban jártas negyvennégyezer-hétszázhatvan fegyverforgató férfi||
10449||1.Krón.5.19||harcra kelt a hagriak ellen, Jetúr, Náfis és Nódáb ellen.||
10450||1.Krón.5.20||Legyőzték őket, és kezükbe kerültek a hagriak és mindazok, akik velük voltak, mert Istenhez kiáltottak harc közben, és ő meghallgatta őket, mert benne bíztak.||15473
10451||1.Krón.5.21||És elvitték az állataikat, ötvenezer tevét, kétszázötvenezer juhot, kétezer szamarat, valamint százezer embert.||
10452||1.Krón.5.22||Sebesülés miatt is sokan elestek, mert Istentől volt az a harc, és azok helyén laktak a fogságig.||10456;9991;10003
10453||1.Krón.5.23|Manassé törzsének a Jordánon túli fele|Manassé fél törzsének fiai pedig azon a földön laktak, amely Básántól Baal-Hermónig, Szenírig és a Hermón-hegyig terjedt, mert igen megsokasodtak.||6184
10454||1.Krón.5.24||Családjaik nemzetségfői voltak: Éfer, Jisi, Eliél, Azriél, Jirmejá, Hódavjá és Jahdiél, igen erős férfiak, híres emberek, családjaik nemzetségfői.||
10455||1.Krón.5.25||De vétkeztek atyáik Istene ellen, mert az ország népeinek bálványisteneivel paráználkodtak, amely népeket Isten kipusztított előlük.||9992;-10002
10456||1.Krón.5.26||Ezért fölindította Izráel Istene Púl asszír királynak és Tiglat-Pileszer asszír királynak a lelkét, hogy fogságba vigye a rúbenieket, a gádiakat és Manassé törzsének a felét. Elvitte őket Halahba, Hábórba, Hárába és a Gózán folyója mellé. Így van ez mindmáig.||9946;-9956
10457||1.Krón.6.1|Lévi leszármazottjai: Kehát utódai|Lévi fiai: Gérsón, Kehát és Merári.||1397
10458||1.Krón.6.2||Kehát fiai pedig: Amrám, Jichár, Hebrón és Uzzíél.||
10459||1.Krón.6.3||Amrám gyermekei: Áron, Mózes és Mirjám. Áron fiai pedig: Nádáb, Abihú, Eleázár és Ítámár.||1555;1615;1678
10460||1.Krón.6.4||Merári fiai Mahli és Musi voltak. Ezek Lévi nemzetségei családjaik szerint: Eleázár nemzette Fineást, Fineás nemzette Abisúát.||
10461||1.Krón.6.5||Abisúa nemzette Bukkit, Bukki nemzette Uzzit.||
10462||1.Krón.6.6||Uzzi nemzette Zerahját, Zerahjá nemzette Merájótot.||
10463||1.Krón.6.7||Merájót nemzette Amarját, Amarjá nemzette Ahitúbot.||
10464||1.Krón.6.8||Ahitúb nemzette Cádókot, Cádók nemzette Ahimaacot.||8227;11128
10465||1.Krón.6.9||Ahimaac nemzette Azarját, Azarjá nemzette Jóhánánt.||
10466||1.Krón.6.10||Jóhánán nemzette Azarját, ő volt a pap abban a házban, amelyet Salamon Jeruzsálemben épített.||11751
10467||1.Krón.6.11||Azarjá nemzette Amarját, Amarjá nemzette Ahitúbot.||
10468||1.Krón.6.12||Ahitúb nemzette Cádókot, Cádók nemzette Sallumot.||
10469||1.Krón.6.13||Sallum nemzette Hilkijját. Hilkijjá nemzette Azarját.||10151
10470||1.Krón.6.14||Azarjá nemzette Szeráját, Szerájá nemzette Jehócádákot.||10242;10245
10471||1.Krón.6.15||Jehócádák is fogságba ment, amikor az ÚR Júdát és Jeruzsálemet fogságba vitette Nebukadneccar által.||10232;-10235
10472||1.Krón.6.16|Lévi leszármazottjai: Gérsón és Merári utódai|Lévi fiai Gérsón, Kehát és Merári voltak.||
10473||1.Krón.6.17||Név szerint ezek voltak Gérsón fiai: Libni és Simei.||1672
10474||1.Krón.6.18||Kehát fiai voltak: Amrám, Jichár, Hebrón és Uzzíél.||
10475||1.Krón.6.19||Merári fiai: Mahli és Musi. Ezek Lévi háznépei családjaik szerint.||
10476||1.Krón.6.20||Gérsón fia Libni, az ő fia Jahat, az ő fia Zimmá;||
10477||1.Krón.6.21||ennek a fia Jóáh, az ő fia Iddó, az ő fia Zerah, ennek a Jeotraj.||
10478||1.Krón.6.22||Kehát fia Ammínádáb, ennek a fia Kórah, és az ő fia Asszír.||1679
10479||1.Krón.6.23||Ennek a fia Elkáná, az ő fia Ebjászáf, ennek a fia pedig Asszír.||
10480||1.Krón.6.24||Ennek a fia Tahat, az ő fia Úriél, ennek a fia Uzzijjá, és ennek a fia Saul.||
10481||1.Krón.6.25||Elkáná fiai Amászaj és Ahimót voltak,||
10482||1.Krón.6.26||ennek a fia Elkáná. Ennek a fia Cófaj, és az ő fia Nahat;||
10483||1.Krón.6.27||ennek a fia Eliáb, az ő fia Jeróhám, ennek a fia Elkáná.||7213
10484||1.Krón.6.28||Sámuel fiai: Jóél volt az elsőszülött, a második Abijjá.||7213;7295;7367
10485||1.Krón.6.29||Merári utódai voltak: Mahli, ennek a fia Libni, az ő fia Simei, és ennek a fia Uzzá.||
10486||1.Krón.6.30||Az ő fia Simá, ennek a fia Haggijjá, és ennek a fia Aszájá.||
10487||1.Krón.6.31|A léviták szolgálata|Ők azok, akiket Dávid állított be az ÚR házába az éneklés vezetésére, mikor Isten ládáját odahelyezték,||8175
10488||1.Krón.6.32||és amíg Salamon föl nem építette az ÚR házát Jeruzsálemben, hogy a gyülekezet sátra előtt szolgáljanak énekléssel, és szolgálatban álljanak rendtartásuk szerint.||8898;8935
10489||1.Krón.6.33||Ezek azok, akik fiaikkal együtt szolgáltak ott: a kehátiak fiai közül Hémán főénekes, Jóél fia, aki Sámuel fia,||
10490||1.Krón.6.34||aki Elkáná fia, aki Jeróhám fia, aki Eliél fia, aki Tóah fia,||
10491||1.Krón.6.35||aki Cúf fia, aki Elkáná fia, aki Mahat fia, aki Amászaj fia,||
10492||1.Krón.6.36||aki Elkáná fia, aki Jóél fia, aki Azarjá fia, aki Cefanjá fia,||
10493||1.Krón.6.37||aki Tahat fia, aki Asszír fia, aki Ebjászáf fia, aki Kórah fia,||10478
10494||1.Krón.6.38||aki Jichár fia, aki Kehát fia, aki Lévi fia, aki Izráel fia.||10309
10495||1.Krón.6.39||Testvére, Ászáf állt a jobb keze felől. Ászáf Berekjáhú fia, aki Simá fia volt,||
10496||1.Krón.6.40||aki Míkáél fia, aki Baaszéjá fia, aki Malkijjá fia,||
10497||1.Krón.6.41||aki Etni fia, aki Zerah fia, aki Adájá fia,||
10498||1.Krón.6.42||aki Étán fia, aki Zimmá fia, aki Simei fia,||
10499||1.Krón.6.43||aki Jahat fia, aki Gérsón fia, aki Lévi fia.||10457
10500||1.Krón.6.44||Továbbá bal kéz felől álltak Merári fiai, akik testvéreik voltak. Étán, Kísi fia, aki Abdi fia, aki Mallúk fia,||10457
10501||1.Krón.6.45||aki Hasabjá fia, aki Amacjá fia, aki Hilkijjá fia,||
10502||1.Krón.6.46||aki Amci fia, aki Báni fia, aki Semer fia,||
10503||1.Krón.6.47||aki Mahli fia, aki Músi fia, aki Merári fia, aki Lévi fia.||10457
10504||1.Krón.6.48||Testvéreik, a léviták voltak az Isten háza hajlékának egyéb szolgálataira rendelve.||
10505||1.Krón.6.49||Áron és fiai pedig az egészen elégő áldozat oltára mellé és a füstölőoltár mellé, a szentek szentjének szolgálatához és Izráel megszentelésére voltak rendelve, pontosan úgy, ahogy Mózes, Isten szolgája megparancsolta.||2389;-2392;2918;-2953;3759
10506||1.Krón.6.50||Áron utódai pedig ezek voltak: Eleázár volt a fia, ennek a fia Fineás, az ő fia Abisúa.||
10507||1.Krón.6.51||Az ő fia Bukki, ennek a fia Uzzi, az ő fia Zerahjá.||
10508||1.Krón.6.52||Ennek a fia Merájót, ennek a fia Amarjá, az ő fia Ahitúb,||
10509||1.Krón.6.53||ennek a fia Cádók, s ennek a fia Ahimaac volt.||8417
10510||1.Krón.6.54||Ezek voltak a keháti nemzetségből Áron fiainak a lakóhelyei, területükön levő sátortáborai letelepedésük szerint az ő vidékükön, mert ez jutott nekik sorsolás által.||10511;-10537;6390;-6394
10511||1.Krón.6.55||Ők kapták a Júda földjén levő Hebrónt a körülötte levő legelőkkel.||
10512||1.Krón.6.56||De a város földjeit és falvait Kálébnak, Jefunne fiának adták.||4138
10513||1.Krón.6.57||Áron fiainak adták Júda városai közül a menedékvárosokat, Hebrónt, Libnát és legelőit, Jattírt és Estemóát és legelőiket,||
10514||1.Krón.6.58||Hílézt és legelőit, Dobrat és legelőit,||
10515||1.Krón.6.59||Ásánt és legelőit, Bétsemest és legelőit.||7350
10516||1.Krón.6.60||Benjámin törzséből pedig: Gebát és legelőit, Álemetet és legelőit, Anátót várost és legelőit. Nemzetségeiknek szám szerint tizenhárom városuk volt.||
10517||1.Krón.6.61||Kehát többi fiának pedig, akik a törzs nemzetségéből még hátravoltak, Manassé törzsének a feléből tíz várost adtak sorsolás által.||6386
10518||1.Krón.6.62||Gérsón fiainak nemzetségeik szerint Issakár törzséből, Ásér törzséből, Naftáli törzséből és Manassé törzséből Básánban tizenhárom várost adtak.||
10519||1.Krón.6.63||Mérári fiainak nemzetségeik szerint Rúben törzséből, Gád törzséből és Zebulon törzséből sorsolás által tizenkét város jutott.||
10520||1.Krón.6.64||Így adtak Izráel fiai a lévitáknak városokat a legelőkkel együtt.||
10521||1.Krón.6.65||Sorsolás által adták oda Júda fiainak törzséből, Simeon fiainak törzséből és Benjámin fiainak törzséből ezeket a név szerint megnevezett városokat.||
10522||1.Krón.6.66||Akik Kehát fiainak nemzetségeiből valók, akiknek a határában levő városok Efraim törzséből valók voltak,||
10523||1.Krón.6.67||azoknak adták át a menedékvárosokat, Sikemet és legelőit az Efraim hegyvidékén, Gézert és legelőit,||9067
10524||1.Krón.6.68||Jokmeámot és legelőit, Béthórónt és legelőit,||
10525||1.Krón.6.69||Ajjálónt és legelőit, Gat-Rimmónt és legelőit.||6076
10526||1.Krón.6.70||Manassé törzsének a feléből Ánért és legelőit, Bileámot és legelőit. Ezeket adták Kehát többi fia nemzetségének.||
10527||1.Krón.6.71||Gérsón fiainak adták Manassé fél törzsének a nemzetségeiből Básánban Gólánt és legelőit, Astárótot és legelőit.||10457
10528||1.Krón.6.72||Issakár törzséből Kedest és legelőit, Dobratot és legelőit,||
10529||1.Krón.6.73||Rámótot és legelőit, Ánémot és legelőit.||
10530||1.Krón.6.74||Ásér törzséből Másált és legelőit, Abdónt és legelőit,||6411
10531||1.Krón.6.75||Húkókot és legelőit, Rehóbot és legelőit.||
10532||1.Krón.6.76||Naftáli nemzetségéből Galileában Kedest és legelőit, Hammónt és legelőit, Kirjátaimot és legelőit.||
10533||1.Krón.6.77||Merári többi fiának Zebulon törzséből Rimmónót és legelőit, Tábórt és legelőit.||10457
10534||1.Krón.6.78||A Jordánon túl, Jerikóval szemben, a Jordántól keletre eső részen a Rúben törzséből a pusztában Becert és legelőit, Jahcát és legelőit,||
10535||1.Krón.6.79||Kedémótot és legelőit, Méfaatot és legelőit.||
10536||1.Krón.6.80||Gád törzséből Gileádban Rámótot és legelőit, Mahanaimot és legelőit,||6419
10537||1.Krón.6.81||Hesbónt és legelőit, Jazért és legelőit.||
10538||1.Krón.7.1|Issakár leszármazottjai|Issakárnak négy fia volt: Tólá, Púá, Jásúb és Simrón.||1399
10539||1.Krón.7.2||Tólá fiai voltak: Uzzi, Refájá, Jeriél, Jahmaj, Jibszám és Sámuel, akik családfők voltak atyáik családjaiban. Tólá fiai erős harcosok voltak nemzetségükben, számuk Dávid király idejében huszonkétezerhatszáz volt.||8695;8702
10540||1.Krón.7.3||Uzzi fia volt Jizrahjá. Jizrahjá fiai: Míkáél, Óbadjá, Jóél, Jissijjá; mind az öten főemberek voltak.||
10541||1.Krón.7.4||Közéjük tartozott nemzetségeik és családjaik szerint harminchatezer hadi szolgálatra rendelt férfi, minthogy sok feleségük és sok fiuk is volt.||
10542||1.Krón.7.5||Testvéreik is, Issakár egész nemzetsége, vitéz harcosok voltak, szám szerint összesen nyolcvanhétezren.||
10543||1.Krón.7.6|Benjámin leszármazottjai|Benjámin fiai hárman voltak: Bela, Beker és Jedíaél.||1407
10544||1.Krón.7.7||Bela fiai: Ecbón, Uzzi, Uzzíél, Jerimót és Íri, ez az öt családfő, vitéz harcosok, akik szám szerint huszonkétezerharmincnégyen voltak.||
10545||1.Krón.7.8||Beker fiai voltak: Zemírá, Jóás, Eliezer, Eljóénaj, Omri, Jerémót, Abijjá, Anátót és Álemet. Ezek mind Bekertől lettek.||
10546||1.Krón.7.9||Nemzetségeikből szám szerint a családfők és a hős harcos férfiak húszezerkétszázan voltak hadra foghatók.||
10547||1.Krón.7.10||Jedíaél fia Bilhán volt. Bilhán fiai: Jeús, Benjámin, Éhúd, Kenaaná, Zétán, Tarsis és Ahisahar.||
10548||1.Krón.7.11||Mindezek Jedíaél fiai voltak, családfők és hős harcosok, akik tizenhétezer-kétszázan voltak fegyverforgatók.||
10549||1.Krón.7.12||Ír fiai voltak: Suppim és Huppím. Husim Ahér fia.||
10550||1.Krón.7.13|Naftálinak és Manassé Jordánon inneni felének a leszármazottjai|Naftáli fiai voltak: Jahaciél, Gúni, Jécer és Sallum, Bilhá unokái.||1410
10551||1.Krón.7.14||Manassé fia volt Aszriél, akit másodfelesége szült. Ő szülte Mákírt, Gileád atyját is.||
10552||1.Krón.7.15||Mákír pedig feleségül vette Huppím és Suppim Maaká nevű húgát. Egy másik fiának neve Celofhád. Celofhádnak csak leányai lettek.||4555
10553||1.Krón.7.16||Maaká, Mákír felesége fiút szült, akit Peresnek nevezett el, öccsét pedig Seresnek. Ennek a fiai Úlám és Rekem voltak.||
10554||1.Krón.7.17||Úlám fia Bedán volt. Ezek Gileádnak, Mákír fiának, Manassé unokájának a fiai.||
10555||1.Krón.7.18||Nővére, Móleket szülte Ishódot, Abiezert és Mahlát.||
10556||1.Krón.7.19||Semídá fia Ahján, Sekem, Likhi és Aniám voltak.||
10557||1.Krón.7.20|Efraim leszármazottjai|Efraim fia pedig Sútelah volt. Ennek a fia Bered, az ő fia Tahat, ennek a fia Eládá, az ő fia Tahat.||4524
10558||1.Krón.7.21||Ennek a fia Zábád, az ő fiai Sútelah, Ézer és Elád. Ezeket megölték annak a földnek a lakosai, a gátiak, mert lementek, hogy elhajtsák a jószágaikat.||
10559||1.Krón.7.22||Apjuk, Efraim sokáig siratta őket, ezért elmentek hozzá a testvérei, hogy vigasztalják.||12904
10560||1.Krón.7.23||Azután bement a feleségéhez, aki fogant méhében, és fiút szült, és Beríának nevezte, mivel szerencsétlenség érte a házat.||
10561||1.Krón.7.24||Leánya pedig Seerá volt, aki Alsó- és Felső-Béthórónt és Uzén-Seerát építette.||
10562||1.Krón.7.25||Refah is az ő fia volt, ennek a fia Resef. Az ő fia Telah, ennek a fia Tahan.||
10563||1.Krón.7.26||Az ő fia Ladán, ennek a fia Ammihúd, az ő fia Elisámá,||
10564||1.Krón.7.27||ennek a fia Nún, az ő fia pedig Józsué.||4083;5852
10565||1.Krón.7.28||Az ő birtokuk és lakóhelyük voltak: Bétel és falvai, keletre Naarán, nyugatra Gézer és falvai, Sikem és falvai, egészen Ajjáig és falvaiig.||
10566||1.Krón.7.29||És Manassé fiainak kezében voltak: Bétseán és falvai, Taanak és falvai, Megiddó és falvai, Dór és falvai. Ezekben laktak Izráel fiának, Józsefnek az utódai.||1456
10567||1.Krón.7.30|Ásér leszármazottjai|Ásér fiai voltak: Jimná, Jisvá, Jisvi, Beríá, húguk pedig Szerah volt.||
10568||1.Krón.7.31||Beríá fiai voltak: Heber és Malkiél, aki Birzávit apja volt.||1403
10569||1.Krón.7.32||Heber nemzette Jaflétot, Sómért, Hótámot és húgukat, Súát.||
10570||1.Krón.7.33||Jaflét fiai voltak: Pászak, Bimhál és Asvát. Ezek Jaflét fiai.||
10571||1.Krón.7.34||Sómér fiai voltak: Ahi, Rohgá, Jehubbá és Arám.||
10572||1.Krón.7.35||Testvérének, Hélemnek fia volt Cófah, Jimná, Séles és Ámal.||
10573||1.Krón.7.36||Cófah fiai voltak: Szúah, Harnefer, Súál, Béri és Jimrá,||
10574||1.Krón.7.37||Becer, Hód, Sammá, Silsá, Jitrán és Beérá.||
10575||1.Krón.7.38||Jeter fiai voltak: Jefunne, Piszpá és Ará.||
10576||1.Krón.7.39||Ullá fiai voltak: Árah, Hanniél és Ricjá.||
10577||1.Krón.7.40||Mindezek Ásér utódai, családfők, válogatott harcosok, a főemberek legjobbjai. Amikor megszámlálták őket nemzetségük rendje szerint, huszonhatezren voltak a hadra fogható férfiak.||
10578||1.Krón.8.1|Benjámin leszármazottjai városonként|Benjámin nemzette elsőszülöttjeként Belát, másodikként Asbélt, harmadiknak Ahrahot,||1407
10579||1.Krón.8.2||negyediknek Nóhát és ötödikként Ráfát.||
10580||1.Krón.8.3||Bela fiai voltak: Addár, Gérá és Abihúd,||
10581||1.Krón.8.4||Abisúa, Naamán, Ahóah,||
10582||1.Krón.8.5||Gérá, Sefúfán és Húrám.||
10583||1.Krón.8.6||Ezek voltak Éhúd fiai, Geba lakóinak családfői, de száműzték őket Mánáhatba:||
10584||1.Krón.8.7||nevezetesen Naamán, Ahijjá és Gérá; ő vitte fogságba őket, és ő nemzette Uzzát és Ahihúdot.||
10585||1.Krón.8.8||Saharaim pedig Móáb mezején nemzette Húsimot és Baarát, miután elbocsátotta feleségeit.||
10586||1.Krón.8.9||Hódes nevű feleségétől nemzette Jóbábot, Cibját, Mésát és Malkámot,||
10587||1.Krón.8.10||Jeúcot, Szokját és Mirmát. Ezek a fiai családfők voltak.||
10588||1.Krón.8.11||Húsimtól nemzette Abitúbot és Elpaalt.||
10589||1.Krón.8.12||Elpaal fiai voltak: Éber, Misám és Semed. Ő építette Ónót, Lódot és falvait.||
10590||1.Krón.8.13||Beríá és Sema, Ajjálón lakóinak családfői űzték el Gát lakóit.||
10591||1.Krón.8.14||Ahjó, Sásák, Jerémót,||
10592||1.Krón.8.15||Zebadjá, Arád, Eder,||
10593||1.Krón.8.16||Míkáél, Jispá és Jóhá voltak Beríá fiai.||
10594||1.Krón.8.17||Zebadjá, Mesullám, Hizki, Heber,||
10595||1.Krón.8.18||Jismeraj, Jizlíá és Jóbáb voltak Elpaal fiai.||
10596||1.Krón.8.19||Jákim, Zikri, Zabdi,||
10597||1.Krón.8.20||Eliénaj, Cilletaj, Eliél,||
10598||1.Krón.8.21||Adájá, Berájá és Simrát voltak Simei fiai.||
10599||1.Krón.8.22||Jispán, Éber, Eliél,||
10600||1.Krón.8.23||Abdón, Zikri, Hánán,||
10601||1.Krón.8.24||Hananjá, Élám, Antótijjá,||
10602||1.Krón.8.25||Jifdejá, Penúél voltak Sásák fiai.||
10603||1.Krón.8.26||Samseraj, Seharjá, Ataljá,||
10604||1.Krón.8.27||Jaaresjá, Élijjá és Zikri voltak Jeróhám fiai.||
10605||1.Krón.8.28||Ezek a családfők, akik származásuk szerint főemberek voltak, Jeruzsálemben laktak.||
10606||1.Krón.8.29||Gibeónban lakott Jeiél, Gibeón atyja. Feleségének Maaká volt a neve.||10652
10607||1.Krón.8.30||Elsőszülöttje Abdón volt, azután Cúr, Kís, Baal, Nádáb,||
10608||1.Krón.8.31||Gedór, Ahjó és Zeker következett.||
10609||1.Krón.8.32||Majd Miklót, aki Simát nemzette. Ezek is a testvéreik mellett, Jeruzsálemben laktak más testvéreikkel együtt.||
10610||1.Krón.8.33|Saul nemzetsége|Nér nemzette Kíst, Kís nemzette Sault, Saul nemzette Jónátánt, Malkisúát, Abinádábot és Esbaalt.||7393;7420
10611||1.Krón.8.34||Jónátán fia Meribbaal volt. Meribbaal nemzette Míkát.||8240
10612||1.Krón.8.35||Míká fiai Pítón, Melek, Taréa és Áház voltak.||
10613||1.Krón.8.36||Áház nemzette Jehóaddát, Jehóaddá pedig Álemetet, Azmávetet és Zimrit, Zimri nemzette Mócát,||
10614||1.Krón.8.37||Mócá pedig Binát. Az ő fia volt Refájá, ennek a fia Elászá, az ő fia Ácél.||
10615||1.Krón.8.38||Továbbá Ácélnak hat fia volt, név szerint ezek: Azrikám, Bókerú, Jismáél, Searjá, Óbadjá és Hánán. Mindezek Ácél fiai voltak.||
10616||1.Krón.8.39||Testvérének, Éseknek ezek a fiai: Úlám az elsőszülöttje, Jeús a második és Elifelet a harmadik.||
10617||1.Krón.8.40||Úlám fiai erős harcosok, íjászok voltak, s gyermekeik és unokáik százötvenre szaporodtak. Mindezek Benjámin fiai voltak.||
10618||1.Krón.9.1|Jeruzsálem lakóinak névjegyzéke|Egész Izráelt megszámlálták nemzetségeik szerint, és beírták őket Izráel királyainak könyvébe. A júdaiakat hűtlenségük miatt Babilóniába vitték.||10219;10235
10619||1.Krón.9.2||Az első lakosok, akik visszakerültek birtokaikra és városaikba, izráeliek voltak: papok, léviták és templomszolgák.||
10620||1.Krón.9.3||Jeruzsálemben Júda és Benjámin fiai közül, valamint Efraim és Manassé fiai közül valók laktak:||
10621||1.Krón.9.4||Útaj, Ammihúd fia, aki Omri fia, aki Imri fia, aki Báni fia, Perecnek, Júda fiának az utódai közül.||10388
10622||1.Krón.9.5||A silóiak közül való volt Aszájá, az elsőszülött és fiai.||
10623||1.Krón.9.6||Zerah fiai közül Jeúél és rokonai, hatszázkilencvenen.||
10624||1.Krón.9.7||Benjámin fiai közül: Szallú, Mesullám fia, aki Hódavjá fia, aki Hasszenúá fia volt.||
10625||1.Krón.9.8||Jibnejá, Jeróhám fia és Élá, Uzzi fia, aki Mikri fia és Mesullám, Sefatjá fia, aki Reuél fia, aki Jibnijjá fia volt.||
10626||1.Krón.9.9||Testvéreik származásuk szerint kilencszázötvenhatan voltak. Ezek a férfiak családfők voltak, ki-ki a maga atyjának háza népe szerint.||
10627||1.Krón.9.10||A papok közé tartozott: Jedajá, Jehójárib és Jákín,||
10628||1.Krón.9.11||Azarjá, Hilkijjá fia, aki Mesullám fia, aki Cádók fia, aki Merájót fia, aki Ahitúbnak, Isten háza felügyelőjének a fia volt.||
10629||1.Krón.9.12||Továbbá Adájá, Jeróhám fia, aki Pashúr fia, aki Malkijjá fia és Maszaj, Adíél fia, aki Jahzérá fia, aki Mesullám fia, aki Mésillémit fia, aki Immér fia volt,||
10630||1.Krón.9.13||valamint testvéreik. Családfőik ezerhétszázhatvanan voltak, buzgók Isten háza dolgának szolgálatában.||
10631||1.Krón.9.14||A léviták közé tartozott Semajá, Hassúb fia, aki Azrikám fia, aki Hasabjá fia volt, Merári fiai közül.||10457
10632||1.Krón.9.15||Bakbakar, Heres és Gálál és Mattanjá, Míká fia, aki Zikri fia, aki Ászáf fia volt.||15074
10633||1.Krón.9.16||Azután Óbadjá, Semajá fia, aki Gálál fia, aki Jedútún fia volt, és Berekjá, Ászá fia, aki Elkáná fia volt, aki a netófáiak falvaiban lakott.||
10634||1.Krón.9.17|A jeruzsálemi templom kapuőrei|Kapuőrök voltak: Sallum, Akkúb, Talmón és Ahíman. Testvérük, Sallum volt a fejük.||
10635||1.Krón.9.18||Helyük mindmáig ott van napkelet felől a királyi kapunál. Ők voltak a kapuőrök Lévi fiainak a táborában.||
10636||1.Krón.9.19||Sallum pedig, Kóré fia, aki Ebjászáf fia, aki Kórah fia volt, testvéreivel együtt, akik a kórahiak családjából származtak, a szolgálat munkájában a hajlék küszöbének őrizői voltak úgy, mint már atyáik is, akik az ÚR táborának bejáratát őrizték,||
10637||1.Krón.9.20||amikor Fineás, Eleázár fia volt az elöljárójuk, akivel az ÚR volt.||4478
10638||1.Krón.9.21||Zekarjá, Meselemjá fia a gyülekezet sátra bejáratának kapuőre volt.||
10639||1.Krón.9.22||Ezek kétszáztizenketten mind választott kapuőrök voltak. Őket falvaikban, nemzetségük szerint megszámlálták; már Dávid és Sámuel, a látó rendelte őket erre a tisztségre.||7596;7608
10640||1.Krón.9.23||Ők és fiaik őrizték az ÚR házának, a sátornak a kapuit.||
10641||1.Krón.9.24||A négy égtáj irányába voltak őrök: keletre, nyugatra, északra és délre.||
10642||1.Krón.9.25||Testvéreiknek a falvakból időről időre hét napra fel kellett menniük hozzájuk.||
10643||1.Krón.9.26||Mert a kapuőrök négy főemberének állandó megbízatása volt. Ezek a léviták őrizték a kamrákat és Isten házának kincseit.||8902;8986
10644||1.Krón.9.27||Az ÚR háza körül éjszakáztak, mivel az ő tisztük volt az őrködés, és minden reggel ők nyitották ki az ajtókat.||
10645||1.Krón.9.28||Közülük néhányan a szolgálati edényekre viseltek gondot, mert mind a kivitelnél, mind a visszavitelnél számba vették azokat.||2275
10646||1.Krón.9.29||Néhányat közülük kiválasztottak az egyéb edényekről, a lisztről, a borról, az olajról, a tömjénről és a fűszerekről való gondoskodásra.||
10647||1.Krón.9.30||A papok fiai közül valók készítették fűszerekből a drága kenetet is.||2404;-2415;2416;-2420
10648||1.Krón.9.31||Továbbá a léviták közül való Mattitjá, a kórahi Sallum elsőszülöttje a serpenyőkre viselt gondot.||2767
10649||1.Krón.9.32||A kehátiak fiait és testvéreiket rendelték a szent kenyér szolgálatára, hogy minden szombaton elkészítsék.||3451;3452;3454
10650||1.Krón.9.33||Az énekesek és a kamrákban tartózkodó léviták közül a családfők mentesek voltak más feladatok alól, mert éjjel és nappal szolgálattal tartoztak.||16239;-16241
10651||1.Krón.9.34||A léviták családfői voltak ezek, származásuk szerint főemberek, és ők Jeruzsálemben laktak.||
10652||1.Krón.9.35|Gibeón lakosai|Gibeónban lakott Jeiél, Gibeón atyja, és feleségének Maaká volt a neve.||10606;8821
10653||1.Krón.9.36||Elsőszülött fia Abdón volt, azután Cúr, Kís, Baal, Nér és Nádáb következett, majd||
10654||1.Krón.9.37||Gedór, Ahjó, Zekarjá és Miklót.||
10655||1.Krón.9.38||Miklót nemzette Simámot. Ezek is Jeruzsálemben laktak rokonaikkal együtt.||
10656||1.Krón.9.39||Nér nemzette Kíst, Kís nemzette Sault, Saul pedig Jónátánt, Malkisúát, Abinádábot és Esbaalt.||10610
10657||1.Krón.9.40||Jónátán fia Meribbaal volt. Meribbaal nemzette Míkát.||
10658||1.Krón.9.41||Míká fiai Pítón, Melek, Taréa és Áház voltak.||
10659||1.Krón.9.42||Áház nemzette Jarát, Jará nemzette Álemetet, Azmávetet és Zimrit, Zimri pedig nemzette Mócát.||
10660||1.Krón.9.43||Mócá nemzette Binát, ennek a fia Refájá, az ő fia Elászá, az ő fia Ácél volt.||
10661||1.Krón.9.44||Ácélnak hat fia volt, név szerint ezek: Azrikám, Bókerú, Jismáél, Searjá, Óbadjá és Hánán. Ezek Ácél fiai.||
10662||1.Krón.10.1|Saul elesik a gilbóai csatában|A filiszteusok háborút viseltek Izráel ellen, és megfutamodott Izráel népe a filiszteusok elől, és sokan a sebeik miatt el is hulltak Gilbóa hegyén.||8011;-8014
10663||1.Krón.10.2||A filiszteusok pedig Saulnak és fiainak a nyomába eredtek, és megölték a filiszteusok Jónátánt, Abinádábot és Malkisúát, Saul fiait.||
10664||1.Krón.10.3||A viadal igen heves volt Saul körül, és amikor rátaláltak az íjászok, a nyilakkal megsebesítették.||
10665||1.Krón.10.4||Erre Saul így szólt a fegyverhordozójához: Vond ki fegyveredet, és döfj át vele, hogy ha ideérnek e körülmetéletlenek, ne gyalázzanak meg engem! De fegyverhordozója vonakodott, mert igen félt. Erre Saul megragadta a kardját, és beledőlt.||
10666||1.Krón.10.5||Amikor a fegyverhordozója látta, hogy Saul immár meghalt, ő is kardjába dőlt, és meghalt.||
10667||1.Krón.10.6||Így halt meg Saul, három fia és vele együtt egész háznépe.||10663
10668||1.Krón.10.7||Mikor pedig mindazok az izráeliek, akik a völgyben voltak, látták, hogy ők megfutamodtak, és hogy Saul és fiai meghaltak, pusztán hagyták városaikat, és elmenekültek. Akkor eljöttek a filiszteusok, és betelepedtek azokba.||
10669||1.Krón.10.8||Másnap történt, hogy a filiszteusok eljöttek, hogy kifosszák az elesetteket. Megtalálták Sault és fiait, amint holtan feküdtek a Gilbóa-hegyen.||
10670||1.Krón.10.9||Kifosztották őt, fejét vették, elvették fegyvereit, és elküldték ezeket a filiszteusok minden tartományába körös-körül, hogy hírül adják bálványaiknak és a népnek.||10673
10671||1.Krón.10.10||Fegyvereit isteneik házában helyezték el, fejét pedig Dágón templomában akasztották föl.||
10672||1.Krón.10.11||Mikor azonban meghallották a jábés-gileádiak, hogy mit cselekedtek a filiszteusok Saullal,||
10673||1.Krón.10.12||fölkelt az összes erős férfi, és elvitték Saulnak és fiainak a testét. Jábésba vitték és eltemették a csontjaikat a tölgyfa alatt Jábésban, és hét napig böjtöltek.||8022;8023;8593;-8595
10674||1.Krón.10.13||Így halt meg Saul gonoszsága miatt, mivel vétkezett az ÚR ellen. Az ÚR szavát nem tartotta meg, sőt a halottidézőt is megkereste, hogy megkérdezze,||7498;7579;7951;-7959
10675||1.Krón.10.14||és nem az URat kérdezte meg. Ezért elveszítette őt az ÚR, és országát Dávidnak, Isai fiának adta.||7596;7608
10676||1.Krón.11.1|Izráel Dávidot teszi királlyá|Ezután az izráeliek mindnyájan Dávidhoz gyűltek Hebrónba, és azt mondták: Íme, mi a te csontod és a te tested vagyunk.||8134;-8138;8051;8054
10677||1.Krón.11.2||Ezelőtt is, még mikor Saul volt a király, te voltál az, aki harcba vitted és visszahoztad Izráelt, és ezt mondta neked a te URad, Istened: Te legelteted népemet, Izráelt, és te leszel népemnek, Izráelnek a fejedelme.||7596;15240
10678||1.Krón.11.3||Elment tehát Izráel minden véne a királyhoz Hebrónba, és Dávid szövetséget kötött velük Hebrónban az ÚR előtt. És Izráel királyává kenték Dávidot, ahogyan az ÚR kijelentette Sámuel által.||7608
10679||1.Krón.11.4|Dávid Jeruzsálemet teszi fővárossá|Akkor Dávid és egész Izráel elment Jeruzsálem alá. Ez Jebúsz, ahol a jebúsziak laktak.||8139;-8142;6210
10680||1.Krón.11.5||Jebúsz lakói ezt mondták Dávidnak: Ide be nem jössz! Dávid azonban bevette Sion sziklavárát, és ez lett Dávid városa.||
10681||1.Krón.11.6||Mert azt mondta Dávid: Aki elsőnek vág le egy jebúszit, az elöljáró és vezér lesz! Mivel legelsőnek Jóáb, Cerújá fia jutott föl, ő lett elöljáróvá.||8140;8141
10682||1.Krón.11.7||Azután ott lakott Dávid a várban, azért nevezték el azt Dávid városának.||
10683||1.Krón.11.8||És kiépítette a várost körös-körül, Millót és környékét, Jóáb pedig a város fönnmaradó részét.||
10684||1.Krón.11.9||És Dávid egyre jobban emelkedett, mert vele volt a Seregek URa.||
10685||1.Krón.11.10|Dávid vitézei|Ezek voltak Dávid legkiválóbb vitézei, akik mellette voltak, akik erősen munkálkodtak vele az ő királyságáért egész Izráellel együtt, hogy királlyá válasszák őt Izráel fölött az ÚR beszéde szerint.||7596;7607;7608
10686||1.Krón.11.11||Ezek voltak szám szerint a vitézei, akik körülötte voltak: Jásobám, Hakmóni fia, harminc fő elöljárója. Ő egy ízben, mikor fölemelte dárdáját, háromszáz embert sebesített meg vele.||7819;10736
10687||1.Krón.11.12||Utána Eleázár, az ahóhi Dódó fia, a három hős egyike.||8663;8664;-8672
10688||1.Krón.11.13||Ő volt Dáviddal Efesz-Dammimban, ahová összegyűltek harcolni a filiszteusok. Egy darab árpaföld volt ott. Amikor a nép elmenekült a filiszteusok elől,||
10689||1.Krón.11.14||ők megálltak ott, annak a darab földnek a közepén, megvédték azt, és megverték a filiszteusokat. Így szerzett nekik az ÚR nagy szabadulást.||
10690||1.Krón.11.15||Máskor a harminc vezér közül hárman lementek Dávidhoz, a kősziklához, az Adullám barlangjába, a filiszteusok pedig a Refáim-völgyben ütöttek tábort.||8667
10691||1.Krón.11.16||Dávid akkor a sziklavárban volt, a filiszteusok hada pedig Betlehemnél.||
10692||1.Krón.11.17||Dávid vizet kívánt, és így szólt: Ó, ki hozna nekem inni a Betlehem kapuja előtt való forrás vizéből?||8669;-8671
10693||1.Krón.11.18||Akkor keresztülvágták magukat hárman a filiszteusok táborán, és vizet merítettek a betlehemi forrásból, amely a kapu előtt volt, majd fölvitték, és odamentek vele Dávidhoz. De Dávid nem akart inni, hanem kiöntötte azt az ÚRnak.||7358
10694||1.Krón.11.19||Ezt mondta: Az én Istenem őrizzen meg attól, hogy ezt cselekedjem. E férfiak vérét igyam-e meg, akik életüket halálra szánták? Mert ők ezt életük kockáztatásával hozták. És semmiképpen sem akart inni. Ezt cselekedte a három vitéz.||
10695||1.Krón.11.20||Abisaj, Jóáb testvére volt ennek a háromnak az elöljárója. Ő ragadott dárdát úgy, hogy háromszáz embert sebesített meg. Ő volt a leghíresebb a három közül.||8598;10736
10696||1.Krón.11.21||A három közül a másik kettőnél híresebb volt, azért lett a parancsnokuk. De egymaga mégsem ért föl a hárommal.||8673
10697||1.Krón.11.22||A kabceéli Benájá, Jójádá fia is vitéz férfiú volt, nagy dolgokat cselekedett. Ő vágta le Móáb két bajnokát, ő ment le a verembe, és ölte meg az oroszlánt, amikor egyszer hó esett.||11117;8674;-8676
10698||1.Krón.11.23||Ugyanő ölt meg egy öt könyök magas egyiptomi férfit, akinek lándzsája akkora volt, mint a szövőszék zugolyfája. Egy szál bottal szállt szembe vele, kiragadta az egyiptomi kezéből a lándzsát, és saját lándzsájával átütötte.||
10699||1.Krón.11.24||Ezeket cselekedte Benájá, Jójádá fia, és ő is híres volt a három hős között.||
10700||1.Krón.11.25||Híres volt a harminc között, de azzal a hárommal nem ért föl. Dávid a testőrök parancsnokává tette.||10687
10701||1.Krón.11.26||A sereg vitézei pedig ezek: Aszáél, Jóáb testvére, Elhánán, a betlehemi Dódó fia,||8068;8073;8074
10702||1.Krón.11.27||a haróri Sammót, a pelóni Helec,||
10703||1.Krón.11.28||a tekóai Írá, Ikkés fia, az anátóti Abiezer,||
10704||1.Krón.11.29||a húsái Szibbekaj, az ahóhi Ílaj,||
10705||1.Krón.11.30||a netófái Mahraj, a netófái Héled, Baaná fia,||11126
10706||1.Krón.11.31||a benjámini Gibeából való Ítaj, Ríbaj fia, a pirátóni Benájá,||11125;6884
10707||1.Krón.11.32||a nahalé-gaasi Húraj, az arbai Abiél,||
10708||1.Krón.11.33||a baharúmi Azmávet, a saalbóni Eljahbá,||6353;6363
10709||1.Krón.11.34||a gizóni Hásém fiai, a harári Jónátán, Ságé fia,||
10710||1.Krón.11.35||a harári Ahiám, Szákár fia, Elifal, Úr fia,||
10711||1.Krón.11.36||a mekérai Héfer, a pelóni Ahijjá,||
10712||1.Krón.11.37||a karmeli Hecró, Naaraj, Ezbaj fia,||
10713||1.Krón.11.38||Jóél, Nátán testvére, Mibhár, Hagri fia,||
10714||1.Krón.11.39||az ammóni Celek, a béróti Nahraj, Jóábnak, Cerújá fiának fegyverhordozója,||8226
10715||1.Krón.11.40||a jeteri Írá, a jeteri Gáréb,||
10716||1.Krón.11.41||a hettita Úriás, Zábád, Ahlaj fia,||8263;8275;8277
10717||1.Krón.11.42||Adiná, a rúbeni Sizá fia, aki a rúbeniek elöljárója volt, és vele harmincan voltak.||
10718||1.Krón.11.43||Hánán, Maaká fia és a mitnibeli Jósáfát,||
10719||1.Krón.11.44||az asterái Uzzijjá, az aróéri Hótám fiai: Sámá és Jeiél,||
10720||1.Krón.11.45||Jedíaél, Simri fia és testvére, a tíci Jóhá,||
10721||1.Krón.11.46||a mahavimi Eliél, Jeribaj és Jósajá, Elnáam fiai; a móábi Jitmá,||
10722||1.Krón.11.47||Eliél, Óbéd és a mecóbájái Jaasziél.||
10723||1.Krón.12.1|Dávid ciklagi hívei|Ezek azok, akik Dávidhoz mentek Ciklagba, amikor Kís fia, Saul miatt még számkivetésben volt. Ők is a hősök közé tartoztak, akik segítették a harcban.||7937;8024;10685;-10722
10724||1.Krón.12.2||Íjászok voltak, jobb és bal kézzel egyaránt tudtak parittyakővel hajítani és nyíllal lőni. Saul rokonságához tartoztak Benjáminból.||7070
10725||1.Krón.12.3||Vezérük Ahiezer volt és Jóás, a gibeai Semáá fiai és Jeziél meg Pelet, Azmávet fiai, továbbá Beráká és Jéhú, Anátótból,||
10726||1.Krón.12.4||a gibeóni Jismajá, a harminc hős egyike, akiknek elöljárójuk is volt. Jirmejá, Jahaziél, Jóhánán és a gedérái Józábád.||
10727||1.Krón.12.5||Elúzaj, Jerimót, Bealjá, Semarjáhú, a hárífi Sefatjáhú,||
10728||1.Krón.12.6||Elkáná, Jissijjáhú, Azarél, Jóezer és a Kórah nemzetségéből való Jásobám.||
10729||1.Krón.12.7||Jóélá és Zebadjá, a gedóri Jeróhám fiai.||
10730||1.Krón.12.8||Gádiak is csatlakoztak Dávidhoz, amikor a pusztában volt a sziklavárban. Erős és harcos férfiak, pajzsosok, dárdások, akiknek az arca olyan volt, mint az oroszláné, és fürgeségük mint a zergéké a hegyen.||8458;8068
10731||1.Krón.12.9||Ézer volt az első, Óbadjá a második, Eliáb a harmadik.||
10732||1.Krón.12.10||Mismanná a negyedik, Jirmejá az ötödik,||
10733||1.Krón.12.11||Attaj a hatodik, Eliél a hetedik volt.||
10734||1.Krón.12.12||A nyolcadik Jóhánán, a kilencedik Elzábád.||
10735||1.Krón.12.13||A tizedik Jirmejáhú, a tizenegyedik Makbannaj volt.||
10736||1.Krón.12.14||Ezek voltak a parancsnokok a seregben Gád fiai közül. A legkisebb is fölért százzal, a legnagyobb fölért ezerrel.||10695
10737||1.Krón.12.15||Ezek keltek át a Jordánon az első hónapban, noha az ár túlnőtt a parton, és elűzték mindazokat, akik a völgyben voltak keletre és nyugatra.||
10738||1.Krón.12.16||Benjámin és Júda fiai közül is jöttek Dávidhoz a sziklavárába.||8667
10739||1.Krón.12.17||Dávid kiment eléjük, és így szólt hozzájuk: Ha békés szándékkal jöttök, hogy segítségemre legyetek, szívem egy lesz veletek. De ha meg akartok csalni, hogy eláruljatok az ellenségeimnek, holott semmi erőszakot nem követtem el, lássa meg, és büntessen meg titeket atyáink Istene.||7707;7907;7908
10740||1.Krón.12.18||A lélek ekkor felindította Amászajt, a harmincnak parancsnokát, és így szólt: Ó, Dávid, tied vagyunk, és veled leszünk, Isai fia! Békesség, békesség neked! Békesség segítőidnek is, mert megsegít téged Istened! Ekkor magához fogadta őket Dávid, és főemberekké tette őket a seregben.||10325;10700;10701;8677;-8693
10741||1.Krón.12.19||Ezenfelül manassébeliek is pártoltak át Dávidhoz, amikor a filiszteusokkal együtt harcolni ment Saul ellen. De nem segítette a filiszteusokat Dávid, mert fejedelmeik tanácsot tartottak, és elküldték őt, ezt mondván: A mi fejünkkel fog még ez visszamenni urához, Saulhoz.||7969;-7979
10742||1.Krón.12.20||Amikor visszatért Ciklagba, hozzá pártolt Manassé fiai közül Adnah, Józábád, Jedíaél, Míkáél, Józábád, Elihú és Cilletaj, akik a Manassé törzséből való ezrek vezérei voltak.||7980
10743||1.Krón.12.21||Ezek segítették Dávidot az ellenség seregei ellen, mert egyenként is mind erős vitézek voltak, és parancsnokok a hadseregben.||7812;7980;-7997
10744||1.Krón.12.22||Azonkívül naponként mentek mások is Dávidhoz, hogy segítségére legyenek, míg olyan naggyá lett serege, mint Isten serege.||
10745||1.Krón.12.23||Szám szerint ezek voltak azok a harcra fölkészített elöljárók, akik Dávidhoz mentek Hebrónba, hogy őt Saul helyett királlyá válasszák az országban Isten ígérete szerint:||8051;8134;-8136
10746||1.Krón.12.24|Dávid hebróni hadserege|Júda fiai közül hatezer-nyolcszáz harcra fölkészített ember, akik pajzsot és dárdát viseltek.||
10747||1.Krón.12.25||Simeon fiai közül hétezer-egyszáz viadalra fölkészített vitéz férfi,||
10748||1.Krón.12.26||Lévi fiai közül négyezer-hatszáz,||
10749||1.Krón.12.27||Jehójádá is, aki Áron fiai között elöljáró volt, és vele háromezer-hétszáz ember||
10750||1.Krón.12.28||és az ifjú Cádók, aki igen erős volt, atyja házából huszonkét főemberrel.||8414
10751||1.Krón.12.29||Benjámin fiai közül, akik Saul testvérei voltak, háromezren, mert akkor még közülük sokan hűségesen őrizték Saul házát.||10724
10752||1.Krón.12.30||Efraim fiai közül való volt húszezer-nyolcszáz kiváló vitéz, akik híres férfiak voltak nemzetségükben.||
10753||1.Krón.12.31||Manassé fél törzséből való volt tizennyolcezer ember, akiket név szerint jelöltek ki, hogy menjenek el, és válasszák királlyá Dávidot.||
10754||1.Krón.12.32||Issakár fiai közül ott voltak, akik fölismerték az alkalmas időt, és tudták, mit kell Izráelnek cselekednie, kétszáz főember és parancsnokságuk alatt minden rokonuk.||
10755||1.Krón.12.33||Zebulon fiai közül azok, akik kimentek mint harcosok, minden harci szerszámmal fölszerelve, ötvenezren voltak, állhatatos szívvel felkészítve a viadalra,.||
10756||1.Krón.12.34||Naftáli nemzetségéből ezer főember jött, és velük együtt harminchétezren pajzzsal és dárdával.||
10757||1.Krón.12.35||A dániak közül huszonnyolcezer-hatszáz harcra fölkészített férfi.||
10758||1.Krón.12.36||És Ásér fiai közül a harcosok és ütközetre fölkészítettek negyvenezren voltak.||
10759||1.Krón.12.37||A Jordánon túl lakók közül, azaz a rúbeniek, gádiak közül és a Manassé törzsének másik feléből százhúszezren jöttek teljes harci felszereléssel.||
10760||1.Krón.12.38||Mindezek a harcosok harcra fölkészítve, egy lélekkel mentek Hebrónba, hogy Dávidot egész Izráel felett királlyá tegyék, sőt egész Izráel többi része is egy szívvel azon volt, hogy Dávidot válasszák királlyá.||10745
10761||1.Krón.12.39||És ott maradtak Dáviddal harmadnapig, és ettek és ittak, mert testvéreik gondoskodtak róluk.||8136
10762||1.Krón.12.40||Még a szomszédságukból és máshonnan is, el egészen Issakárig, Zebulonig és Naftáliig, bőven hoztak kenyeret, eleséget, lisztet, fügét, aszúszőlőt, bort, olajat, vágómarhát, juhokat hoztak szamarakon, tevéken, öszvéreken és ökrökön, mert nagy öröm volt Izráelben.||
10763||1.Krón.13.1|A szövetség ládáját elhozzák Kirjat-Jeárimból|Dávid tanácsot tartott az ezredek és századok fejeivel és valamennyi vezérrel,||
10764||1.Krón.13.2||majd azt mondta Izráel egész gyülekezetének: Ha tetszik nektek, és ha az ÚRtól, a mi Istenünktől van, küldjünk üzenetet mindenfelé testvéreinkhez, akik otthon maradtak Izráel minden tartományában, és velük együtt a papokhoz és lévitákhoz, városaik és földjeik szerint, hogy ők is gyűljenek hozzánk.||8159;8160
10765||1.Krón.13.3||És hozzuk ide mihozzánk Istenünk ládáját, mert Saul idejében nem törődtünk vele.||
10766||1.Krón.13.4||Erre az egész gyülekezet azt mondta, hogy így kell tenni, mert helyesnek látszott ez a dolog az egész nép előtt.||
10767||1.Krón.13.5||Összegyűjtötte azért Dávid egész Izráelt az egyiptomi Síhórtól egészen a Hamátba vezető útig, hogy Isten ládáját elhozzák Kirjat-Jeárimból.||8159
10768||1.Krón.13.6||Fölvonult tehát Dávid és vele egész Izráel Baalába, Kirjat-Jeárimba, amely Júdában van, hogy elhozzák onnan Istennek, a kerúbok között ülő ÚRnak a ládáját, akinek a nevét segítségül hívták.||8160;2213;-2217
10769||1.Krón.13.7||Isten ládáját egy új szekéren vitték el Abinádáb házából. Uzzá és Ahjó vezette a szekeret.||10772
10770||1.Krón.13.8||Dávid pedig és az egész Izráel táncolt Isten előtt teljes erővel, énekekkel, citerákkal, hegedűkkel, dobokkal, cintányérokkal és kürtökkel.||8163;8172;8173
10771||1.Krón.13.9||Mikor Kídón szérűjéhez értek, Uzzá kinyújtotta a kezét, hogy megfogja a ládát, mert megbotlottak az ökrök.||8164
10772||1.Krón.13.10||Ezért fölgerjedt az ÚR haragja Uzzá ellen, és lesújtott rá, mivel kinyújtotta kezét a láda felé, s meghalt ott, az Isten színe előtt.||10769
10773||1.Krón.13.11||Akkor Dávid igen megdöbbent, hogy az ÚR ilyen csapással sújtotta Uzzát. Azért azt a helyet mind e mai napig Perec-Uzzának nevezik.||
10774||1.Krón.13.12||Azon a napon Dávid félni kezdett Istentől, és ezt mondta: Hogy merjem bevinni magamhoz Isten ládáját?!||
10775||1.Krón.13.13||Ezért Dávid nem magához vitette be a ládát Dávid városába, hanem a gáti Óbéd-Edóm házában helyezte el.||8168
10776||1.Krón.13.14||Isten ládája három hónapig Óbéd-Edóm családjánál, az ő házában volt, és megáldotta az ÚR Óbéd-Edóm háza népét és mindenét, amije volt.||
10777||1.Krón.14.1|Hírám barátsága Dáviddal|Hírám, Tírusz királya követeket küldött Dávidhoz, meg cédrusfákat, kőműveseket és ácsmestereket, hogy palotát építsenek neki.||8144
10778||1.Krón.14.2||És fölismerte Dávid, hogy az ÚR megerősítette őt a királyságban Izráel fölött, mivel igen felmagasztalta országát az ő népéért, Izráelért.||8145
10779||1.Krón.14.3|Dávid feleségei|Dávid még több feleséget vett Jeruzsálemben, és nemzett még más fiakat és leányokat is.||8146
10780||1.Krón.14.4||Ez a nevük azoknak, akik Jeruzsálemben születtek neki: Sammúa, Sóbáb, Nátán és Salamon,||10367;-10372;25123
10781||1.Krón.14.5||Jibhár, Elisúa és Elpelet,||
10782||1.Krón.14.6||Nógah, Nefeg és Jáfía,||
10783||1.Krón.14.7||Elisámá, Beeljádá és Elifelet.||
10784||1.Krón.14.8|Dávid két győzelme a filiszteusokon|Amikor megtudták a filiszteusok, hogy Dávidot királlyá kenték egész Izráel fölött, feljött az összes filiszteus, hogy megkeressék Dávidot. Amikor Dávid meghallotta ezt, kivonult ellenük.||8150
10785||1.Krón.14.9||A filiszteusok pedig odaértek, és ellepték a Refáim-völgyet.||
10786||1.Krón.14.10||Ekkor Dávid megkérdezte Istent: Menjek-e a filiszteusok ellen, kezembe adod-e őket? Az ÚR ezt felelte neki: Menj, és kezedbe adom őket!||
10787||1.Krón.14.11||Fölmentek tehát Baal-Perácimba, és ott Dávid megverte őket. Ekkor ezt mondta Dávid: Isten szétoszlatta az ellenségeimet kezem által úgy, ahogy a víz szétoszlik. Azért nevezték azt a helyet Baal-Perácimnak.||18253
10788||1.Krón.14.12||A filiszteusok otthagyták bálványisteneiket, Dávid pedig megparancsolta, hogy égessék el azokat.||5136
10789||1.Krón.14.13||Ismét fölkerekedtek a filiszteusok, és ellepték a völgyet.||
10790||1.Krón.14.14||Azért Dávid ismét megkérdezte Istent, és Isten azt felelte neki: Ne vonulj föl utánuk, hanem kerüld meg őket, és a szederfák irányából támadj rájuk.||
10791||1.Krón.14.15||És mikor lépések zaját fogod hallani a szederfák teteje felől, akkor vonulj ki a harcra, mert előtted megy Isten, hogy megverje a filiszteusok táborát.||8157
10792||1.Krón.14.16||Dávid azért úgy cselekedett, ahogy Isten meghagyta neki, és Gibeóntól fogva szinte Gézerig vágták a filiszteusok táborát.||
10793||1.Krón.14.17||Dávid híre pedig elterjedt az országokban, és az ÚR félelmet keltett iránta minden nép között.||
10794||1.Krón.15.1|A szövetségláda mellé rendelt léviták|Azután Dávid házakat építtetett magának a városában, és helyet készített Isten ládájának, és sátrat állított fel neki.||10777;8140
10795||1.Krón.15.2||Akkor mondta ezt Dávid: Nem szabad másnak hordoznia Isten ládáját, hanem csak a lévitáknak, mert az ÚR őket választotta ki, hogy azt hordozzák és szolgálják örökké.||3747;-3776
10796||1.Krón.15.3||Összegyűjtötte azért Dávid Jeruzsálembe egész Izráel népét, hogy az ÚR ládáját a helyére vitesse, amelyet számára készített.||10794;10775;10776
10797||1.Krón.15.4||Összegyűjtötte Dávid Áron fiait és a lévitákat is.||
10798||1.Krón.15.5||Kehát fiainak vezetőjét, Úriélt és százhúsz atyjafiát,||10457
10799||1.Krón.15.6||Merári fiainak vezetőjét, Aszáját és kétszázhúsz atyjafiát,||
10800||1.Krón.15.7||Gérsón fiainak vezetőjét, Jóélt és százharminc atyjafiát,||10457
10801||1.Krón.15.8||Elicáfán fiainak vezetőjét, Semaját és kétszáz atyjafiát,||
10802||1.Krón.15.9||Hebrón fiainak vezetőjét, Eliélt és nyolcvan atyjafiát,||
10803||1.Krón.15.10||Uzzíél fiainak vezetőjét, Ammínádábot és száztizenkét atyjafiát.||
10804||1.Krón.15.11||Akkor Dávid hívatta Cádók és Ebjátár papokat, a léviták közül pedig Úriélt, Aszáját, Jóélt, Semaját, Eliélt és Ammínádábot,||8227
10805||1.Krón.15.12||és ezt mondta nekik: Ti vagytok a léviták családfői. Szenteljétek meg magatokat atyátokfiaival együtt, és vigyétek az ÚRnak, Izráel Istenének ládáját arra a helyre, amelyet készítettem számára.||10794
10806||1.Krón.15.13||Minthogy az első alkalommal nem tettétek ezt, az ÚR, a mi Istenünk csapást bocsátott reánk, mert nem jártunk el a törvény szerint.||6600;6601
10807||1.Krón.15.14||Megszentelték azért magukat a papok és a léviták, hogy fölvigyék az ÚRnak, Izráel Istenének ládáját.||
10808||1.Krón.15.15||Majd a léviták fiai Isten ládáját a rudakkal a vállukra vették úgy, ahogyan Mózes meghagyta az ÚR beszéde szerint.||2209;3758
10809||1.Krón.15.16|A szövetségláda mellé rendelt énekesek|És Dávid megparancsolta a léviták fejedelmeinek, hogy állítsanak oda atyjukfiai közül énekeseket zeneszerszámokkal, lantokkal, citerákkal és cintányérokkal, és hangosan, nagy örömmel énekeljenek.||10770
10810||1.Krón.15.17||Erre a léviták kiválasztották Hémánt, Jóél fiát és testvérei közül Ászáfot, Berekjáhú fiát és testvéreik, Mérári fiai közül Étánt, Kúsájáhú fiát.||15074
10811||1.Krón.15.18||Velük együtt másodrenden testvéreiket: Zekarjáhút, Bént, Jaaziélt, Semirámótot, Jehiélt, Unnit, Eliábot, Benájáhút, Maaszéjáhút, Mattitjáhút, Elifléhút, Miknéjáhút, Óbéd-Edómot és Jeiélt, a kapuőröket.||
10812||1.Krón.15.19||Az énekesek ezek voltak: Hémán, Ászáf és Étán, hogy a réz cintányérokat megzendítse;||10827;15074;15102;15125;15389
10813||1.Krón.15.20||Zekarjá, Aziél, Semirámót, Jehiél, Unni, Eliáb, Maaszéjáhú és Benájáhú pedig a magas hangú lantokat.||
10814||1.Krón.15.21||Mattitjáhú, Elifléhú, Miknéjáhú, Óbéd-Edóm, Jeiél és Azazjáhú a mély hangú citerákon játszottak.||
10815||1.Krón.15.22||Kenanjáhú volt a léviták vezére az éneklésben, ő irányította az éneklést, mivel értett hozzá.||
10816||1.Krón.15.23||Berekjá és Elkáná őrködtek a ládánál.||
10817||1.Krón.15.24||Sebanjáhú, Jósáfát, Netanél, Amászaj, Zekarjáhú, Benájáhú és Eliezer papok kürtöltek Isten ládája előtt. Óbéd-Edóm és Jeiél is őrködött a ládánál.||
10818||1.Krón.15.25|A ládát Jeruzsálembe viszik|Dávid, Izráel vénei és az ezredek parancsnokai pedig elmentek, hogy örvendezve fölvigyék az ÚR szövetségládáját Óbéd-Edóm házából.||8168;-8170
10819||1.Krón.15.26||Majd, mivel Isten megsegítette a lévitákat, akik az ÚR szövetségládáját vitték, hét bikát és hét kost áldoztak.||
10820||1.Krón.15.27||Dávid pedig bíborból készült palástba öltözve együtt énekelt az összes lévitával, akik a ládát vitték, és az énekesekkel és Kenanjával, az éneklés vezetőjével. Dávidon pedig gyolcsból csinált éfód volt.||8172
10821||1.Krón.15.28||És egész Izráel vitte az ÚR szövetségének ládáját nagy örömmel, kürtszóval, trombitákkal, cintányérokkal, lantokkal és citerákkal.||8173
10822||1.Krón.15.29||Mikor pedig immár az ÚR szövetségládája Dávid városába jutott, Míkal, Saul leánya kitekintett az ablakon, és látta, hogy Dávid király táncol és vigad, szívében megvetette őt.||8174;8178;-8181
10823||1.Krón.16.1|A szövetségládát elhelyezik a sátorban|Mikor pedig bevitték Isten ládáját és elhelyezték a sátor közepén, amelyet Dávid állított fel neki, egészen elégő és békeáldozatokat mutattak be Isten előtt.||8175
10824||1.Krón.16.2||Amikor Dávid elvégezte az égőáldozat és a békeáldozat bemutatását, az ÚR nevében megáldotta a népet.||9041;-9047
10825||1.Krón.16.3||Azután minden izráeli férfinak és asszonynak kiosztott egy-egy kenyeret és egy-egy darab húst meg aszúszőlőt.||8177
10826||1.Krón.16.4||És szolgákat rendelt az ÚR ládája elé a léviták közül, hogy hirdessék, magasztalják és dicsérjék az URat, Izráel Istenét.||
10827||1.Krón.16.5||Ászáf volt a vezető, a helyettese Zekarjá, továbbá Jeiél, Semirámót, Jehiél, Mattitjá, Eliáb, Benájáhú és Óbéd-Edóm. Jeiél lanton és citerán, Ászáf pedig cintányérokon játszott.||10812
10828||1.Krón.16.6||Benájáhú és Jahaziél papok állandóan kürtöltek az ÚR szövetségládája előtt.||3996
10829||1.Krón.16.7||Azon a napon nevezte ki először Dávid Ászáfot és atyjafiait az ÚR magasztalására.||10830;-10858;15672
10830||1.Krón.16.8|Dávid hálaadó éneke|Dicsérjétek az URat, hívjátok segítségül a nevét, hirdessétek nagy tetteit minden nép között.||17972;17973
10831||1.Krón.16.9||Énekeljetek neki, zengjetek neki dicséretet, beszéljétek el minden csodáját.||
10832||1.Krón.16.10||Dicsőítsétek szent nevét; örvendezzen a szíve azoknak, akik keresik az URat.||
10833||1.Krón.16.11||Keressétek az URat és az ő erejét, keressétek orcáját szüntelen.||
10834||1.Krón.16.12||Emlékezzetek meg csodálatos dolgairól, amelyeket cselekedett, csodáiról és szájának ítéleteiről.||15181;-15196
10835||1.Krón.16.13||Ó, Izráel utódai, akik szolgái vagytok! Jákóbnak fiai, akiket kiválasztott!||681;-684
10836||1.Krón.16.14||Ő az ÚR, a mi Istenünk! Az egész földnek szólnak rendelkezései!||
10837||1.Krón.16.15||Emlékezzetek örökké szövetségére és beszédére, amelyet parancsolt ezer nemzedéken át;||361;406;-411
10838||1.Krón.16.16||szövetségére, amelyet Ábrahámmal szerzett, és Izsáknak tett esküjére.||406;-421;332;-335;694;695
10839||1.Krón.16.17||Örök végzésként állította azt Jákób elé, Izráelnek örökkévaló szövetségül,||786
10840||1.Krón.16.18||ezt mondván: Neked adom Kánaán földjét, hogy örökségetek legyen.||
10841||1.Krón.16.19||Akkor még igen kevesen voltatok, és jövevények voltatok azon a földön.||1010
10842||1.Krón.16.20||Az egyik néptől a másikig és az egyik országból a másik országba vándoroltak.||496;693;1012
10843||1.Krón.16.21||Mégsem engedte, hogy bárki bántsa őket, sőt még a királyokat is megintette miattuk.||1016;498;513
10844||1.Krón.16.22||Ezt mondta: Fölkentjeimet ne bántsátok, prófétáimnak se ártsatok!||502
10845||1.Krón.16.23||Mind az egész föld énekeljen az ÚRnak, napról napra hirdessétek szabadítását!||15530
10846||1.Krón.16.24||Beszéljetek dicsőségéről a nemzetek között, csodálatos dolgairól minden nép között!||
10847||1.Krón.16.25||Mert nagy az ÚR, és igen dicsérendő, félelmesebb minden istennél.||
10848||1.Krón.16.26||Mert a népek minden istene csak bálvány, de az ÚR teremtette az egeket.||18553
10849||1.Krón.16.27||Dicsőség és tisztesség jár őelőtte, erő és vigasság van lakóhelyén.||
10850||1.Krón.16.28||Magasztaljátok az URat, népeknek törzsei, magasztaljátok az ÚR dicsőségét és erejét!||14324
10851||1.Krón.16.29||Adjatok dicsőséget az ÚR nevének, hozzatok ajándékot, jöjjetek színe elé, imádjátok az URat szent ékességben.||
10852||1.Krón.16.30||Reszkessen előtte az egész föld! A földkerekség is szilárdan áll, hogy ne ingadozzék.||
10853||1.Krón.16.31||Örüljenek az egek, örvendezzen a föld, és mondják el a népek között: uralkodik az ÚR!||
10854||1.Krón.16.32||Zúgjon a tenger a benne levőkkel, örvendezzen a mező és minden rajta lévő!||
10855||1.Krón.16.33||Ujjonganak majd az erdő fái az ÚR előtt, amikor eljön, hogy megítélje a földet.||
10856||1.Krón.16.34||Adjatok hálát az ÚRnak, mert jó, mert irgalmassága örökkévaló.||15765;15936
10857||1.Krón.16.35||Mondjátok: Segíts meg minket, szabadító Istenünk, gyűjts össze minket, és szabadíts meg a pogányoktól, hogy hálát adhassunk szent nevednek, és dicsérhessünk, magasztalhassunk!||10806
10858||1.Krón.16.36||Áldott az ÚR, Izráel Istene öröktől fogva mindörökké! És az egész nép így felelt: Ámen! És dicsérte az URat.||
10859||1.Krón.16.37|A szövetségláda állandó őrei|Ott hagyta azért Dávid az ÚR szövetségládájánál Ászáfot és testvéreit, hogy a láda előtt mindennap állandóan szolgáljanak,||10827
10860||1.Krón.16.38||továbbá Óbéd-Edómot és hatvannyolc testvérét. Óbéd-Edóm, Jedútún fia és Hószá voltak a kapuőrök.||10775;10776
10861||1.Krón.16.39||Cádók papot pedig és testvéreit, a papokat az ÚR hajléka előtt hagyta a magaslaton, amely Gibeónban van,||11188;8227;8821
10862||1.Krón.16.40||hogy égőáldozatot mutassanak be az ÚRnak szüntelen az égőáldozat oltárán reggel meg este egészen úgy, ahogy meg van írva az ÚR törvényében, melyet Izráelnek parancsolt.||2374;-2379
10863||1.Krón.16.41||Hémánt és Jedútúnt is velük hagyta, és másokat is választott, akiket név szerint megneveztek, hogy az URat dicsérjék, mert az ő irgalmassága örökkévaló!||10812
10864||1.Krón.16.42||Hémánnál és Jedútúnnál voltak a kürtök, a cintányérok és az istenes énekeket kísérő hangszerek. Jedútún fiait pedig kapuőrökké tette.||
10865||1.Krón.16.43||Akkor eltávozott az egész nép, ki-ki a maga házába. Dávid pedig visszatért, hogy saját háza népét is megáldja.||8178;-8181
10866||1.Krón.17.1|Dávid templomot akar építeni|Mikor Dávid már a palotájában lakott, azt mondta egyszer Nátán prófétának: Íme, én cédrusfából készült palotában lakom, az ÚR szövetségének ládája pedig sátorlapok alatt van.||10777;10794;8182;8183
10867||1.Krón.17.2||Akkor ezt mondta Dávidnak Nátán: Cselekedd meg, ami a szívedben van, mert Isten veled lesz!||
10868||1.Krón.17.3||De azon az éjjelen Isten szava így szólt Nátánhoz:||
10869||1.Krón.17.4||Menj el, és mondd meg szolgámnak, Dávidnak: Ezt mondja az ÚR: Ne te építs nekem házat lakásul,||
10870||1.Krón.17.5||mert mindmáig nem laktam házban azóta, mióta Izráel fiait kihoztam, hanem egyik hajlékból a másikba mentem és sátorból sátorba.||9002
10871||1.Krón.17.6||Amerre Izráel egész népével jártam, szóltam-e így egyszer is valakinek Izráel bírái közül, akiknek azt parancsoltam, hogy legeltessék népemet: Miért nem csináltatok nekem cédrusfából házat?||
10872||1.Krón.17.7|Az Úr ígérete Dávidnak és házának|Most azért ezt mondd szolgámnak, Dávidnak: Ezt mondja a Seregek URa: Én választottalak ki téged a juhok mellől a pásztorkunyhóból, hogy vezére légy népemnek, Izráelnek.||7606;-7608;15239
10873||1.Krón.17.8||És veled voltam mindenütt, amerre csak jártál, minden ellenségedet elpusztítottam előled, sőt mindezen felül olyan nevet szereztem neked, amilyen csak a föld hatalmasainak van.||8190;8211;-8223
10874||1.Krón.17.9||Lakóhelyet is adtam népemnek, Izráelnek, és elültettem őt. Saját helyén lakik, nem mozdítják ki többé helyéből, nem fogják sanyargatni a gonoszok, mint azelőtt.||405;10129;-10135
10875||1.Krón.17.10||Attól az időtől fogva, hogy megparancsoltam, hogy bírák legyenek népem, Izráel fölött, minden ellenségedet megaláztam. Azt is kijelentettem neked, hogy az ÚR házat épít neked.||10876;10879;8193;8194
10876||1.Krón.17.11||Amikor betelnek életed napjai, hogy atyáidhoz térj pihenni, föltámasztom utánad ivadékodat, aki fiaid közül való lesz, és megerősítem országát.||
10877||1.Krón.17.12||Ő épít nekem házat, és megerősítem trónját mindörökké.||8898;-8935
10878||1.Krón.17.13||Atyja leszek neki, ő pedig fiam lesz, és irgalmasságomat nem vonom meg tőle, mint ahogy az előtted valótól megvontam.||15415;7596;8194;-8196;30035;30036
10879||1.Krón.17.14||Hanem megerősítem őt az én házam és királyságom szolgálatában mindörökre, és trónja örökké erős lesz.||9056;9118;-9122
10880||1.Krón.17.15||Pontosan e beszédek és e látás szerint szólt Nátán Dávidnak.||
10881||1.Krón.17.16|Dávid imádsága|Akkor bement Dávid király, leült az ÚR előtt, és ezt mondta: Ki vagyok én, ó, URam Isten, s micsoda az én házam népe, hogy eddig eljuttattál engem?||10876;-10879
10882||1.Krón.17.17||Sőt még ez is kevés volt előtted, ó, Istenem, hanem a jövendőre nézve is tettél ígéretet szolgád háza felől, és mint rangjában legföljebb levő embert, úgy tekintettél engem, ÚR Isten!||10873;8203
10883||1.Krón.17.18||Kérhetne-e Dávid, a te szolgád több megtiszteltetést tőled? Hiszen te jól ismered szolgádat!||
10884||1.Krón.17.19||Ó, URam, a te szolgádért és szíved szerint cselekedted mindezt a nagy dolgot, hogy kijelentetted mindezeket a csodálatos dolgokat.||
10885||1.Krón.17.20||Ó, URam, nincs senki hozzád fogható, és nincs nálad nagyobb Isten, egészen úgy, ahogy fülünkkel hallottuk.||18583;-18586
10886||1.Krón.17.21||És van-e még egy olyan nemzet e földön, mint a te néped, Izráel, az egyetlen olyan nemzet a földön, amelyért elment Isten, hogy kiszabadítsa és a maga népéül válassza, hogy nagy és félelmes nevet szerezz magadnak, kiűzve a pogányokat néped elől, amelyet megszabadítottál Egyiptomból?||8204
10887||1.Krón.17.22||Így tetted Izráel népét a te népeddé örökre, és te, URam, Istenük lettél.||5011;5117
10888||1.Krón.17.23||Most azért, URam, az ígéretedet, amelyet szolgád és az ő háza felől adtál, erősítsd meg örökre, és cselekedj úgy, amint megmondtad.||
10889||1.Krón.17.24||Maradjon meg és magasztaltassék föl a te neved mindörökké, hogy mondhassák: A Seregek URa Izráel Istene; ő az Istene Izráelnek. És Dávidnak, a te szolgádnak háza pedig bizton megáll színed előtt.||10879
10890||1.Krón.17.25||Minthogy te, Istenem, szolgád füle hallatára kijelentetted, hogy házat készítesz neki, ezért indult fel szolgád, hogy így könyörögjön előtted.||10875;10879;8208
10891||1.Krón.17.26||Valóban, URam, te vagy az Isten, és te ígérted szolgádnak ezt a jót.||10879
10892||1.Krón.17.27||Most azért áldd meg kegyelmesen szolgád házát, hogy örökre színed előtt legyen. Mert ha te, URam, megáldod, örökre áldott lesz.||
10893||1.Krón.18.1|Dávid győzelmei|Ezután leverte Dávid a filiszteusokat, megalázta őket, és Gát városát falvaival együtt elvette a filiszteusok kezéből.||8211
10894||1.Krón.18.2||Móábot is megverte, és a móábiak Dávid adófizető szolgái lettek.||14859
10895||1.Krón.18.3||Továbbá megverte Dávid Hamátban Hadadezert, Cóbá királyát is, amikor elindult, hogy az Eufrátesz folyamig terjessze ki birodalmának határát.||378;8213
10896||1.Krón.18.4||Dávid elfogott ezer harci szekeret, hétezer lovast és húszezer gyalogost. Az összes szekérhez való ló inát elvágatta Dávid, és csak száz szekérbe valót tartott meg belőlük.||5380
10897||1.Krón.18.5||És amikor eljöttek Damaszkuszból az arámok, hogy megsegítsék Hadadezert, Cóbá királyát, Dávid levágott az arámok közül huszonkétezer férfit.||9132
10898||1.Krón.18.6||Majd Dávid tiszttartókat rendelt az arám Damaszkuszba. Az arámok Dávid adófizető szolgái lettek. És megsegítette az ÚR Dávidot mindenütt, ahová csak ment.||
10899||1.Krón.18.7||Elvette Dávid az aranypajzsokat, amelyeket Hadadezer szolgái viseltek, és Jeruzsálembe vitette.||
10900||1.Krón.18.8||Dávid igen sok rezet hozott Hadadezer városaiból, Tibhatból és Kúnból. Abból csináltatta Salamon a réztengert, az oszlopokat és a rézedényeket.||8218;8958;-8979
10901||1.Krón.18.9||Amikor Tói, Hamát királya meghallotta, hogy Dávid megverte Hadadezernek, Cóbá királyának egész hadát,||
10902||1.Krón.18.10||Dávid királyhoz küldte fiát, Hadórámot, hogy köszöntse és megáldja, mivel megküzdött Hadadezerrel, és megverte őt. Mert Tói is harcolt Hadadezer ellen. És sok arany-, ezüst- és rézedényt küldött Dávidnak.||
10903||1.Krón.18.11||Dávid király ezeket is az ÚRnak szentelte, azzal az ezüsttel és arannyal együtt, amelyet a többi néptől, az edómiaktól, móábiaktól, ammóniaktól, filiszteusoktól és az amálékiaktól szerzett.||10980;8986
10904||1.Krón.18.12||Abisaj, Cerújá fia pedig megvert tizennyolcezer edómit a Sós-völgyben.||10695
10905||1.Krón.18.13||Dávid tiszttartókat rendelt Edómba, és az összes edómi Dávid szolgája lett. És megsegítette az ÚR Dávidot mindenütt, ahová csak ment.||4464;14859
10906||1.Krón.18.14||Így uralkodott Dávid egész Izráel fölött, jogot és igazságot szolgáltatott egész népének.||10938
10907||1.Krón.18.15||Jóáb, Cerújá fia a sereg parancsnoka, Jehósáfát, Ahilúd fia pedig emlékíró volt.||8226;-8228
10908||1.Krón.18.16||Cádók, Ahitúb fia és Abímelek, Ebjátár fia voltak a papok, Savsá pedig a kancellár.||
10909||1.Krón.18.17||És Benájá, Jehójádá fia a kerétiek és a pelétiek parancsnoka volt, Dávid fiai pedig a legelsők voltak a király mellett.||
10910||1.Krón.19.1|Az ammóniak meggyalázzák Dávid követeit|Történt ezután, hogy meghalt Náhás, Ammón fiainak a királya, és utána a fia lett a király.||8242;8243
10911||1.Krón.19.2||Dávid azt mondta: Jóindulattal leszek Náhás fiához, Hánúnhoz, mert apja is jót tett velem. Ezért Dávid követeket küldött hozzá, hogy vigasztalják őt apja halála miatt. El is mentek Dávid szolgái Ammón fiainak a földjére Hánúnhoz, hogy vigasztalják.||
10912||1.Krón.19.3||Akkor azt mondták Ammón fiainak a főemberei Hánúnnak: Azt hiszed, hogy Dávid apád iránti tiszteletből küldött hozzád vigasztalókat? Nem inkább azért jöttek-e az ő szolgái hozzád, hogy kifürkésszék, feldúlják és kikémleljék az országot?||
10913||1.Krón.19.4||Elfogatta azért Hánún Dávid szolgáit, és megnyíratta őket, ruhájukat félig levágatta deréktól lefelé, és úgy bocsátotta el őket.||8245
10914||1.Krón.19.5||Azok elmentek, Dávidot pedig értesítették, hogy mi történt a férfiakkal. Mivel azokat a férfiakat igen nagy szégyenbe hozták, eléjük küldött a király, és azt üzente: Maradjatok Jerikóban, amíg meg nem nő a szakállatok. Akkor térjetek vissza!||
10915||1.Krón.19.6|Dávid leveri az ammóniakat és az arámokat|Miután Ammón fiai látták, hogy meggyűlöltették magukat Dáviddal, elküldtek Hánún és Ammón fiai ezer talentum ezüstöt Aram-Naharaimba, Aram-Maakába és Cóbába, hogy harci szekereket és lovasokat fogadjanak fel.||
10916||1.Krón.19.7||Fölfogadtak tehát maguknak harminckétezer harci szekeret, és Maaká királyát is hadinépével együtt, akik eljöttek, és tábort ütöttek Médebá előtt. Ammón fiai is összegyűltek városaikból, és hadba vonultak.||
10917||1.Krón.19.8||Amint ezt meghallotta Dávid, elküldte Jóábot és a vitézek egész seregét.||10907
10918||1.Krón.19.9||Ammón fiai kivonultak, csatarendbe álltak a város kapuja előtt. A királyok pedig, akik segítségére jöttek, külön álltak fel a mezőn.||
10919||1.Krón.19.10||Látta Jóáb, hogy elöl is, hátul is ellenség áll. Ezért kiválasztotta egész Izráel harcosai közül a legvitézebbeket, és felsorakoztatta őket az arámok ellen.||
10920||1.Krón.19.11||A hadinép többi részét pedig testvérére, Abisajra bízta, és ezek az Ammón fiaival szemben álltak csatarendbe.||10904
10921||1.Krón.19.12||Azt mondta: Ha az arámok erősebbek lennének nálam, légy segítségemre! Ha pedig az Ammón fiai nálad erősebbek lennének, én segítlek meg.||
10922||1.Krón.19.13||Légy erős, sőt legyünk bátrak mindnyájan népünkért és Istenünk városaiért. Az ÚR pedig cselekedje azt, ami neki tetszik.||5428;9122
10923||1.Krón.19.14||Akkor Jóáb és hada rohamra indult az arámok ellen, és azok megfutamodtak előle.||
10924||1.Krón.19.15||Az Ammón fiai pedig, amikor látták, hogy futnak az arámok, ők is megfutamodtak az ő testvére, Abisaj elől, és a városba menekültek. Jóáb pedig Jeruzsálembe ment.||10920
10925||1.Krón.19.16||Amikor az arámok látták, hogy Izráel megverte őket, követeket küldtek, és segítségül hívták a folyamon túl lakó arámokat. Sófak, Hadadezer seregeinek vezére állt az élükön.||
10926||1.Krón.19.17||Mikor pedig hírül adták ezt Dávidnak, ő összegyűjtötte egész Izráelt, és a Jordán vizén átkelve elment hozzájuk, és fölsorakozott ellenük. Amikor Dávid csatasorba állt az arámok ellen, azok megütköztek vele.||
10927||1.Krón.19.18||De az arámok megfutamodtak Izráel elől, és levágott Dávid az arámok közül hétezer harci szekerest és negyvenezer gyalogost. Sőt Sófakot, a sereg vezérét is megölte.||8259;10925
10928||1.Krón.19.19||Mikor pedig Hadadezer szolgái látták, hogy Izráel legyőzte őket, békét kötöttek Dáviddal, és szolgáltak neki. Ezután az arámok nem akarták többször megsegíteni Ammón fiait.||
10929||1.Krón.20.1|Dávid elfoglalja Ammón fővárosát|Az esztendő fordultával, amikor a királyok harcba szoktak menni, elindította Jóáb a hadat, és elpusztította Ammón fiainak földjét. Odaért Rabbához, és körülzárta. Dávid azonban Jeruzsálemben maradt. Jóáb elfoglalta és lerombolta Rabbát.||8261;10910;-10913;10918
10930||1.Krón.20.2||Dávid levette királyuk fejéről a koronát, amely egy talentum arany súlyú volt, s drágakövekkel volt kirakva, és az Dávid fejére került. A városból is tömérdek zsákmányt vitt el.||8317
10931||1.Krón.20.3||A város népét pedig kihozatta, és fűrésszel, vascsákánnyal és fejszékkel való munkára fogta őket. Így tett Dávid Ammón fiainak valamennyi városával. Majd az egész néppel visszatért Jeruzsálembe.||8318
10932||1.Krón.20.4|Dávid három győzelme a filiszteusokon|Ezután ismét harc tört ki Gézerben a filiszteusokkal. Akkor ölte meg a húsái Szibbekaj a refáiak nemzetségéből való Szippajt, és azok behódoltak.||6402;8599
10933||1.Krón.20.5||Ismét harc tört ki a filiszteusok ellen, ebben ölte meg Elhánán, Jáír fia a gáti Lahmit, Góliát testvérét. Dárdájának nyele akkora volt, mint a szövőszék zugolyfája.||8600
10934||1.Krón.20.6||Ezután Gátnál is harc tört ki; volt ott egy magas termetű férfi, akinek hat-hat, vagyis huszonnégy ujja volt. A ráfáiaktól származott ő is.||
10935||1.Krón.20.7||Mivel szidalommal illette Izráelt, megölte őt Jónátán, Dávid testvérének, Simeának a fia.||
10936||1.Krón.20.8||Ezek ugyanannak a gáti Ráfának a fiai voltak, és Dávidnak vagy szolgáinak keze által vesztek el.||8601;-8603
10937||1.Krón.21.1|Dávid megszámláltatja a népet|A Sátán Izráel ellen támadt, és felindította Dávidot, hogy megszámlálja Izráelt.||8694
10938||1.Krón.21.2||Azt mondta azért Dávid Jóábnak és a hadinép elöljáróinak: Menjetek el, számláljátok meg Izráelt Beérsebától Dánig, és hozzátok hozzám az eredményt, hadd tudjam meg a számukat.||8461
10939||1.Krón.21.3||Akkor azt mondta Jóáb: Szaporítsa meg népét az ÚR százannyira, mint amennyi most. Hát nem mindannyian a te szolgáid-e azok, uram, királyom? Miért kutatja ezt az én uram? Miért bűnhődjék hát ezért Izráel?||8696;10943;10950
10940||1.Krón.21.4||De a király szava erősebb volt Jóábénál. Elment azért Jóáb, és bejárta egész Izráelt, azután visszatért Jeruzsálembe.||
10941||1.Krón.21.5||Azután jelentette Dávidnak a nép számát. Egész Izráelben ezerszer ezer és százezer fegyverforgató férfi volt. Júda fiai közül pedig négyszázhetvenezer fegyverforgató férfi.||365
10942||1.Krón.21.6||Lévi és Benjámin fiait azonban nem számlálta közéjük, mert sehogy sem tetszett Jóábnak a király parancsa.||
10943||1.Krón.21.7|Az Úr üzenete Dávidhoz|De Istennek sem tetszett e dolog, ezért meg is verte Izráelt.||
10944||1.Krón.21.8||Dávid akkor azt mondta Istennek: Igen vétkeztem azzal, hogy ezt műveltem. Most azért bocsásd meg szolgád vétkét, mert fölöttébb esztelenül cselekedtem!||8703
10945||1.Krón.21.9||Akkor így szólt az ÚR Gádhoz, Dávid látnokához:||
10946||1.Krón.21.10||„Menj el, és mondd meg Dávidnak: Ezt mondja az ÚR: Három dolgot tárok eléd, válassz magadnak közülük egyet, hogy azt cselekedjem veled.”||
10947||1.Krón.21.11||Elment tehát Gád próféta Dávidhoz, és azt mondta neki: „Így szól az Úr: Válassz magadnak!||8704
10948||1.Krón.21.12||Három esztendeig tartó éhínség legyen, vagy három hónapig dúljanak szorongatóid, és érjen utol ellenséged fegyvere, vagy az ÚR fegyvere, a döghalál legyen három napig földeden, és az ÚR angyala pusztítson Izráel egész határában? Azért fontold meg, mit feleljek annak, aki engem hozzád küldött.”||8705;8706
10949||1.Krón.21.13||Dávid ezt felelte Gádnak: Nagy az én szorongattatásom! Hadd essem inkább az ÚR kezébe, mert igen nagy az ő irgalmassága, és ne essem emberek kezébe!||10951;2057
10950||1.Krón.21.14|Az Úr dögvészt bocsát Izráelre|Az ÚR tehát dögvészt bocsátott Izráelre, és meghaltak Izráelből hetvenezren.||
10951||1.Krón.21.15||Ezenkívül az ÚR egy angyalt is bocsátott Jeruzsálemre, hogy pusztítsa el. De mikor ölni kezdte volna a népet, odatekintett az ÚR, megkönyörült veszedelmükön, és azt mondta a pusztító angyalnak: Elég immár, vond vissza a kezed! Az ÚR angyala ekkor a jebúszi Ornán szérűjénél állt.||10949;11232
10952||1.Krón.21.16||Akkor Dávid fölemelte szemét, és látta, hogy az ÚR angyala ott áll a föld és az ég között, kivont karddal a kezében, amelyet Jeruzsálem ellen emelt föl. Ekkor Dávid és a vének is zsákruhába öltöztek, és arcra borultak.||
10953||1.Krón.21.17||Dávid pedig ezt mondta Istennek: Hát nem én számláltattam-e meg a népet? Én vagyok, aki vétkeztem, és igen gonoszul cselekedtem! De ez a nyáj mit tett? Ó, én URam, Istenem, forduljon ellenem a kezed és az én házam népe ellen, de ne sújtsa a népedet ez a csapás.||
10954||1.Krón.21.18|Dávid oltárt épít Ornán szérűjén|Akkor az ÚR angyala szólt Gádnak, hogy mondja meg Dávidnak, menjen föl, és építsen oltárt az ÚRnak a jebúszi Ornán szérűjén.||10951
10955||1.Krón.21.19||Fölment tehát Dávid Gád beszéde szerint, amelyet az ÚR nevében mondott.||10954
10956||1.Krón.21.20||Amikor Ornán hátratekintett, és meglátta az angyalt, négy fiával együtt elrejtőzött. Ornán ugyanis éppen búzát csépelt.||
10957||1.Krón.21.21||Amikor Dávid Ornánhoz érkezett, Ornán föltekintett, meglátta Dávidot, kiment a szérűről, és arccal a földre borult Dávid előtt.||8713
10958||1.Krón.21.22||Dávid így szólt Ornánhoz: Add nekem ezt a szérűt, hogy oltárt építsek rajta az ÚRnak. Valós árán add nekem, hogy megszűnjék ez a csapás a népen!||10954
10959||1.Krón.21.23||Ornán azt felelte Dávidnak: Legyen a tied, és az én uram, királyom azt cselekedje vele, ami neki tetszik! Sőt az ökröket is odaadom égőáldozatul, és a cséplőszerszámokat tűzifának, a gabonát pedig ételáldozatul. Mindezt ajándékul adom.||2763;-2778
10960||1.Krón.21.24||Dávid király azt mondta Ornánnak: Nem úgy, hanem teljes áron akarom megvenni tőled. Mert nem veszem el azt, ami a tied, az ÚR számára, és nem akarok neki a máséból égőáldozatot áldozni.||
10961||1.Krón.21.25||Így Dávid hatszáz aranysékelt adott Ornánnak a szérűért.||8717;8718
10962||1.Krón.21.26||És Dávid oltárt épített az ÚRnak. Égő- és békeáldozatot mutatott be, és segítségül hívta az URat, aki meghallgatta őt, és a mennyből tüzet bocsátott az égőáldozat oltárára.||2977;9380
10963||1.Krón.21.27||Az ÚR parancsolt az angyalnak, és az visszatette kardját a hüvelyébe.||10952
10964||1.Krón.21.28||Abban az időben ott áldozott Dávid, mivel látta, hogy az ÚR meghallgatta őt a jebúszi Ornán szérűjén.||10962;10963
10965||1.Krón.21.29||Az ÚR hajléka ugyanis, amelyet Mózes készített a pusztában, és az égőáldozat oltára is akkor Gibeón magaslatán volt.||2379;2708;-2741;10861
10966||1.Krón.21.30||Dávid azonban nem mert fölmenni oda, az Isten színe elé, hogy tőle tudakozódjék, mert igen megrettent az ÚR angyalának kardjától.||10952
10967||1.Krón.22.1|Dávid előkészíti a templom építését|Azután ezt mondta Dávid: Ez az ÚR Isten háza és az égőáldozat oltára Izráel számára.||10954;10962;10964;11232
10968||1.Krón.22.2||És Dávid megparancsolta, hogy gyűjtsék össze az Izráel földjén levő jövevényeket, akiket kőfejtésre rendelt, hogy faragni való köveket vágjanak Isten házának építéséhez.||11230
10969||1.Krón.22.3||Továbbá sok vasat is szerzett Dávid az ajtókhoz való szögekhez és a sarokvasakhoz, és rezet is bőségesen, minden mérték nélkül.||10900
10970||1.Krón.22.4||Továbbá számtalan cédrusfát is, mert a szidóniak és a tírusziak bőségesen szállították azt neki.||10777
10971||1.Krón.22.5||Dávid azt mondta: A fiam, Salamon még gyermek és tapasztalatlan, az ÚRnak pedig nagy házat kell építeni, hogy hírneve és ékessége mindent fölülmúljon az egész világon. Ezért én mindent előkészítek neki. Dávid azért mindent meg is szerzett nagy bőségesen, mielőtt meghalt.||11167;8824
10972||1.Krón.22.6||És hívatta a fiát, Salamont, és meghagyta neki, hogy az ÚRnak, Izráel Istenének házat építsen.||10876;10877
10973||1.Krón.22.7||Dávid azt mondta Salamonnak: Édes fiam, elgondoltam a szívemben, hogy az én Istenem, az ÚR nevének házat építek.||10866
10974||1.Krón.22.8||De az ÚR így szólt hozzám: Sok vért ontottál, és sokat hadakoztál. Nem építhetsz házat az én nevemnek, mert sok vért ontottál ki a földre énelőttem.||8186;-8194;8882
10975||1.Krón.22.9||De íme, fiad fog születni, aki a nyugalom embere lesz, mert nyugalmat adok neki minden körülötte levő ellenségétől. Azért nevezik Salamonnak, mert békességet és nyugalmat adok Izráelnek az ő idejében.||8311;8312;8870
10976||1.Krón.22.10||Ő épít nevemnek házat, fiam lesz, és én atyja leszek neki, és megerősítem királyságának trónját Izráelben mindörökké.||8898;-8935;8194;8195
10977||1.Krón.22.11||Most hát, édes fiam, legyen veled az ÚR, hogy sikerüljön házat építened az ÚRnak, a te Istenednek, ahogy szólt felőled.||10877
10978||1.Krón.22.12||De adjon neked az ÚR értelmet és bölcsességet, amikor Izráel fölé rendel, hogy az ÚRnak, a te Istenednek törvényét megőrizzed.||
10979||1.Krón.22.13||Akkor jól lesz dolgod, ha megtartod és teljesíted azokat a rendeléseket és a végzéseket, amelyeket az ÚR Mózes által parancsolt Izráelnek. Légy bátor, légy erős, ne félj, és ne rettegj!||9056;-9060;5688
10980||1.Krón.22.14||Íme, én is az én szegénységemben szereztem az ÚR házának építésére százezer talentum aranyat és ezerszer ezer talentum ezüstöt, a rezet és a vasat pedig meg sem lehet mérni, mert igen bőven van; és fát és követ is szereztem. Te is szerezz még ezekhez.||10903;11169;11170
10981||1.Krón.22.15||Van sok kézművesed, kővágód, kő- és fafaragód és mindenféle dologban jártas bölcs mesterembered.||
10982||1.Krón.22.16||Az aranynak, ezüstnek, vasnak és a réznek se szeri, se száma: azért kelj föl, láss hozzá, és az ÚR legyen veled!||
10983||1.Krón.22.17||Dávid pedig megparancsolta Izráel összes főemberének, hogy ők is legyenek segítségére fiának, Salamonnak, és azt mondta:||11172;-11174
10984||1.Krón.22.18||Hát nincsen-e veletek az ÚR, a ti Istenetek, aki nyugalmat adott nektek körös-körül? Mert az én kezembe adta e föld lakosait, és meghódolt e föld az ÚR előtt és az ő népe előtt.||8882
10985||1.Krón.22.19||Most azért keressétek az URat, a ti Isteneteket teljes szívetek és lelketek szerint, keljetek föl, és készítsétek el az ÚR Isten szentélyét, hogy bevihessétek az ÚR szövetségének ládáját és az Istennek szentelt edényeket abba a házba, amely az ÚR nevének épül.||
10986||1.Krón.23.1|Dávidnak a lévitákra vonatkozó rendelkezései|Amikor Dávid megöregedett, és betelt az élettel, fiát, Salamont tette Izráel királyává.||8719;-8757
10987||1.Krón.23.2||Összegyűjtötte Izráel összes fejedelmét meg a papokat és a lévitákat is.||
10988||1.Krón.23.3||Megszámlálták a lévitákat harmincesztendőstől fogva fölfelé, és a férfiak száma harmincnyolcezer fő volt.||11012;3746
10989||1.Krón.23.4||Ezek közül huszonnégyezren az ÚR háza körüli teendőkre viseljenek gondot, és hatezren tiszttartók és bírák legyenek.||
10990||1.Krón.23.5||Négyezren kapuőrök, négyezren pedig dicsérjék az URat mindenféle hangszerrel, amelyeket az ÚR dicséretére készíttettem.||11818
10991||1.Krón.23.6||Azután Dávid Lévi fiai szerint csoportokba osztotta őket: gérsóniakra, kehátiakra és meráriakra.||1397
10992||1.Krón.23.7||A gérsóniak közt volt Ladán és Simei.||
10993||1.Krón.23.8||Ladán három fia: Jehiél az első, aztán Zétám és Jóél.||
10994||1.Krón.23.9||Simeinek is három fia volt: Selómit, Haziél és Hárán. Ők voltak Ladán családfői.||
10995||1.Krón.23.10||Simei fiai voltak: Jahat, Zízá, Jeús és Beríá, ezek négyen voltak Simei fiai.||
10996||1.Krón.23.11||Jahat volt az első és Zízá a második. De mivel Jeúsnak és Beríának nem sok fia volt, családjuk csak egy ágnak számított.||
10997||1.Krón.23.12||Kehát fiai négyen voltak: Amrám, Jichár, Hebrón és Uzzíél.||
10998||1.Krón.23.13||Amrám fia volt Áron és Mózes. És Áront kiválasztották, hogy fölszenteljék a szentek szentje számára őt és fiait mindörökké, hogy jó illattal áldozzanak az ÚR színe előtt, és szolgáljanak neki, s az ő nevében áldják meg a népet mindenkor.||1675;2294;3845;-3850
10999||1.Krón.23.14||Mózesnek, Isten emberének fiait pedig Lévi nemzetségei közé számították.||
11000||1.Krón.23.15||Mózes fia volt Gérsóm és Eliezer.||2002;2003
11001||1.Krón.23.16||Gérsóm fiai közül Sebuél volt az első.||11103
11002||1.Krón.23.17||Eliezer fia volt Rehabjá, a családfő. Eliezernek nem volt több fia, de Rehabjá fiai igen megsokasodtak.||
11003||1.Krón.23.18||Jichár fiai között Selómit volt a családfő.||
11004||1.Krón.23.19||Hebrón fiai között Jerijjáhú volt az első, Amárja a második, Jahaziél a harmadik és Jekamám a negyedik.||11040
11005||1.Krón.23.20||Uzzíél fiai között Míká volt az első, és Jissijjá a második.||11041
11006||1.Krón.23.21||Merári fia volt Mahli és Músi. Mahli fiai Eleázár és Kís.||10457;10475
11007||1.Krón.23.22||Eleázár úgy halt meg, hogy nem voltak fiai, hanem leányai, akiket a saját atyjukfiai, Kís fiai vettek el.||
11008||1.Krón.23.23||Músi fiai hárman voltak: Mahli, Éder és Jerémót.||
11009||1.Krón.23.24||Ezek voltak Lévi fiai családjaik szerint, a családfők nevük összeírása szerint, fejenként, akik az ÚR házában szolgáltak húszéves kortól fölfelé.||3963
11010||1.Krón.23.25||Mert ezt mondta Dávid: Nyugalmat adott népének az ÚR, Izráel Istene, és Jeruzsálemben lakozik mindörökké.||9055;9058;-9060
11011||1.Krón.23.26||Azért a lévitáknak sem kell többé hordozniuk Isten hajlékát és mindazt a fölszerelést, amely az ő szolgálatához való.||3747;-3776
11012||1.Krón.23.27||Azért Dávid utolsó rendelete szerint megszámlálták Lévi fiait húszéves kortól fölfelé.||10988
11013||1.Krón.23.28||Áron fiainak szolgálatában tevékenykedtek az ÚR házában és annak udvaraiban, kamráiban és mindenféle szent edény tisztán tartásában és az Isten házának szolgálatában.||
11014||1.Krón.23.29||Hogy gondot viseljenek a sorba rakott kenyerekre, az ételáldozathoz való finomlisztre, a kovásztalan lepényekre, a serpenyőkre, a főtt étekre, minden űr- és hosszmértékre,||3451;-3455;2779;-2794
11015||1.Krón.23.30||és hogy álljanak készen az ÚRnak való hálaadásra és dicséretére mind reggel, mind este.||2374;-2378
11016||1.Krón.23.31||Hogy mikor az ÚRnak égőáldozatot mutatnak be minden szombaton, a hónapok első napjain és a szokott ünnepeken, meghatározott szám szerint álljanak szüntelen az ÚR előtt.||3404;-3435
11017||1.Krón.23.32||És hogy gondoskodjanak a gyülekezet sátra körüli szolgálatról, a szentély körüli szolgálatról és a teendőkről atyjukfiainak, Áron fiainak a szolgálatánál az ÚR házában.||2952
11018||1.Krón.24.1|Áron fiainak a beosztása|Áron fiainak rendje. Áron fiai: Nádáb, Abíhú, Eleázár és Ítámár.||
11019||1.Krón.24.2||Nádáb és Abíhú még apjuk előtt meghaltak, és mivel nem voltak fiaik, ezért Eleázár és Ítámár viselte a papságot.||3694;3696
11020||1.Krón.24.3||Dávid beosztotta Eleázár fiai közül Cádókot, Ítámár fiai közül pedig Ahimeleket tisztük szerinti szolgálatra.||8227
11021||1.Krón.24.4||Mivel Eleázár fiai között több főember volt található, mint Ítámár fiai között, Eleázár fiai közül tizenhat családfőt osztottak be, Ítámár fiai közül pedig nyolcat.||
11022||1.Krón.24.5||Sorsolással osztották be őket, válogatás nélkül ezeket is, meg azokat is. Így lettek a szent hely elöljárói és Isten fejedelmei az Eleázár és az Ítámár fiai közül valók egyaránt.||
11023||1.Krón.24.6||Semajá, Netanél fia, a Lévi nemzetségéből való kancellár írta fel őket a király és a fejedelmek előtt, Cádók pap és Ahimelek, Ebjátár fia előtt, továbbá a papok és a léviták családfői előtt. Egy családot sorsoltak ki Eleázárnak, majd még egyet, és egyet Ítámárnak.||11128;8227
11024||1.Krón.24.7||Az első sorshúzás Jehójáribra esett, a második Jedajára,||
11025||1.Krón.24.8||a harmadik Hárimra, a negyedik Szeórimra,||
11026||1.Krón.24.9||az ötödik Malkijjára, a hatodik Mijjáminra,||
11027||1.Krón.24.10||a hetedik Hakkócra, a nyolcadik Abijjára,||24965
11028||1.Krón.24.11||a kilencedik Jésúára, a tizedik Sekanjáhúra,||
11029||1.Krón.24.12||a tizenegyedik Eljásibra, a tizenkettedik Jákimra,||
11030||1.Krón.24.13||a tizenharmadik Huppára, a tizennegyedik Jesebábra,||
11031||1.Krón.24.14||a tizenötödik Bilgára, a tizenhatodik Immérre,||
11032||1.Krón.24.15||a tizenhetedik Hézírre, a tizennyolcadik Happiccécre,||
11033||1.Krón.24.16||a tizenkilencedik Petahjára, a huszadik Jehezkélre,||
11034||1.Krón.24.17||a huszonegyedik Jákínra, a huszonkettedik Gámúlra,||
11035||1.Krón.24.18||a huszonharmadik Delájáhúra, a huszonnegyedik Maazjáhúra.||
11036||1.Krón.24.19||Ezek tiszte volt szolgálatukban, hogy bejárjanak az ÚR házába sorban atyjuk, Áron rendelése szerint, amint az ÚR, Izráel Istene megparancsolta neki.||
11037||1.Krón.24.20|A léviták beosztása|Lévi többi fiai ezek voltak: Amrám fia volt Súbáél, Súbáél fia Jehdejáhú.||
11038||1.Krón.24.21||Aki Rehabjáhútól származott: Jissijjá, Rehabjáhú első fia.||
11039||1.Krón.24.22||Jicháritól származott Selómót, Selómót fia volt Jahat.||
11040||1.Krón.24.23||Hebrón fiai közül Jerijjáhú volt az első, Amarjáhú a második, Jahaziél a harmadik, Jekamám a negyedik.||11004
11041||1.Krón.24.24||Uzzíél fia volt Míká, Míká fia Sámír.||
11042||1.Krón.24.25||Míká testvére Jissijjá volt, Jissijjá fia pedig Zekarjáhú.||
11043||1.Krón.24.26||Merári fia volt Mahli és Músi. Jaazijjáhú fia Benó volt.||
11044||1.Krón.24.27||Merári fiai voltak: Jaazijjáhútól, fiától származott Sóham, Zakkúr és Ibri.||
11045||1.Krón.24.28||Mahlitól volt Eleázár, neki nem voltak fiai.||11006
11046||1.Krón.24.29||Kístől származott Jerahmeél, Kís fia.||
11047||1.Krón.24.30||Músi fiai voltak: Mahli, Éder és Jerimót. Ezek a léviták családjaik szerint.||
11048||1.Krón.24.31||Ezekre is ugyanúgy sorsot vetettek, mint testvéreikre, Áron fiaira Dávid király, Cádók és Ahimelek, továbbá a papok és a léviták családfői előtt a családfőkre ugyanúgy, mint legkisebb testvérükre.||
11049||1.Krón.25.1|A templomi énekesek beosztása|Dávid és a sereg fővezérei a szolgálatra különválasztották Ászáf, Hémán és Jedútún fiai közül azokat, akik prófétai lélekkel játszottak citerákon, lantokon és cintányérokon. Azok sora, akiket erre a szolgálatra rendeltek, ez volt:||15074;11818
11050||1.Krón.25.2||Ászáf fiai közül: Zakkúr, Jószéf, Netanjá és Aszarélá, Ászáf fiai. Őket Ászáf vezette prófétai lélekkel, aki a király felügyelete alá tartozott.||
11051||1.Krón.25.3||A jedútúniak közül: Jedútún hat fia, Gedaljáhú, Ceri, Jesajáhú, Hasabjáhú, Mattitjáhú és Simei, akik apjuk, Jedútún mellett prófétai lélekkel játszottak citerán az ÚR tiszteletére és dicséretére.||
11052||1.Krón.25.4||Hémán fiai közül: Hémán fiai: Bukkijjáhú, Mattanjáhú, Uzzíél, Sebuél, Jerimót, Hananjá, Hanáni, Eliátá, Giddalti, Rómamti-Ezer, Josbekásá, Mallóti, Hótir, Mahaziót.||
11053||1.Krón.25.5||Ezek mind Hémán fiai, aki a király látnoka volt, hogy Isten beszédeivel a hatalmát fölemelje. Isten Hémánnak tizennégy fiút és három leányt adott.||
11054||1.Krón.25.6||Ezek mindnyájan apjuk vezetésével az ÚR házában énekeltek cintányérokkal, lantokkal és citerákkal Isten házának a szolgálatában a király, Ászáf, Jedútún és Hémán irányítása szerint.||
11055||1.Krón.25.7||Kétszáznyolcvannyolc volt a száma testvéreikkel együtt azoknak, akiket megtanítottak az ÚR énekeire; és mindnyájan képzettek voltak.||
11056||1.Krón.25.8||Sorsot vetettek a szolgálat sorrendjére nézve a fiatalokra és az öregekre, tanítókra és a tanítványokra egyaránt.||11048
11057||1.Krón.25.9||A sorsolás először Ászáf fiára, Jószéfre esett, a második Gedaljáhúra, akik testvéreikkel és fiaikkal együtt összesen tizenketten voltak.||
11058||1.Krón.25.10||A harmadik Zakkúrra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11059||1.Krón.25.11||A negyedik sorsolás Jicrire esett; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11060||1.Krón.25.12||Az ötödik Netanjáhúra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11061||1.Krón.25.13||A hatodik Bukkijjáhúra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11062||1.Krón.25.14||A hetedik Jeszarélára; fiaival és testvéreivel együtt tizenketten voltak.||
11063||1.Krón.25.15||A nyolcadik Jesajáhúra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11064||1.Krón.25.16||A kilencedik Mattanjáhúra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11065||1.Krón.25.17||A tizedik Simeire; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11066||1.Krón.25.18||A tizenegyedik Azarélra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11067||1.Krón.25.19||A tizenkettedik Hasabjára; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11068||1.Krón.25.20||A tizenharmadik Súbáélra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11069||1.Krón.25.21||A tizennegyedik Mattitjáhúra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11070||1.Krón.25.22||A tizenötödik Jerémótra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11071||1.Krón.25.23||A tizenhatodik Hananjáhúra; fiaival és testvéreivel együtt tizenketten voltak.||
11072||1.Krón.25.24||A tizenhetedik Josbekására; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11073||1.Krón.25.25||A tizennyolcadik Hanánira; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11074||1.Krón.25.26||A tizenkilencedik Mallótira; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11075||1.Krón.25.27||A huszadik Elijjátára; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11076||1.Krón.25.28||A huszonegyedik Hótírra; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11077||1.Krón.25.29||A huszenkettedik Giddaltira; fiaival és testvéreivel együtt összesen tizenketten voltak.||
11078||1.Krón.25.30||A huszonharmadik Mahaziótra; fiaival és testvéreivel együtt tizenketten voltak.||
11079||1.Krón.25.31||A huszonnegyedik Rómamti-Ezerre; fiaival és testvéreivel együtt tizenketten voltak.||
11080||1.Krón.26.1|A kapuőrök beosztása|A kapuőrök rendje ez: a kórahiak közül Meselemjáhú, Kóré fia, aki Ászáf fiai közül való volt.||11983;11049
11081||1.Krón.26.2||Meselemjáhú fiai közül Zekarjáhú az elsőszülött volt, Jedíaél a második, Zebadjáhú a harmadik és Jatniél a negyedik.||
11082||1.Krón.26.3||Élám az ötödik, Jehóhánán a hatodik, Eljehóénaj a hetedik.||
11083||1.Krón.26.4||Óbéd-Edóm fiai közül: Semajá volt az elsőszülött, Jehózábád a második, Jóáh a harmadik, Szákár a negyedik, Netanél az ötödik,||
11084||1.Krón.26.5||Ammiél a hatodik, Jisszákár a hetedik, Peulletaj a nyolcadik; mert Isten megáldotta őt.||
11085||1.Krón.26.6||Fiának, Semajának is születtek fiai, akik családjuk urai voltak, lévén erős vitézek.||
11086||1.Krón.26.7||Semajá fiai: Otni, Refáél, Óbéd, Elzábád, akinek a testvérei, Elihú és Szemakjáhú szintén igen erős férfiak voltak.||
11087||1.Krón.26.8||Ezek mindnyájan Óbéd-Edóm fiai közül valók. Mind ő maguk, mind fiaik és testvéreik derék férfiak voltak, alkalmasak a szolgálatra. Hatvanketten származtak Óbéd-Edómtól.||
11088||1.Krón.26.9||Meselemjáhú fiai és testvérei is mind a tizennyolcan erős férfiak voltak.||
11089||1.Krón.26.10||A Mérári fiai közül való Hószának is voltak fiai. Simri volt közülük az első, bár nem ő volt az elsőszülött, de az apja őt tette meg elsőnek.||
11090||1.Krón.26.11||Hilkijjáhú a második, Tebaljáhú a harmadik, Zekarjáhú a negyedik. Hószá fiai és testvérei összesen tizenhárman voltak.||
11091||1.Krón.26.12||Ezek között osztották el a kapuőrzés tisztségét a főemberek szerint, hogy az ő atyjukfiaival együtt vigyázzanak és szolgáljanak az ÚR házában.||
11092||1.Krón.26.13||Kicsinyre és nagyra egyaránt sorsot vetettek családjaik szerint, mindegyik kapuhoz.||11048;11056
11093||1.Krón.26.14||A keleti kapu őrzése sors szerint Selemjáhúra esett. Zekarjáhúra pedig, a fiára, aki bölcs tanácsadó volt, az északi kapu esett sors szerint.||
11094||1.Krón.26.15||Óbéd-Edómnak a déli kapu jutott, fiainak pedig a tárház.||11730
11095||1.Krón.26.16||Suppimnak és Hószának a nyugati kapu a Salleket-kapuval együtt a felmenő töltésen, egyik őrhely a másikkal szemben.||
11096||1.Krón.26.17||Keleten hat lévita volt, északon naponként négy, délen is naponként négy, a tárháznál pedig kettő-kettő.||
11097||1.Krón.26.18||A külső részen nyugaton négy volt a felmenő töltésen, kettő a csarnok mellett.||
11098||1.Krón.26.19||Ez volt a Kórah fiai és Mérári fiai közül való kapuőrök beosztása.||
11099||1.Krón.26.20|A templom kincstárának őrei|A léviták közül Ahijjá volt az Isten háza kincstárának és az Istennek szentelt kincsnek a felügyelője.||8986
11100||1.Krón.26.21||Ladán fiai, a gérsóni Ladán fiai, a gérsóni Ladán családfői voltak: Jehiéli||
11101||1.Krón.26.22||meg Jehiéli fiai: Zétám és testvére, Jóél, akik az ÚR háza kincstárának felügyelői voltak.||11174
11102||1.Krón.26.23||Az Amrám, Jichár, Hebrón és Uzzíél nemzetségéből valók is.||
11103||1.Krón.26.24||Sebuél pedig, Gérsómnak, Mózes fiának a leszármazottja volt a kincstárnokok felügyelőinek feje.||11001
11104||1.Krón.26.25||Atyjafiai pedig, akik Eliezertől származtak, ezek: fia, Rehabjáhú, az ő fia Jesajáhú, az ő fia Jórám, az ő fia Zikri, az ő fia Selómit.||11000;11002
11105||1.Krón.26.26||Ez a Selómit és az ő testvérei voltak a felügyelői minden megszentelt kincsnek, amelyet Dávid király, a családfők, az ezredesek, a századosok és a hadsereg vezérei odaszenteltek Istennek;||10980;10982;11172;-11174
11106||1.Krón.26.27||a hadizsákmányt szentelték oda az ÚR házának fenntartására.||8221;8222
11107||1.Krón.26.28||Amit csak odaszentelt Sámuel próféta, Saul, Kís fia, Abnér, Nér fia és Jóáb, Cérújá fia; mindaz, amit bárki odaszentelt Istennek, Selómitnak és testvéreinek a gondjára volt bízva.||7393;7419
11108||1.Krón.26.29|Az elöljárók és bírák|A jicháriak közül Kenanjáhút és fiait mint tiszttartókat és bírákat Izráel külső dolgaival bízták meg.||
11109||1.Krón.26.30||A hebróniak közül Hasabjáhúra és testvéreire, erre az ezerhétszáz erős férfira bízták Izráel népe között, a Jordán vizén túl, nyugat felé, hogy gondoskodjanak az ÚR minden ügyéről és a király szolgálatáról.||
11110||1.Krón.26.31||A hebróniak közül Jerijjá volt az első. A hebróniak nemzetségeit és családjait megkeresték Dávid királyságának negyvenedik esztendejében, és bátor férfiakat találtak közöttük Jazér-Gileádban.||
11111||1.Krón.26.32||Atyjafiai erős férfiak voltak, kétezer-hétszáz családfő, akiket Dávid király felügyelővé tett a rúbenieken, a gádiakon és Manassé törzsének egyik felén az Istent és a királyt illető minden dologban.||
11112||1.Krón.27.1|A hadsereg tizenkét vezetője|Izráel fiai szám szerint, a családfők, ezredesek, századosok és azok elöljárói, akik a király szolgálatában álltak a seregek minden dolgában, és hónapról hónapra felváltva az egész esztendőn át fegyverben álltak, a csapatok egyenként huszonnégyezer emberből álltak.||
11113||1.Krón.27.2||Az első csapat vezére az első hónapban Jásobám, Jabdiél fia volt. Csapata huszonnégyezer főből állt.||
11114||1.Krón.27.3||Ő Pérec fiai közül származott, és az első hónapra rendelt sereg minden elöljárójának ő volt a feje.||10388
11115||1.Krón.27.4||A második csapat vezére a második hónapban az ahóhi Dódaj volt csapatával. Egyik csapatának Miklót volt a vezetője. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11116||1.Krón.27.5||A harmadik seregnek a harmadik hónapban Benájá volt a vezére, aki Jójádá főpap fia volt. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11117||1.Krón.27.6||Ez a Benájá a harminc vitéz közé tartozott, sőt a harmincnak a feje volt. Csapatának elöljárója fia, Ammizábád volt.||8676
11118||1.Krón.27.7||A negyedik csapat vezére a negyedik hónapban Aszáél, Jóáb testvére volt, helyettese pedig fia, Zebadjá. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||8678
11119||1.Krón.27.8||Az ötödik vezére az ötödik hónapban a jizráhi Samhút volt. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11120||1.Krón.27.9||A hatodik vezére a hatodik hónapban a tekóai Írá, Ikkés fia volt. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11121||1.Krón.27.10||A hetedik vezére a hetedik hónapban a pelóni Hélec volt, Efraim fiai közül. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||8680
11122||1.Krón.27.11||A nyolcadik vezére a nyolcadik hónapban a húsái Szibbekaj volt, a zerahiak közül. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||8599
11123||1.Krón.27.12||A kilencedik vezére a kilencedik hónapban az anátóti Abiezer volt, a benjáminiak közül. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11124||1.Krón.27.13||A tizedik vezére a tizedik hónapban a netófái Mahraj volt, a zerahiak közül. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11125||1.Krón.27.14||A tizenegyedik vezére a tizenegyedik hónapban a pirátóni Benájá volt, Efraim fiai közül. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||10706
11126||1.Krón.27.15||A tizenkettedik vezére a tizenkettedik hónapban a netófái Heldaj volt, Otniél nemzetségéből. Az ő csapata is huszonnégyezer főből állt.||
11127||1.Krón.27.16|Izráel törzseinek a vezetői|Izráel törzseinek az élén a következők álltak: a rúbeniek fejedelme Eliezer volt, Zikri fia. A simeoniaké Sefatjáhú, Maaká fia.||10705
11128||1.Krón.27.17||A lévitáké Hasabjá, Kemúél fia, az ároniaké Cádók;||8227
11129||1.Krón.27.18||Júdáé Elihú, Dávid testvérei közül. Issakáré Omri, Míkáél fia.||
11130||1.Krón.27.19||Zebuloné Jismajáhú, Óbadjáhú fia. Naftálié Jerimót, Azriél fia.||
11131||1.Krón.27.20||Efraim fiaié Hóséa, Azazjáhú fia. Manassé törzsének az egyik feléé Jóél, Pedájáhú fia.||
11132||1.Krón.27.21||Manassé törzse Gileád földjén lakó felének Jiddó, Zekarjáhú fia. Benjáminé Jaasziél, Abnér fia.||8058
11133||1.Krón.27.22||Dáné Azarél, Jeróhám fia. Ezek voltak Izráel törzseinek fejedelmei.||
11134||1.Krón.27.23||Nem számláltatta meg Dávid azokat, akik húsz esztendőn aluliak voltak, mert az ÚR megígérte, hogy úgy megsokasítja Izráelt, mint az ég csillagait.||10937;10938;10950;10951
11135||1.Krón.27.24||Jóáb, Cerújá fia elkezdte ugyan a számlálást, de nem fejezte be, mivel emiatt támadt Isten haragra Izráel ellen. Ezért nem került be ez a szám Dávid király krónikájának számadatai közé.||10940;-10942
11136||1.Krón.27.25|Dávid vagyonának a gondozói|A királyi kincstár gondnoka Azmávet, Adíél fia volt. A mezőkön, városokban, falvakban és várakban lévő raktárainak felügyelője pedig Jehónátán, Uzzijjáhú fia volt.||
11137||1.Krón.27.26||A föld művelésére rendelt mezei munkások felügyelője Ezri, Kelúb fia volt;||
11138||1.Krón.27.27||a szőlőművesek fölött a rámai Simei, a szőlőkben levő borospincék fölött a sefemi Zabdi volt a felügyelő.||
11139||1.Krón.27.28||A Sefélá-alföld olajfáinak és a mezőn lévő fügefák gondozói fölött a gádéri Baalhánán volt, az olajraktárak fölött pedig Jóás.||
11140||1.Krón.27.29||A Sárón mezején legelő szarvasmarhákra a sáróni Sitraj, a völgyekben legelő jószágra pedig Sáfát, Adlaj fia ügyelt.||
11141||1.Krón.27.30||A tevék fölött a jismáéli Óbíl, a szamarak fölött a mérónóti Jehdejáhú,||
11142||1.Krón.27.31||a juhok fölött a hagri Jázíz volt a felügyelő. Mindezek Dávid király jószágainak gondnokai voltak.||
11143||1.Krón.27.32||Jónátán, Dávid nagybátyja tanácsos volt, értelmes és írástudó ember. Jehiél, Hakmóni fia pedig a király fiaival volt.||
11144||1.Krón.27.33||Ahitófel is a király tanácsosa volt, az arki Húsaj pedig a király barátja.||8451;-8454;8473;8457;-8464
11145||1.Krón.27.34||Ahitófel helyettese Jehójádá, Benájáhú fia és Ebjátár volt. A királyi hadsereg fővezére pedig Jóáb volt.||8226
11146||1.Krón.28.1|Dávid beszéde a néphez és Salamonhoz|Dávid összegyűjtötte Jeruzsálembe Izráel összes vezetőjét, a törzsek fejedelmeit, a király szolgálatában levő csapatok vezéreit, az ezredeseket, a századosokat, a király és fiai minden jószágának és vagyonának gondnokait udvari szolgáikkal és a hősöket a sereg minden vitézével együtt.||11112;-11145
11147||1.Krón.28.2||Ekkor fölállt Dávid király, és így szólt: Testvéreim és népem, hallgassatok meg! Elhatároztam magamban, hogy az ÚR szövetségládájának állandó hajlékot és Istenünk lába zsámolyának házat készíttetek. Elő is készítettem mindent az építéshez.||10866;10876;10877
11148||1.Krón.28.3||De Isten így szólt hozzám: Nem építhetsz házat nevemnek, mert hadakozó ember vagy, már sok vért ontottál.||10974;10433
11149||1.Krón.28.4||Mégis engem választott ki az ÚR, Izráel Istene atyám egész háza népéből, hogy Izráel népének királya legyek mindvégig. Mert Júdát választotta a fejedelemségre és Júda házában pedig az én atyám háza népét. Atyámnak fiai közül pedig bennem telt kedve, hogy királlyá tegyen egész Izráel fölött.||1481;7596;-7608
11150||1.Krón.28.5||Valamennyi fiam közül (mert az ÚR sok fiút adott nekem) Salamon fiamat választotta ki, hogy az ÚR királyságának trónján üljön Izráel fölött.||
11151||1.Krón.28.6||És ezt mondta nekem: Fiad, Salamon építi föl házamat és udvaraimat, mert én őt fiamul választottam, én pedig atyja leszek neki.||10975;10976
11152||1.Krón.28.7||Megerősítem királyságát mindörökké, ha parancsaimat és végzéseimet szorgalmasan megtartja úgy, mint ahogyan a mai napig tette.||9056;9057
11153||1.Krón.28.8||Most azért az egész Izráelnek, az ÚR gyülekezetének szeme láttára és Istenünk füle hallatára mondom: őrizzétek meg, sőt keressétek az ÚRnak, a ti Isteneteknek minden parancsolatát, hogy birtokolhassátok ezt a jó földet és hogy örökségül hagyhassátok fiaitokra is magatok után mindörökké.||4578
11154||1.Krón.28.9||Te azért, fiam, Salamon, ismerd meg atyád Istenét, és szolgálj neki teljes szívvel és jókedvvel. Mert megvizsgál az ÚR minden szívet, és jól ért minden emberi gondolatot. Ha keresni fogod, megtalálod, ha ellenben elhagyod őt, ő is elhagy téged mindörökké.||11183
11155||1.Krón.28.10||Lásd meg azért, hogy az ÚR választott ki téged, hogy szent házat építs neki: légy hát erős, és készítsd el.||
11156||1.Krón.28.11||Akkor átadta Dávid a fiának, Salamonnak a csarnoknak és épületeinek, a kincstárnak, a felső szobáknak és a belső szobáknak, az engesztelés helyének tervrajzát||11164;2204;2265
11157||1.Krón.28.12||és mindazét, amit szívében elgondolt az ÚR házának udvarai felől, az Isten házának kincstára és a szent kincsek számára körös-körül levő minden kamra felől;||
11158||1.Krón.28.13||továbbá a papok és léviták csoportjainak háza felől, az ÚR háza szolgálatának minden munkájához és az ÚR házának szolgálatához szükséges minden eszköz felől.||
11159||1.Krón.28.14||Azután megadta az arany súlyát a szertartások eszközei számára; az összes ezüsteszköz súlyát a szertartások eszközei számára.||11169;10980
11160||1.Krón.28.15||Vagyis az arany mécsestartók és aranymécsesek súlyát, kimérve minden egyes mécsestartónak és mécseseiknek a súlya szerint, s az ezüst mécsestartóknak is kimérve a mécsestartó és mécsesei súlya szerint, mindegyik mécsestartónak a rendeltetése szerint.||
11161||1.Krón.28.16||Megadta az arany súlyát, kimérve a szent kenyerek asztalaihoz asztalonként; hasonlóképpen az ezüstét is az ezüstasztalokhoz.||
11162||1.Krón.28.17||Továbbá a villákhoz, a hintőedényekhez és a kancsókhoz való színaranynak meg az aranykelyheknek a súlyát: meghatározott mérték szerint adta meg az arany súlyát minden kehelyhez. Ugyanígy az ezüstkelyheknek a súlyát meghatározott mérték szerint minden pohárhoz, kehelyhez.||
11163||1.Krón.28.18||A füstölőoltár számára megtisztított arany súlyát, az aranykerúbok szekerének a tervrajzát, akik kiterjesztett szárnyakkal befedik az ÚR szövetségládáját.||11147;8920;-8925
11164||1.Krón.28.19||Mindezeket az ÚR keze által írtam meg, ő értette meg velem, hogy milyen legyen ennek az alkotásnak a formája.||2204;2265
11165||1.Krón.28.20||Ezek után Dávid azt mondta fiának, Salamonnak: Légy bátor és erős, kezdj hozzá, semmit ne félj, és ne rettegj, mert az ÚR Isten, az én Istenem veled lesz, nem hagy el téged, nem is távozik el tőled, míg be nem fejezel az ÚR házának szolgálatához szükséges minden munkát!||10975;10976;11337
11166||1.Krón.28.21||Íme, itt vannak a papok és a léviták csapatai Isten házának minden szolgálatára, veled lesznek minden munkában készségesen és bölcsességgel. Ők, a fejedelmek meg az egész nép minden feladatodban segítenek.||
11167||1.Krón.29.1|Adományok a templom építésére|Azután ezt mondta Dávid király az egész gyülekezetnek: Ím, látjátok, egyedül Salamon fiamat választotta ki Isten, de ő még gyermek és tapasztalatlan. A munka pedig nagy, mert nem emberé lesz az a ház, hanem az ÚR Istené.||10975;10976
11168||1.Krón.29.2||Én pedig minden erőm szerint szereztem Istenem háza számára bőségesen aranyat az aranyeszközökhöz, ezüstöt az ezüsthöz, rezet a rézhez, vasat a vashoz, fát a fához; ónixköveket, foglalatba való köveket, vörös és tarka színű köveket, mindenféle drágakövet és fehér márványkövet is bőséggel.||
11169||1.Krón.29.3||Ezenfölül, mivel nagyon kedvelem Istenem házát, ami kincsem, aranyam és ezüstöm van, azt odaadom Istenem házának amellett, amit szereztem a szent ház számára:||11170;10980;10982
11170||1.Krón.29.4||háromezer talentum aranyat, mégpedig ófíri aranyat és hétezer talentum tiszta ezüstöt a templom falainak beborítására,||8917;-8919;11236;-11241
11171||1.Krón.29.5||aranyat az aranyeszközökhöz, ezüstöt az ezüsteszközökhöz és mindenhez, ami szükséges a mesteremberek munkájához. És ha valaki önként akar még adni, töltse meg a kezét ma, és adjon, amit akar az ÚRnak!||
11172||1.Krón.29.6||Ekkor szabad akaratuk szerint ajándékokat adtak a családfők, Izráel törzseinek fejedelmei, az ezredesek, a századosok és a királyi udvartartás vezetői.||
11173||1.Krón.29.7||Isten házának a munkálataira adtak ötezer talentum és tízezer dárik aranyat, tízezer talentum ezüstöt, tizennyolcezer talentum rezet és százezer talentum vasat.||
11174||1.Krón.29.8||Akinek drágakövei voltak, az odaadta az ÚR házának kincseihez, a gérsóni Jehiél kezéhez.||11101
11175||1.Krón.29.9||És örvendezett a nép, hogy önként adakozhatnak, mert tiszta szívükből adakoztak az ÚRnak. Dávid király is nagy örömmel örvendezett.||
11176||1.Krón.29.10|Dávid hálaimája|Akkor Dávid hálát adott az ÚRnak az egész gyülekezet előtt, és ezt mondta: Áldott vagy te, URam, atyánknak, Izráelnek Istene öröktől fogva mindörökké!||
11177||1.Krón.29.11||Ó, URam, tied a nagyság, a hatalom, a dicsőség, a győzelem és a méltóság, sőt minden, ami a mennyben és a földön van! Tied, ó, URam, az uralom, magasztos vagy te minden fejedelem fölött!||23362;30860
11178||1.Krón.29.12||A gazdagság és a dicsőség mind tőled van, és te uralkodsz mindezen. A te kezedben van mind az erő, mind a hatalom. A te kezedben van mindennek a felmagasztalása és megerősítése.||11595
11179||1.Krón.29.13||Most azért, ó, Istenünk, hálát adunk neked, és dicsérjük fenséges nevedet.||
11180||1.Krón.29.14||Mert mi vagyok én, és mi az én népem, honnan volt erőnk ilyen önkéntes adakozásra, ahogy tettük? Bizony tőled van minden, és azokat adtuk most neked, amiket a te kezedből kaptunk.||28508
11181||1.Krón.29.15||Mert mi csak jövevények és zsellérek vagyunk előtted, mint minden ősünk is. Életünk napjai olyanok e földön, mint az árnyék, melyben nincs állandóság.||575;30252;15450
11182||1.Krón.29.16||Ó, mi URunk, Istenünk! Mindez a gazdagság, amit gyűjtöttünk, hogy neked és a te szent nevednek házat építsünk, a te kezedből való, és mindazok a tiéid.||
11183||1.Krón.29.17||Jól tudom, ó, én Istenem, hogy te a szívet vizsgálod, és az egyenességet szereted. Én mindezeket tiszta szívemből, önként, nagy jókedvvel adtam, s látom, hogy néped is, amely itt jelen van, nagy örömmel, önszántából adta ezeket neked.||11154
11184||1.Krón.29.18||Ó, URam, Ábrahámnak, Izsáknak és Izráelnek, a mi atyáinknak Istene, tartsd meg mindörökké ezt a készséget néped szívében, és szívüket igazgasd tefeléd!||1585;29471
11185||1.Krón.29.19||Salamonnak pedig, a fiamnak, adj tökéletes szívet, hogy parancsaidat, intelmeidet és rendeléseidet megőrizhesse, és mindent aszerint cselekedjen, és fölépíthesse azt az erősséget, amelyet előkészítettem.||
11186||1.Krón.29.20|Salamon trónra lépése|Azután így szólt Dávid az egész gyülekezethez: Áldjátok az URat, a ti Isteneteket! Ekkor az egész gyülekezet áldotta az URat, atyáik Istenét, majd meghajoltak és leborultak az ÚR előtt és a király előtt.||
11187||1.Krón.29.21||Másnap pedig áldozatokat mutattak be az ÚRnak. Véres- és egészen elégő áldozatokat áldoztak az egész Izráelért: ezer bikát, ezer kost, ezer bárányt italáldozataikkal és sok más áldozattal együtt.||
11188||1.Krón.29.22||Ettek-ittak az ÚR előtt azon a napon nagy vigasságban. Azután Salamont, Dávid fiát másodszor is királlyá tették és felkenték az ÚR fejedelmévé. Cádókot pedig fölkenték a főpapságra.||8746;-8758
11189||1.Krón.29.23||És Salamon az ÚR trónjára ült, mint király, apja, Dávid után, és mindenben szerencsés volt, és engedelmeskedett neki egész Izráel.||
11190||1.Krón.29.24||A fejedelmek és a vitézek, sőt Dávid király fiai is mindnyájan kezet adtak, hogy Salamon királynak engedelmeskedni fognak.||8771
11191||1.Krón.29.25||És igen felmagasztalta az ÚR Salamont egész Izráel népe előtt, és olyan királyi méltóságot adott neki, amelyhez hasonló egy királynak sem volt előtte Izráelben.||8830
11192||1.Krón.29.26|Dávid halála|Így uralkodott Dávid, Isai fia egész Izráel fölött.||
11193||1.Krón.29.27||Az az idő pedig, amíg Izráel fölött uralkodott, negyven esztendő volt. Hebrónban hét esztendeig, Jeruzsálemben pedig harminchárom évig uralkodott.||8782
11194||1.Krón.29.28||Jó vénségében halt meg, életével, gazdagságával és minden dicsőségével megelégedve. Utána fia, Salamon lett a király.||9255
11195||1.Krón.29.29||Dávid király dolgai pedig az elsőtől az utolsóig íme, megírattak Sámuelnek, a látónak a könyvében, Nátán prófétának és Gádnak, a látónak a könyvében||7596;7980;8024;8694
11196||1.Krón.29.30||egész uralkodásával, hőstetteivel és mindazzal együtt, ami az ő idejében történt vele, Izráellel és a többi ország királyságaival.||
11197|Krónikák második könyve|2.Krón.1.1|Salamon Gibeónban|Salamonnak, Dávid fiának királyi hatalma megerősödött, mert az ÚR, az ő Istene vele volt, és igen naggyá tette őt.||8817
11198||2.Krón.1.2||Ekkor azt mondta Salamon egész Izráel népének, az ezredeseknek, a századosoknak, a bíráknak és egész Izráel minden főemberének és a családfőknek,||
11199||2.Krón.1.3||hogy menjen el vele az egész gyülekezet arra a magaslatra, amely Gibeónban van, mert ott van Isten gyülekezetének a sátra, amelyet Mózes, az ÚR szolgája készíttetett a pusztában.||10861;8821
11200||2.Krón.1.4||De Isten ládáját Dávid már fölvitte Kirjat-Jeárimból arra a helyre, amelyet Dávid készíttetett annak, mert sátrat állított föl neki Jeruzsálemben.||8182;8175
11201||2.Krón.1.5||A rézoltár azonban, melyet Becalél, Úri fia, Húr unokája készített, ott volt az ÚR hajléka előtt. Ezt kereste föl Salamon és az összegyűltek.||2634
11202||2.Krón.1.6||És ott ezer égőáldozatot mutatott be Salamon a rézoltáron az ÚR előtt, amely a gyülekezet sátrában volt.||
11203||2.Krón.1.7||Azon az éjszakán megjelent Isten Salamonnak, és azt mondta neki: Kérj valamit, én megadom neked.||8822
11204||2.Krón.1.8||Salamon azt felelte Istennek: Te nagy irgalmasságot cselekedtél apámmal, Dáviddal, és engem tettél utána királlyá.||11150
11205||2.Krón.1.9||Most azért, ó, URam, Isten, teljesedjék be ígéreted, melyet apámnak, Dávidnak adtál. Mert te választottál engem királylyá e nép fölött, amely olyan sok, mint a föld pora.||10876;-10879
11206||2.Krón.1.10||Most azért adj nekem bölcsességet és tudományt, hogy tudjak ki- és bejárni néped előtt. Mert vajon kicsoda képes kormányozni ezt a te nagy népedet?||8824;-8826;10941;10942
11207||2.Krón.1.11||Isten azt felelte Salamonnak: Mivel ez volt a szívedben, és nem kértél tőlem gazdagságot, kincset és dicsőséget, nem kérted gyűlölőid lelkét, és hosszú életet sem kértél magadnak, hanem bölcsességet és tudományt, hogy kormányozhasd népemet, mely fölött királlyá tettelek,||
11208||2.Krón.1.12||megadom neked a bölcsességet és a tudományt, sőt olyan gazdagságot, kincset és dicsőséget is adok neked, amelyhez fogható nem volt az előtted való, és nem lesz az utánad való királyoknak sem.||11191
11209||2.Krón.1.13||Ezután Salamon visszatért Jeruzsálembe Gibeón hegyéről, a gyülekezet sátra elől, és uralkodott Izráelen.||
11210||2.Krón.1.14||Salamon harci szekereket és lovasokat is szerzett. Ezernégyszáz harci szekere és tizenkétezer lovasa volt, akiket a harci szekerek városaiba és Jeruzsálembe, a király mellé rendelt.||8871;9106
11211||2.Krón.1.15||És úgy fölhalmozta a király Jeruzsálemben az ezüstöt és az aranyat, mint a követ. A cédrusfákat is úgy felhalmozta, hogy annyi volt, mint a vadfügefa a lapályon.||9107
11212||2.Krón.1.16||Salamonnak Egyiptomból és Kevéből lovakat is hoztak, mert a király kereskedői seregestül vették meg a lovakat Kevéből, megszabott áron.||
11213||2.Krón.1.17||Amikor följöttek Egyiptomból, egy harci szekeret hatszáz ezüstsékelért, egy-egy lovat százötven ezüstsékelért hoztak. Ők szállították ezeket a hettiták minden királyának és az arám királyoknak is.||
11214||2.Krón.2.1|Előkészületek a templomépítéshez|Majd elhatározta Salamon, hogy az ÚR nevének házat épít, magának pedig királyi palotát.||
11215||2.Krón.2.2||Salamon hetvenezer férfit rendelt ki a hegységbe teherhordásra, nyolcvanezer férfit favágásra és hozzájuk háromezer-hatszáz felügyelőt.||
11216||2.Krón.2.3||És ezt üzente Salamon a tíruszi Hírám királynak: Tégy velem is úgy, mint apámmal, Dáviddal, akinek cédrusfákat küldtél, hogy házat építhessen magának.||10777
11217||2.Krón.2.4||Íme, én házat akarok építeni az én URam, Istenem nevének, hogy neki szenteljem, füstölőszerekkel jó illatot gerjesszek benne, folytonosan szent kenyerek álljanak előtte, s hogy minden reggel és este égőáldozatot mutassak be szombatnapokon, az újhold napjain és az ÚRnak, a mi Istenünknek szentelt ünnepeken, ami örök kötelessége Izráelnek.||2416;-2418;2374;-2379;3404;-3446
11218||2.Krón.2.5||A ház pedig, amelyet építeni akarok, igen nagy lesz, mert a mi Istenünk nagyobb minden istennél.||10971
11219||2.Krón.2.6||De kinek volna annyi ereje, hogy neki házat építsen? Az ég és az egeknek egei sem tudják magukba fogadni őt, és ki vagyok én is, hogy neki házat építhetnék? Csak azért teszem, hogy ott jó illatú áldozatot égessenek őelőtte.||11302
11220||2.Krón.2.7||Most tehát küldj hozzám egy tudós mesterembert, aki ért az arany, az ezüst, a réz, a vas, a bíbor, a karmazsin és a kék bíbor megmunkálásához, és el tudja készíteni a véseteket az én mesterembereimmel együtt, akik nálam Júdában és Jeruzsálemben vannak, akiket még apám, Dávid alkalmazott.||10981
11221||2.Krón.2.8||Ezenkívül küldj cédrusfát, ciprust és ébenfát a Libánonról, mert tudom, hogy a te szolgáid értenek a libánoni fák kivágásához. Íme, az én szolgáim is ott lesznek a szolgáid mellett,||
11222||2.Krón.2.9||hogy sok fát készítsenek elő nekem, mert a ház, amelyet építek, nagy és csodálatos lesz.||11234;11249;-11270
11223||2.Krón.2.10||Íme, szolgáidnak, a favágóknak, akik kidöntik a fákat, húszezer véka csépelt búzát, húszezer véka árpát, húszezer bat bort és húszezer bat olajat adok.||8886;-8890
11224||2.Krón.2.11|Hírám kedvező választ ad Salamonnak|Hírám, Tírusz királya így válaszolt a levélben, amelyet Salamonnak küldött: Mivel az ÚR szereti az ő népét, azért adott téged nekik királyul.||
11225||2.Krón.2.12||Ezt is mondta Hírám: Áldott az ÚR, Izráel Istene, aki a mennyet és a földet teremtette, hogy ilyen bölcs, tudós, okos és értelmes fiút adott Dávid királynak, aki az ÚRnak házat, magának pedig királyi palotát akar építeni.||
11226||2.Krón.2.13||Íme, elküldök egy bölcs, tudós és értelmes férfit, Húrámot.||
11227||2.Krón.2.14||Ő egy Dán nemzetségbeli asszony fia, és az apja tíruszi. Ért az arany, az ezüst, a réz, a vas, a kő, a fa, a bíbor, a kék bíbor, a len és a karmazsin megmunkálásához és különféle vésetek és remekművek készítéséhez, amelyekkel megbízzák, hogy dolgozzon a te tudós mesterembereiddel és uramnak, Dávid királynak, a te apádnak tudós mestereivel együtt.||2422;-2427
11228||2.Krón.2.15||Azért most a búzát, az árpát, az olajat és a bort, amit ígért az én uram, küldje el a szolgáinak.||11223
11229||2.Krón.2.16||Mi pedig a Libánonon annyi fát vágunk, amennyire szükséged lesz, és elvisszük azokat tutajokkal a tengeren Jáfóba és te vitesd majd onnan Jeruzsálembe.||27360
11230||2.Krón.2.17||Megszámláltatta azért Salamon mindazokat a férfiakat, akik jövevények voltak Izráel földjén, apjának, Dávidnak a népszámlálását követően, és százötvenháromezer-hatszázan voltak ilyenek.||8892;-8894;10968
11231||2.Krón.2.18||Hetvenezret teherhordónak tett meg közülük, nyolcvanezret pedig kőfejtőnek a hegyekbe. Háromezer-hatszáz felügyelőt is rendelt, hogy a népet dolgoztassák.||8894;8895
11232||2.Krón.3.1|A jeruzsálemi templom építése|Azután Salamon elkezdte építeni az ÚR házát Jeruzsálemben, a Mórijjá-hegyen, ahol az ÚR megjelent apjának, Dávidnak, azon a helyen, amelyet Dávid előkészített a jebúszi Ornán szérűjén.||8898;8935;10954;10967
11233||2.Krón.3.2||Királyságának negyedik esztendejében, a második hónap második napján kezdte meg az építést.||
11234||2.Krón.3.3||Ilyen alapot jelölt ki Salamon Isten házának az építésénél: hosszúsága a régi könyök mértéke szerint hatvan könyök, szélessége húsz könyök volt.||
11235||2.Krón.3.4||A csarnok a templom hosszában szélességének megfelelően húsz könyök volt, a magassága pedig százhúsz könyök; a belsejét színarany borította.||
11236||2.Krón.3.5||A főépületet pedig beburkolta ciprusfával, és finom arannyal borította be, amelyre pálmafákat meg füzéreket metszetett.||
11237||2.Krón.3.6||Díszítésül beborította a házat drágakövekkel. Az arany pedig parvajimi arany volt.||
11238||2.Krón.3.7||Beboríttatta a ház gerendáit, ajtófélfáit, falait és annak ajtószárnyait is arannyal, és kerúbokat metszetett a ház falaira.||
11239||2.Krón.3.8|A szentek szentje|Megcsináltatta a szentek szentjét is, melynek hosszúsága a főépület szélességével arányban húsz könyök, szélessége is húsz könyök volt, és beboríttatta hatszáz talentum finom arannyal.||11170
11240||2.Krón.3.9||A szögek súlya ötven aranysékel volt. A felső helyiségeket is beboríttatta arannyal.||
11241||2.Krón.3.10||Két kerúbszobrot is készíttetett a szentek szentjébe, és beborították azokat arannyal.||2213;-2217
11242||2.Krón.3.11||A kerúbok szárnyainak a hosszúsága húsz könyök volt. Az első kerúb szárnya öt könyök volt, és a ház falát érintette, a másik szárnya is öt könyök hosszú volt, és a másik kerúb szárnyát érintette.||
11243||2.Krón.3.12||A második kerúb szárnya is, amely öt könyök volt, a ház falát érintette, a másik szárnya pedig, amely szintén öt könyök volt, a másik kerúb szárnyát érintette.||
11244||2.Krón.3.13||Úgyhogy a kerúbok kiterjesztett szárnyai húsz könyököt tettek ki. Lábukon álltak, és arcuk befelé nézett.||11163
11245||2.Krón.3.14||Ezenkívül függönyt is készíttetett kék és piros bíborból, karmazsinból és lenből, melyre kerúbokat csináltatott.||24247
11246||2.Krón.3.15|Két oszlop a templom előtt|A templom elé két, egyenként harmincöt könyök magas oszlopot is készíttetett, tetejükre pedig gömböket, amelyek öt könyök magasak voltak.||8950;20364;-20367
11247||2.Krón.3.16||Füzéreket is csináltatott, mint a belső részben, s az oszlopfőkre helyeztette azokat; és száz gránátalmát is csináltatott, s a füzérekre rakta azokat.||11236
11248||2.Krón.3.17||Az oszlopokat fölállította a templom előtt, egyiket jobb felől, a másikat bal felől. A jobb felőlit Jákínnak, a bal felőlit pedig Bóáznak nevezte el.||8950;-8956
11249||2.Krón.4.1|A templom fölszerelése|Rézoltárt is készíttetett, amelynek hosszúsága húsz könyök, szélessége is húsz könyök, magassága pedig tíz könyök volt.||
11250||2.Krón.4.2||Öntött tengert is csináltatott, mely egyik szélétől a másikig tízkönyöknyi volt, kerek formájú, és öt könyök magas, és harminc könyök hosszú zsinór érte körül.||8958;-8961
11251||2.Krón.4.3||Alatta ököralakok voltak körös-körül, tíz könyöknyire vették körül a tengert. Az ököralakok két sorban voltak, egybeöntve az egésszel.||
11252||2.Krón.4.4||A tenger tizenkét ökrön állt: három északra fordulva, három nyugatra, három délre, három pedig keletre. Mindnek befelé volt a háta, és ezek tartották a tengert.||
11253||2.Krón.4.5||Vastagsága egytenyérnyi volt, és karimája olyan, mint a pohár pereme vagy a liliom virága. Háromezer bat víz fért bele.||
11254||2.Krón.4.6||Csináltatott ezenkívül tíz mosdómedencét. Ötöt jobb kéz felől, ötöt pedig bal kéz felől helyeztetett el, hogy azokban mossák és öblítsék le azt, amit égőáldozatra szántak. A tenger pedig arra való volt, hogy a papok mosakodjanak benne.||8972;-8974
11255||2.Krón.4.7||Csináltatott tíz arany mécsestartót is az utasítás szerint, és elhelyeztette a templomban, ötöt jobb kéz felől, ötöt bal kéz felől.||8984
11256||2.Krón.4.8||Készíttetett tíz asztalt is, amelyeket elhelyeztetett a templomban, ötöt jobb kéz felől, ötöt bal kéz felől. Készíttetett száz arany hintőedényt is.||
11257||2.Krón.4.9||Elkészíttette a papok udvarát is és a nagy tornácot, ajtókat is rá, és ajtajaikat rézzel borította be.||
11258||2.Krón.4.10||A tengert pedig jobb kéz felől, délkeletre helyezte el.||11250;-11252
11259||2.Krón.4.11||Húrám fazekakat, lapátokat és hintőedényeket is csinált. Ezzel bevégezte Húrám a munkát, amelyet Salamon király számára kellett végeznie Isten házában:||
11260||2.Krón.4.12||a két oszlopot és a két kerek gömböt a két oszlop tetejére és a két hálót a két kerek gömb beborítására, amelyek az oszlopok tetején voltak.||11246
11261||2.Krón.4.13||És négyszáz gránátalmát a két hálóra, két sor gránátalmát egy-egy hálóba, a két kerek gömb beborítására.||
11262||2.Krón.4.14||Állványokat is készített és rájuk mosdómedencéket;||8962;-8965
11263||2.Krón.4.15||egy tengert is készített és tizenkét ökröt alája;||11250;-11252
11264||2.Krón.4.16||fazekakat, lapátokat és villákat. Mindezt az eszközt Húrám mester tiszta rézből csinálta Salamon királynak az ÚR háza számára.||
11265||2.Krón.4.17||A Jordán mezején öntette ki azokat a király az agyagos földben, Szukkót és Cerédá között.||8981
11266||2.Krón.4.18||Mindezt az eszközt Salamon nagy mennyiségben csináltatta, mert nem számított a réz súlya.||
11267||2.Krón.4.19||Elkészíttetett Salamon minden más fölszerelést is, amely az ÚR házához szükséges volt: az aranyoltárt és az asztalokat is, amelyeken a szent kenyerek voltak.||
11268||2.Krón.4.20||A színarany mécsestartókat és azok mécseseit is, hogy égjenek rendeltetésük szerint a szentek szentje előtt.||11255
11269||2.Krón.4.21||A virágait, mécseit és a koppantókat is aranyból, éspedig színaranyból.||
11270||2.Krón.4.22||És a késeket, a hintőedényeket, a kanalakat és a szenesserpenyőket színaranyból, valamint a ház kapuját, a szentek szentjébe nyíló ajtószárnyakat és a templom épületének ajtószárnyait színaranyból.||
11271||2.Krón.5.1||Amikor befejezték az egész munkát, amelyet Salamon király végeztetett az ÚR háza számára, bevitte Salamon azt az ezüstöt, aranyat és az összes edényt, amelyet apja, Dávid Istennek szentelt, és elhelyezte azokat Isten házának kincsei közé.||8935;8986
11272||2.Krón.5.2|A szövetség ládáját a templomba viszik|Akkor Salamon összegyűjtötte Izráel véneit, a törzsek fejeit és Izráel fiainak családfőit Jeruzsálembe, hogy fölvigyék az ÚR szövetségládáját Dávid városából, azaz Sionból.||8987;10823;10859
11273||2.Krón.5.3||Össze is gyűltek mindezek az izráeli férfiak a királynál a hetedik hónapban az ünnepen.||8988;3426;-3434
11274||2.Krón.5.4||Amikor pedig Izráel vénei mind megérkeztek, a léviták fölemelték a ládát,||
11275||2.Krón.5.5||és fölvitték a ládát meg a gyülekezet sátrát és minden szent fölszerelést és edényt, amely a sátorban volt: fölvitték azokat a papok és a léviták.||10861
11276||2.Krón.5.6||Salamon király pedig és Izráel egész gyülekezete, amely hozzá gyűlt, ott volt a láda előtt, és olyan sok juhot és marhát áldoztak, hogy meg sem lehetett számolni, és össze sem lehetett írni sokaságuk miatt.||8171
11277||2.Krón.5.7||A papok pedig bevitték az ÚR szövetségládáját a helyére, az Isten házának belső részébe, a szentek szentjébe, a kerúbok szárnyai alá.||11241;-11244
11278||2.Krón.5.8||A kerúbok pedig kiterjesztették a szárnyukat a láda helye fölé, és betakarták a kerúbok a ládát és annak rúdjait fölülről.||
11279||2.Krón.5.9||A rudak olyan hosszúak voltak, hogy a rudak végei láthatók voltak a ládán kívül, a szentélyen belül, de kívülről nem voltak láthatók. És ott vannak mindmáig.||
11280||2.Krón.5.10||Nem volt a ládában más, csak a két tábla, amelyet Mózes a Hóreb hegyén tett bele, amikor az ÚR szövetséget kötött Izráel fiaival, miután kivonultak Egyiptomból.||8995
11281||2.Krón.5.11||Ezután amikor a papok kijöttek a szentélyből, mindnyájan, akik ott voltak, megszentelték magukat, és így nem kellett megtartaniuk a sorrendjüket.||10805
11282||2.Krón.5.12||És az énekes léviták mind, ahányan voltak: Ászáf, Hémán, Jedútún fiaikkal és testvéreikkel, fehér ruhába öltözve, cintányérokkal, lantokkal és citerákkal kelet felől az oltárnál álltak és velük együtt százhúsz kürtölő pap.||11049
11283||2.Krón.5.13||Mert a kürtösöknek és az énekeseknek egyaránt az volt a feladatuk, hogy együtt zengjék az ÚR dicséretét és magasztalását. És mikor nagy fennszóval énekeltek kürtökkel, cintányérokkal és mindenféle hangszerrel, és dicsérték az URat, mert ő igen jó és örökkévaló az ő irgalmassága, akkor a házat, az ÚRnak házát felhő töltötte be,||15939
11284||2.Krón.5.14||úgy, hogy a papok nem tudtak odaállni miatta a szolgálatra, mert az ÚR dicsősége betöltötte az Isten házát.||2416;2417
11285||2.Krón.6.1|Salamon megáldja a gyülekezetet|Akkor így szólt Salamon: Az ÚR mondta, hogy ő felhőben akar lakni.||8998;2072;4064
11286||2.Krón.6.2||Én pedig házat építettem neked lakásul, olyan helyet, ahol örökké lakhatsz.||11219;3203
11287||2.Krón.6.3||Azután megfordult a király, és megáldotta Izráel egész gyülekezetét. Izráel egész gyülekezete pedig fölállt.||9000
11288||2.Krón.6.4||Ezt mondta: Áldott az ÚR, Izráel Istene, aki szólott szája által atyámnak, Dávidnak, és hatalmas kezével be is teljesítette e szavait:||8186;-8194;10975;10976
11289||2.Krón.6.5||„Attól a naptól fogva, amelyen kihoztam népemet Egyiptom földjéről, soha nem választottam egyetlen várost sem Izráel egyetlen törzséből sem azért, hogy házat építsenek, hogy abban legyen a nevem. És egy embert sem választottam ki, hogy népemnek, Izráelnek fejedelme legyen.||
11290||2.Krón.6.6||De most Jeruzsálemet kiválasztottam, hogy nevem abban legyen, és kiválasztottam Dávidot, hogy vezére legyen népemnek, Izráelnek.”||11338;10954;10967
11291||2.Krón.6.7||Ámbár atyám, Dávid elhatározta már magában, hogy házat épít az ÚRnak, Izráel Istenének,||11169
11292||2.Krón.6.8||de az ÚR azt mondta atyámnak, Dávidnak: Hogy arra gondoltál, hogy nevemnek házat építesz, jól tetted, hogy szívedben ezt elhatároztad.||
11293||2.Krón.6.9||Mégsem te építesz házat nekem, hanem a fiad, aki a te ágyékodból származik, ő épít házat az én nevemnek.||8193;8194
11294||2.Krón.6.10||És beteljesítette az ÚR az ő beszédét, amelyet szólt. Mert fölkeltem atyám, Dávid után, és Izráel trónjára ültem, amint az ÚR megmondta, és fölépítettem a házat Izráel Istene, az ÚR nevének.||11286
11295||2.Krón.6.11||És abba helyeztettem a ládát, amelyben az ÚR szövetsége van, melyet Izráel fiaival szerzett.||11280
11296||2.Krón.6.12|Salamon templomszentelési imádsága|Majd odaállt Salamon az ÚR oltára elé Izráel egész gyülekezetével szemben, és kitárta karját.||9008
11297||2.Krón.6.13||Salamon pedig egy emelvényt csináltatott rézből, amelyet a csarnok közepén helyeztetett el: hossza öt könyök, szélessége is öt könyök, magassága pedig három könyök volt. Felállt arra, majd térdre esett az egész Izráel gyülekezete előtt, kezét kitárta az ég felé,||
11298||2.Krón.6.14||és ezt mondta: Ó, URam, Izráel Istene, nincs hozzád hasonló Isten sem a mennyben, sem a földön, aki kegyelmesen megtartod a szolgáiddal kötött szövetséget, ha teljes szívvel járnak előtted!||1585;1931
11299||2.Krón.6.15||Te megtartottad, amit szolgádnak, az én atyámnak, Dávidnak ígértél. Mert te magad szóltál, és kezeddel beteljesítetted azt, amint e mai napon látható.||
11300||2.Krón.6.16||Most azért, ó, URam, Izráel Istene, teljesítsd be, amit így ígértél szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak: Nem fogy el előlem a te magodból való férfiú, aki Izráel trónján ül; de csak úgy, ha fiaid vigyáznak útjukra, hogy törvényem szerint járjanak, ahogy te is énelőttem jártál.||8193;-8197;9056;-9060
11301||2.Krón.6.17||Most azért, ó, URam, Izráel Istene, váljék valóra beszéded, amelyet szolgádnak, Dávidnak mondtál!||
11302||2.Krón.6.18||Mert lakhat-e valóságban Isten a földön, az emberek között? Íme, az egek és az egeknek egei be nem fogadhatnak téged, mennyivel kevésbé e ház, amelyet én építettem.||11219;27233;27234
11303||2.Krón.6.19||Mégis tekints szolgád könyörgésére és imádságára, ó, én URam, Istenem, hallgasd meg kiáltását és könyörgését, ahogy szolgád könyörög előtted!||
11304||2.Krón.6.20||Szemed éjjel-nappal figyeljen e házra, e helyre, amelyről azt mondtad, hogy nevedet abba fogod helyezni, és meghallgatod szolgád könyörgését, amikor e helyen könyörögni fog.||8194;2075
11305||2.Krón.6.21||Hallgasd meg azért a te szolgádnak és a te népednek, Izráelnek könyörgését, amikor könyörögni fognak e helyen. Hallgasd meg mennyei lakóhelyedből, és amikor meghallgatod őket, légy kegyelmes!||
11306||2.Krón.6.22||Mikor valaki vétkezik felebarátja ellen, és esküre kötelezik, hogy megesküdjék, és ő ide jön, és megesküszik oltárod előtt ebben a házban,||2123;2124
11307||2.Krón.6.23||te hallgasd meg a mennyből, és tégy igaz ítéletet szolgáid között. Az istentelent büntesd meg: fordítsd a fejére az ő útját, és az igazat igazítsd meg: fizess meg neki az ő igazsága szerint.||
11308||2.Krón.6.24||Mikor pedig megverik népedet, Izráelt az ellenségei, mivel vétkeztek ellened, és hozzád visszatérve vallást tesznek a te nevedről, könyörögnek és imádkoznak teelőtted e házban,||5626;5638;5639
11309||2.Krón.6.25||hallgasd meg a mennyből, és bocsásd meg népednek, Izráelnek a vétkét, és hozd vissza őket arra a földre, amelyet nekik és atyáiknak adtál.||
11310||2.Krón.6.26||Mikor az ég bezárul, és nem lesz eső, mivel vétkeztek ellened, és imádkozni fognak e helyen, és vallást tesznek nevedről, és megtérnek bűneikből, mert megaláztad őket,||5634;5635
11311||2.Krón.6.27||hallgasd meg őket a mennyből, és légy kegyelmes szolgáidhoz és népedhez, Izráelhez, miután megtanítottad őket az igaz útra, hogy azon járjanak; és adj esőt a földedre, amelyet népednek adtál örökségül.||
11312||2.Krón.6.28||Ha éhínség lesz a földön, ha döghalál, aszály, ragya, sáska, cserebogár, ha ellensége szorongatja országa határában, ha bármiféle csapás és nyomorúság jön rájuk,||11598;18434;-18449
11313||2.Krón.6.29||aki akkor könyörög és imádkozik, legyen az bármely ember vagy egész néped, Izráel: ha elismeri valaki az őt ért csapás és a fájdalom jogosságát, és kezét e házban kiterjeszti,||11296;11297
11314||2.Krón.6.30||hallgasd meg a mennyből, a te lakóhelyedről, légy kegyelmes, és kinek-kinek fizess az ő útjai szerint, amint megismerted szívét, mert egyedül csak te ismered az emberek fiainak szívét;||19434
11315||2.Krón.6.31||hogy téged féljenek, és a te útjaidon járjanak, amíg élnek e föld színén, amelyet atyáinknak adtál.||
11316||2.Krón.6.32||Sőt még az idegent is, aki nem a te néped, Izráel fiai közül való, ha eljön messze földről a te nagy nevedért, erős kezedért és kiterjesztett karodért, mikor ideérkeznek, és könyörögnek e házban,||9027;-9029
11317||2.Krón.6.33||hallgasd meg a mennyből, a te lakóhelyedből, és add meg az idegennek mindazt, amiért könyörög hozzád, hogy megismerje a föld minden népe a te nevedet, és úgy féljenek téged, ahogy néped, Izráel, és tudják meg, hogy a te nevedről nevezték el e házat, amelyet építettem.||
11318||2.Krón.6.34||Ha néped hadba vonul ellensége ellen azon az úton, amelyen elbocsátod őket, és könyörögnek hozzád e város felé fordulva, amelyet kiválasztottál magadnak, és e ház felé, amelyet a te nevednek építettem,||21982
11319||2.Krón.6.35||hallgasd meg a mennyből imádságukat és könyörgésüket, és szolgáltass nekik igazságot.||
11320||2.Krón.6.36||Ha vétkeznek ellened (mert nincsen ember, aki ne vétkeznék), és megharagszol rájuk, az ellenség kezébe adod őket, és fogságba viszik őket azok, akik elfogták őket, messze földre vagy közelre,||17031;30615;30617
11321||2.Krón.6.37||és ha az idegen földön, ahol fogságban vannak, magukba szállnak, és megtérve könyörögnek hozzád fogságuk földjén, és ezt mondják: vétkeztünk, hamisan és gonoszul cselekedtünk;||
11322||2.Krón.6.38||és megtérnek hozzád teljes szívükből és teljes lelkükből fogságuk földjén, és könyörögnek hozzád az ő földjük felé fordulva, amelyet adtál atyáiknak, és e város felé, amelyet magadnak választottál, és e ház felé, amelyet a te nevednek építettem:||21982
11323||2.Krón.6.39||hallgasd meg akkor az ő könyörgésüket és imádságukat a mennyből, a te lakóhelyedről, szolgáltass nekik igazságot, és bocsásd meg népednek, hogy vétkezett ellened.||11921;-11923;22059;-22078
11324||2.Krón.6.40||Most azért, ó, én Istenem, szemed legyen nyitva, és füled legyen figyelmes a könyörgésre ezen a helyen.||
11325||2.Krón.6.41||És most kelj föl, ó, ÚR Isten, nyugalmad helyére, te és a te hatalmad ládája! Papjaidat, ó, ÚR Isten, öltöztesd fel szabadításoddal, kegyeseid pedig örvendezzenek a jóban.||4023;4024;2205;-2217;8187;8194;16226
11326||2.Krón.6.42||Ó, ÚR Isten, ne fordulj el felkent királyod arcától. Emlékezzél meg Dávidhoz, a te szolgádhoz való nagy irgalmasságodról!||
11327||2.Krón.7.1|Áldozatok bemutatása|Miután Salamon elvégezte a könyörgést, tűz szállt alá az égből, megemésztette az egészen elégő áldozatot és a véresáldozatokat, és az ÚR dicsősége betöltötte a házat,||10962;9380
11328||2.Krón.7.2||annyira, hogy még a papok sem mehettek be az ÚR házába, mert az ÚR dicsősége betöltötte azt.||
11329||2.Krón.7.3||Izráel fiai mindnyájan látták, amikor leszállt a tűz és az ÚR dicsősége a házra, és arccal a föld felé leborultak a padlóra, és imádták és magasztalták az URat, mert jó, mert irgalmassága örökkévaló.||11283
11330||2.Krón.7.4||Azután a király és az egész nép áldozatokat mutatott be az ÚRnak.||9048;9049
11331||2.Krón.7.5||Salamon király huszonkétezer ökörrel és százhúszezer juhval áldozott. Így szentelte föl az Isten házát a király és az egész nép.||
11332||2.Krón.7.6||A papok pedig elfoglalták tisztüket; a léviták is, az ÚR minden hangszerével, amelyeket Dávid király készíttetett, és amelyeket kézhez kaptak hogy dicsérjék az URat – mert örökkévaló az ő irgalma – Dávid dicséreteivel. A papok pedig velük szemben fújták a kürtöket, az egész Izráel pedig ott állt.||11282;11283;16263;3998
11333||2.Krón.7.7||És fölszentelte Salamon a középső udvart, amely az ÚR háza előtt van, mert ott készítette el az égőáldozatokat és a hálaadó áldozatok kövérjét. Mert a rézoltárra, amelyet Salamon készíttetett, nem fért rá mind az égőáldozat, az ételáldozat és a hálaadó áldozat kövérje.||11249
11334||2.Krón.7.8||Így szerzett ünnepet Salamon ebben az időben hét napig, és vele együtt az egész Izráel, egy hatalmas gyülekezet Hamáttól fogva Egyiptom patakjáig.||6157
11335||2.Krón.7.9||A nyolcadik napon pedig ünnepélyes gyülekezést tartottak, mert az oltár felszentelését és az ünnepet is hét napon át tartották.||9051
11336||2.Krón.7.10||A hetedik hónap huszonharmadik napján hazabocsátotta a népet sátraikba, vígan és megelégedve mindama jók miatt, amelyeket az ÚR Dáviddal, Salamonnal és népével, Izráellel cselekedett.||3426;-3438
11337||2.Krón.7.11|Az Úr ígérete és intése Salamonhoz|Salamon tehát befejezte az ÚR házát és a királyi palotát. Szerencsésen elvégezte mindazt, amit elhatározott magában, hogy megcsinálja az ÚR házában és a maga palotájában.||8898;8936;9067;11165
11338||2.Krón.7.12||Még azon az éjszakán megjelent az ÚR Salamonnak, és azt mondta neki: Meghallgattam imádságodat, és e helyet áldozat házául választottam magamnak.||11296;-11326;5245
11339||2.Krón.7.13||Íme, amikor bezárom az eget, hogy ne legyen eső, és amikor parancsolok a sáskának, hogy legeljék le a földet, vagy amikor dögvészt bocsátok népemre,||11324;9055;-9057
11340||2.Krón.7.14||de megalázza magát az én népem, amely nevemről neveztetik, s könyörög, és keresi az én orcámat, és megtér bűnös útjairól, én is meghallgatom őket a mennyből, megbocsátom bűneiket, és megszabadítom földjüket.||
11341||2.Krón.7.15||Most már az én szemem nyitva lesz, és fülem figyelni fog e helyen a könyörgésekre.||
11342||2.Krón.7.16||Azért kiválasztottam és megszenteltem ezt a házat, hogy nevem örökké ott legyen, és ott lesz a szemem és a szívem is mindenkor.||
11343||2.Krón.7.17||És ha te előttem fogsz járni, amint Dávid, a te atyád járt, és úgy cselekszel mindenben, ahogy megparancsoltam neked, s rendeléseimet és törvényeimet megtartod,||9255
11344||2.Krón.7.18||megerősítem királyságod trónját, ahogy megígértem Dávidnak, a te atyádnak e szavakkal: Nem vesznek ki utódaid közül, akik Izráelben uralkodnak.||8193;-8195
11345||2.Krón.7.19||De hogyha elszakadtok, s rendeléseimet és parancsaimat, amelyeket elétek adtam, elhagyjátok, elmentek, idegen isteneknek szolgáltok, és azok előtt meghajoltok,||5626;-5679
11346||2.Krón.7.20||kiszaggatom őket az én földemből, amelyet adtam nekik, és ezt a házat, amelyet nevemnek szenteltem, elvetem színem elől, őket pedig példabeszédül és gúny tárgyává teszem minden nép előtt.||10228;9779
11347||2.Krón.7.21||És ezen a házon, bármilyen felséges is volt, minden mellette elmenő meg fog döbbenni, és azt kérdi: Miért cselekedett így az ÚR ezzel az országgal és ezzel a házzal?||20356;20357
11348||2.Krón.7.22||És azt felelik: Azért, mert elhagyták az URat, atyáik Istenét, aki kihozta őket Egyiptom földjéről, és idegen istenekhez hajoltak, azokat imádták, és azoknak szolgáltak. Ezért hozta rájuk mindezt a veszedelmet.||9061
11349||2.Krón.8.1|Salamon egyéb építkezései|Húsz esztendő múltán történt, miután Salamon fölépítette az ÚR házát és a maga palotáját,||9062
11350||2.Krón.8.2||hogy kiépítette azokat a városokat is, amelyeket Hírám adott neki, és Izráel fiait odatelepítette.||
11351||2.Krón.8.3||Azután Salamon Hamát-Cóbá ellen indult, és hatalmába kerítette.||
11352||2.Krón.8.4||Megépítette Tadmórt a pusztában és mindazokat a raktárvárosokat, amelyeket Hamát földjén kezdett építeni.||
11353||2.Krón.8.5||Azonfelül fölépítette mind a felső, mind az alsó Béthórónt, és megerősített városokká tette azokat kőfalakkal, kapukkal és zárakkal.||
11354||2.Krón.8.6||Baalátot és az összes raktárvárost, amelyek Salamonéi voltak, a harci szekerek és a lovasok minden városát és mindent, amihez kedve volt Salamonnak, fölépített Jeruzsálemben, a Libánonon és birodalma egész területén.||9067;8937;-8947
11355||2.Krón.8.7||Mindazt a népet, amely megmaradt a hettiták közül, az emóriak, perizziek, hivviek és jebúsziak közül, akik nem Izráelből valók,||
11356||2.Krón.8.8||hanem azoknak a fiai közül, akik azon a földön őutánuk maradtak, akiket Izráel fiai nem irtottak ki, Salamon adófizetőkké tette mindmáig.||
11357||2.Krón.8.9||De Izráel fiai közül Salamon senkit sem tett szolgává a munkáinál, mert ők hadakozó férfiak, hadnagyainak vezérei és harci szekereinek és lovasainak vezérei voltak.||
11358||2.Krón.8.10||Ezek, Salamon király seregeinek a vezérei kétszázötvenen voltak, akik a hadinép élén álltak.||
11359||2.Krón.8.11||Azután fölvitte Salamon a fáraó leányát Dávid városából abba a palotába, amelyet neki épített, mert azt mondta: Nem lakhat a feleségem Izráel királyának, Dávidnak palotájában; mert szent hely az, mivel az ÚR ládája abba vonult be.||8937;8943;8174;8175
11360||2.Krón.8.12|Istentiszteleti rendelkezések|Akkor égőáldozatokat mutatott be Salamon az ÚRnak az ÚR oltárán, amelyet a csarnok előtt építtetett.||
11361||2.Krón.8.13||Naponként áldoztak rajta Mózes parancsa szerint: szombatnapokon, a hónapok első napjain és évenként a főünnepeken háromszor: mégpedig a kovásztalan kenyerek ünnepén, a hetek ünnepén és a sátoros ünnepen.||2374;2379;2158;-2161
11362||2.Krón.8.14||Majd megszabta atyjának, Dávidnak rendelkezése szerint a papok tisztét szolgálatukban, a léviták szolgálatát, hogy dicséretet énekeljenek Istennek, és szolgáljanak a papok mellett naponként; a kapuőrök beosztását csoportjaik szerint minden kapuhoz, mert így parancsolta Isten embere, Dávid.||11022;11049;11080;-11111
11363||2.Krón.8.15||Nem tértek el semmiben attól, amit a király parancsolt a papoknak és a lévitáknak minden dolog felől, még a kincsek felől is.||
11364||2.Krón.8.16||Így készült el Salamon minden munkája attól a naptól fogva, amikor az ÚR házának az alapját megvetették, annak befejezéséig, amikor immár elkészült az ÚR háza.||8935;9062
11365||2.Krón.8.17||Azután elment Salamon Ecjón-Geberbe és Élótba, amelyek a tenger partján, Edóm földjén voltak.||9078;-9080
11366||2.Krón.8.18||Hírám pedig szolgái által hajókat és olyan szolgákat küldött neki, akik járatosak voltak a tengeren, és Salamon szolgáival együtt eljutottak Ófírba. Négyszázötven talentum aranyat hoztak onnan, és Salamon királynak adták.||
11367||2.Krón.9.1|Sába királynője meglátogatja Salamont|Sába királynője pedig, hallva Salamon hírét, eljött Jeruzsálembe igen nagy sereggel és tevékkel, amelyek fűszereket, igen sok aranyat és drágaköveket hoztak, hogy próbára tegye Salamont nehéz kérdésekkel. Salamonhoz ment, és beszélt vele mindenről, ami a szívén volt.||9081;9082
11368||2.Krón.9.2||De Salamon megfelelt minden szavára, mert semmi sem volt Salamon elől elrejtve, amire ne tudott volna megfelelni.||8874;-8879
11369||2.Krón.9.3||És mikor látta Sába királynője Salamon bölcsességét és a palotát, amelyet épített,||
11370||2.Krón.9.4||az asztalának étkeit, udvari szolgáinak ülésrendjét, hivatalnokainak rendjét és öltözékeiket, pohárnokait s azoknak öltözetét és az égőáldozatot, amellyel az ÚR házában áldozott, még a lélegzete is elállt.||
11371||2.Krón.9.5||És ezt mondta a királynak: Mind igaz volt, amit országomban hallottam dolgaidról és bölcsességedről.||9084;-9087
11372||2.Krón.9.6||De nem akartam hinni a beszédnek, míg én magam el nem jöttem, és saját szememmel meg nem láttam. És íme, a felét sem mondták el a te bölcsességed nagyságának. Fölülmúltad azt a hírt, amit hallottam rólad.||
11373||2.Krón.9.7||Boldogok az embereid, és boldogok a szolgáid, akik szüntelen előtted állnak, és hallhatják bölcsességedet!||25453
11374||2.Krón.9.8||Áldott legyen az ÚR, a te Istened, aki annyira kedvelt, hogy trónjára emelt, hogy az ÚRnak, a te Istenednek királya légy. Mivel Istened szereti Izráelt, és fenn akarja őt tartani örökké, azért tett királlyá felettük, hogy jogot és igazságot szolgáltass.||
11375||2.Krón.9.9||Majd adott a királynak százhúsz talentum aranyat és igen sok balzsamot és drágaköveket. Nem is volt ahhoz fogható balzsam, mint amilyet Sába királynője adott Salamon királynak.||
11376||2.Krón.9.10||Hírám szolgái meg Salamon szolgái is, akik aranyat hoztak Ófírból, ébenfát és drágaköveket is hoztak.||9091;9092
11377||2.Krón.9.11||A király az ébenfából lépcsőket készíttetett az ÚR házába és a királyi palotába, s az énekeseknek citerákat és lantokat. Nem láttak ezekhez hasonlókat azelőtt Júda országában.||
11378||2.Krón.9.12||Salamon király is adott Sába királynőjének mindent, amit csak kívánt és kért tőle, de másfélét, mint amit ő hozott a királynak. Azután visszatért országába szolgáival együtt.||
11379||2.Krón.9.13|Salamon gazdagsága|Az arany súlya pedig, amely esztendőnként befolyt Salamonhoz, hatszázhatvanhat talentum volt||
11380||2.Krón.9.14||azonkívül, amit az árusok és a kereskedők hoztak. De még Arábia királyai és az ország helytartói is hoztak aranyat és ezüstöt Salamonnak.||
11381||2.Krón.9.15||Csináltatott Salamon király kétszáz pajzsot vert aranyból. Mindegyik pajzshoz hatszáz sékel vert aranyat használtak fel.||
11382||2.Krón.9.16||Háromszáz kerek pajzsot is csináltatott vert aranyból. Mindegyik pajzshoz háromszáz sékel aranyat használtak fel. Ezeket a király a libánoni erdei palotában helyezte el.||8937;-8947
11383||2.Krón.9.17||Készíttetett a király egy nagy elefántcsont trónt és beboríttatta színarannyal.||9098;-9100
11384||2.Krón.9.18||Hat lépcsője volt a trónnak, és aranyzsámoly volt hozzáerősítve. Karfái voltak mindkétfelől az ülés mellett, és két oroszlán állt a karok mellett.||
11385||2.Krón.9.19||Tizenkét oroszlán állt ott a hat lépcsőn kétfelől. Senki soha olyat még nem csinált egyetlen országban sem.||
11386||2.Krón.9.20||Salamon király minden ivóedénye aranyból volt, a libánoni erdei háznak összes edénye is tiszta aranyból. Nem volt az ezüstnek semmi értéke Salamon idejében.||9107
11387||2.Krón.9.21||Mert hajói voltak a királynak, amelyek Tarsísba jártak Hírám szolgáival együtt. Háromévenként egyszer jöttek meg a hajók Tarsísból, és aranyat, ezüstöt, elefántcsontot, majmokat és pávákat hoztak onnan.||
11388||2.Krón.9.22||Salamon király felülmúlta a föld minden királyát gazdagságban és bölcsességben.||9103
11389||2.Krón.9.23||És a föld minden királya találkozni kívánt Salamonnal, hogy hallhassa bölcsességét, amelyet Isten adott a szívébe.||9104;9105
11390||2.Krón.9.24||Mindnyájan évenként ajándékot vittek neki: arany- és ezüstedényeket, ruhákat, fegyvert, fűszereket, lovakat és öszvéreket.||
11391||2.Krón.9.25||Salamonnak négyezer lova és harci szekere volt istállóiban és tizenkétezer lovasa, ezeket a harci szekerek városaiban és Jeruzsálemben, a király mellett helyezte el.||8871
11392||2.Krón.9.26||Így uralkodott minden király fölött az Eufrátesz folyamtól a filiszteusok földjéig és Egyiptom határáig.||378
11393||2.Krón.9.27||A király úgy felhalmozta Jeruzsálemben az ezüstöt, mint a köveket, és a cédrusfa is oly sok volt, mint a vadfügefák a lapályon.||11386
11394||2.Krón.9.28||És Salamonnak lovakat szállítottak Egyiptomból és sok más országból.||
11395||2.Krón.9.29|Salamon halála|Salamon egyéb dolgai, úgy az elsők, mint az utolsók is, nincsenek-e megírva Nátán próféta könyvében és a silói Ahijjá próféciájában és Jedó prófétának Jeroboámról, Nebát fiáról írt látomásaiban?||9110;-9150
11396||2.Krón.9.30||Salamon negyven évig uralkodott Jeruzsálemben egész Izráelen.||9151
11397||2.Krón.9.31||Azután elaludt, és atyáihoz tért Salamon, és eltemették apjának, Dávidnak a városában; utána fia, Roboám lett a király.||
11398||2.Krón.10.1|Az ország kettészakadása|Roboám elment Sikembe, mert Sikembe gyűlt egész Izráel, hogy királlyá tegye őt.||9153;9154
11399||2.Krón.10.2||Mikor ezt Jeroboám, Nebát fia meghallotta, aki akkor Egyiptomban volt – mert oda menekült Salamon király elől –, visszatért Egyiptomból,||9149
11400||2.Krón.10.3||mivel érte küldtek, és hazahívták őt. Eljött azért Jeroboám egész Izráellel együtt, és ezt mondták Roboámnak:||9135;9138;-9141
11401||2.Krón.10.4||Apád igen megnehezítette a mi igánkat, de te most könnyítsd meg apádnak súlyos szolgálatát és nehéz igáját, amelyet reánk vetett, és akkor szolgálunk neked!||
11402||2.Krón.10.5||Erre így felelt nekik: Harmadnapig gondolkodom rajta, azután jöjjetek hozzám. Erre elment a nép.||
11403||2.Krón.10.6||Ekkor Roboám király tanácskozott a vénekkel, akik apja, Salamon tanácsosai voltak még életében, és ezt kérdezte: Mit tanácsoltok, mit válaszoljak e népnek?||
11404||2.Krón.10.7||Azok így szóltak: Ha jóindulattal leszel ehhez a néphez, ha kedvezel nekik, és jó szóval beszélsz hozzájuk, akkor szolgáid lesznek mindenkor.||
11405||2.Krón.10.8||De ő megvetette, amit a vének tanácsoltak neki, és tanácsot tartott az ifjakkal is, akik ővele növekedtek föl, és neki szolgáltak.||
11406||2.Krón.10.9||Ezt kérdezte tőlük: Mit tanácsoltok, milyen választ adjunk e népnek, akik ezt mondták nekem: „Könnyítsd meg az igát, amelyet a te apád reánk vetett”?||
11407||2.Krón.10.10||Az ifjak, akik vele együtt növekedtek föl, így feleltek: Így szólj a néphez, amely azt mondta neked: „Apád megnehezítette a mi igánkat, te pedig könnyítsd meg rajtunk”; így szólj nekik: Legkisebb ujjam is vastagabb apám derekánál.||
11408||2.Krón.10.11||Most azért, ha apám nehéz igát vetett reátok, én még nehezebbé teszem igátokat. Ha apám ostorral fegyelmezett titeket, én skorpiókkal.||
11409||2.Krón.10.12||Harmadnapra Jeroboám és az egész nép Roboámhoz ment, amint a király meghagyta ekképpen: Jöjjetek hozzám harmadnapon!||11402
11410||2.Krón.10.13||És a király kemény választ adott nekik. Megvetette Roboám király a vének tanácsát,||11403;11404
11411||2.Krón.10.14||és az ifjak tanácsa szerint így szólt nekik: Ha apám megnehezítette a ti igátokat, én még nehezebbé teszem azt. Ha apám ostorral fegyelmezett titeket, én skorpiókkal.||
11412||2.Krón.10.15||És a király nem hallgatta meg a népet. Ezt az ÚR intézte ekként, hogy beteljesítse az ÚR az ő beszédét, amelyet a silói Ahijjá által mondott Jeroboámnak, Nebát fiának.||11400;11401;9138;-9148
11413||2.Krón.10.16||Mikor pedig az egész Izráel látta, hogy nem hallgatta meg őket a király, így felelt a nép a királynak: Mi részünk van nekünk Dávidban? Nincsen nekünk örökségünk Isai fiában! Menj a sátraidba, ó, Izráel! Te pedig viseld gondját a magad házának, ó, Dávid! Elment azért hajlékaiba az egész Izráel.||
11414||2.Krón.10.17||Roboám pedig Izráelnek csak azokon a fiain uralkodott, akik Júda városaiban laktak.||11428;9173
11415||2.Krón.10.18||És mikor elküldte Roboám Hadórámot, az adószedőt, megkövezték őt Izráel fiai, és meghalt. Roboám király pedig sietve harci szekerébe szállt, és Jeruzsálembe menekült.||9170
11416||2.Krón.10.19||Így szakadt el Izráel népe Dávid házától, s így van ez mind e mai napig.||9170;-9172
11417||2.Krón.11.1|Roboám uralkodása Júdában|Amikor visszatért Roboám Jeruzsálembe, összegyűjtötte Júda és Benjámin házát, száznyolcvanezer válogatott harcost, hogy hadakozzanak Izráel ellen, és visszaszerezzék az országot Roboámnak.||9173
11418||2.Krón.11.2||Az ÚR pedig így szólt Semajához, az Isten emberéhez:||
11419||2.Krón.11.3||Mondd meg Roboámnak, Salamon fiának, Júda királyának és az egész Izráelnek Júdában és Benjáminban, hogy||
11420||2.Krón.11.4||ezt mondja az ÚR: Ne menjetek föl, és ne harcoljatok testvéreitek ellen. Térjetek vissza, mindenki a maga házába, mert éntőlem lett ez a dolog. És engedtek az ÚR szavának, és visszatértek ahelyett, hogy Jeroboám ellen mentek volna.||9120;-9122
11421||2.Krón.11.5||Roboám tehát Jeruzsálemben lakott, és megerősítette a városokat Júdában.||
11422||2.Krón.11.6||Így építette ki Betlehemet, Étámot és Tekóát,||22702
11423||2.Krón.11.7||Bét-Cúrt, Szókót és Adullámot,||
11424||2.Krón.11.8||Gátot, Márésát és Zífet,||
11425||2.Krón.11.9||Adóraimot, Lákist és Azékát,||
11426||2.Krón.11.10||Corát, Ajjálónt és Hebrónt; ezek voltak az erődített városok Júdában és Benjáminban.||8782
11427||2.Krón.11.11||Megerősítette ezeket az erődítményeket, elöljárókat helyezett azokba, és tárházakat építtetett ott az élelemnek, a bornak és az olajnak.||
11428||2.Krón.11.12||Mindegyik városnak adott pajzsokat és kopjákat, és rendkívül megerősítette azokat. Így lett az övé Júda és Benjámin.||
11429||2.Krón.11.13||A papok és a léviták egész Izráelből őhozzá csatlakoztak mindenfelől.||
11430||2.Krón.11.14||Mert a léviták elhagyták legelőiket és birtokaikat, és Júdába és Jeruzsálembe mentek, mert kiűzték őket Jeroboám és fiai, hogy ne szolgálhassanak az ÚRnak.||11464
11431||2.Krón.11.15||Ő pedig saját papjait rendelte a magaslatokhoz, a bakokhoz és az általa készített borjúkhoz.||9183
11432||2.Krón.11.16||A papok után Jeruzsálembe mentek Izráel valamennyi törzséből azok, akik szívük szerint keresték az URat, Izráel Istenét, hogy áldozzanak az ÚRnak, atyáik Istenének.||
11433||2.Krón.11.17||Ezek megerősítették Júda országát, és támogatták Roboámot, Salamon fiát három esztendeig, mert három esztendeig jártak Dávid és Salamon útján.||9180
11434||2.Krón.11.18||Roboám feleségül vette Mahalatot, Jerimótnak, Dávid fiának leányát és Abihailt, Eliábnak, Isai fiának leányát,||7601
11435||2.Krón.11.19||aki fiakat szült neki: Jeúst, Semarját és Zahamot.||
11436||2.Krón.11.20||Azután elvette Maakát, Absolon leányát, aki Abijját, Attajt, Zízát és Selómitot szülte neki.||7693
11437||2.Krón.11.21||Roboám Maakát, Absolon leányát szerette legjobban minden felesége és másodfelesége közül. Mert tizennyolc felesége és hatvan másodfelesége volt, és huszonnyolc fiút és hatvan leányt nemzett tőlük.||
11438||2.Krón.11.22||Roboám Abijját, Maaká fiát tette testvérei között az elsővé és elöljáróvá, mert őt akarta királlyá tenni.||11436
11439||2.Krón.11.23||Okosan szétosztotta fiai közt Júda és Benjámin egész földjét a megerősített városokkal, és bőségesen adott nekik élelmet, és sok feleséget szerzett nekik.||
11440||2.Krón.12.1|Sisák fáraó hadjárata Júda ellen|Mikor pedig Roboám megszilárdította királyságát, és megerősödött, elhagyta az ÚR törvényét, és vele együtt az egész Izráel.||9240;-9243
11441||2.Krón.12.2||Azért Roboám királyságának ötödik esztendejében felvonult Sisák, az egyiptomi király Jeruzsálem ellen, mert hűtlenné váltak az ÚRhoz.||9234;9245
11442||2.Krón.12.3||Ezerkétszáz harci szekér és hatvanezer lovas és megszámlálhatatlan hadinép jött föl vele Egyiptomból: líbiaiak, szukkiak és etiópok együtt.||
11443||2.Krón.12.4||Elfoglalta Júda erős városait, azután Jeruzsálem alá ment.||
11444||2.Krón.12.5||Akkor Semajá próféta odament Roboámhoz és Júda fejedelmeihez, akik Jeruzsálembe gyűltek össze Sisáktól való félelmükben, és így szólt hozzájuk: Ezt mondja az ÚR: „Mivel ti elhagytatok engem, én is Sisák kezébe hagylak jutni benneteket.”||11418
11445||2.Krón.12.6||Akkor megalázták magukat Izráel fejedelmei és a király, és ezt mondták: Az ÚR igaz!||9241;-9243
11446||2.Krón.12.7||Amikor látta az ÚR, hogy megalázták magukat, így szólt Semajá prófétához: Megalázták magukat, nem vesztem el őket, hanem szabadulást szerzek nekik nemsokára, és nem ontom ki haragomat Jeruzsálem ellen Sisák által.||
11447||2.Krón.12.8||Mindazáltal szolgái lesznek neki, hogy megtudják a különbséget, mit jelent nekem szolgálni vagy más országok királyságainak szolgálni!||
11448||2.Krón.12.9||Felvonult tehát Sisák, az egyiptomi király Jeruzsálem ellen, és elvitte az ÚR házának a kincseit meg a királyi palotának a kincseit, mindent elvitt. Az aranypajzsokat is elvitte, amelyeket Salamon csináltatott.||9096;9097
11449||2.Krón.12.10||Ezek helyett rézpajzsokat csináltatott Roboám király, és a testőrök elöljáróinak kezére bízta azokat, akik a királyi palota ajtaját őrzik.||
11450||2.Krón.12.11||Valahányszor felment a király az ÚR házába, bementek a testőrök is, és felvitték azokat, majd visszahozták a testőrök őrszobájába.||
11451||2.Krón.12.12||Mikor Roboám megalázta magát, elfordult róla az ÚR haragja, hogy ne semmisüljön meg mindenestül, mert Júdában is volt még jó dolog.||11340
11452||2.Krón.12.13|Roboám halála|Megerősödött tehát Roboám király Jeruzsálemben, és így uralkodott. Negyvenegy esztendős volt Roboám, amikor uralkodni kezdett, és tizenhét esztendeig uralkodott Jeruzsálemben, abban a városban, amelyet az ÚR választott Izráel valamennyi törzse közül, hogy odahelyezze a nevét. Anyja az ammóni Naamá volt.||11338
11453||2.Krón.12.14||Ő gonoszul cselekedett, mert nem kereste állhatatos szívvel az URat.||
11454||2.Krón.12.15||Roboám dolgai pedig elejétől a végéig nincsenek-e megírva Semajá prófétának és Iddónak, a látónak a könyvében, a származási nemzetségi lajstromban? És hadakozás folyt Roboám és Jeroboám között egész életükben.||11444;11446;11418;7400
11455||2.Krón.12.16||És Roboám elaludt, és az atyáihoz tért, és eltemették Dávid városában. Fia, Abijjá lett utána a király.||8142;11438
11456||2.Krón.13.1|Abijjá háborúja Jeroboám ellen|Jeroboám király tizennyolcadik esztendejében kezdett uralkodni Abijjá Júdában.||9251
11457||2.Krón.13.2||Három évig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Míkájáhú volt, a gibeai Úriél leánya. Abijjá és Jeroboám között háború tört ki.||9172
11458||2.Krón.13.3||Azért Abijjá háborút indított négyszázezer válogatott harcosból álló sereggel. Jeroboám nyolcszázezer válogatott harcosból álló sereggel szállt szembe vele.||
11459||2.Krón.13.4||Akkor felállt Abijjá a Cemáraim-hegyen, amely Efraim hegységében volt, és így szólt: Hallgassátok meg szavamat, Jeroboám és egész Izráel!||
11460||2.Krón.13.5||Nem kellene-e tudnotok, hogy az ÚR, Izráel Istene Dávidnak és fiainak adta a királyságot Izráel felett örökre sószövetsége által?||8189;8193;8197;4276
11461||2.Krón.13.6||Mégis fölkelt Jeroboám, Nebát fia, Salamonnak, Dávid fiának a szolgája, és az ő ura ellen támadt.||9135
11462||2.Krón.13.7||Azután haszontalan emberek, Beliál fiai gyűltek hozzá, akik ellene szegültek Roboámnak, Salamon fiának, amikor még Roboám gyermek és félénk szívű volt, és nem tudta megvédeni magát velük szemben.||
11463||2.Krón.13.8||És most azt gondoljátok, hogy ti ellene állhattok az ÚR királyságának, amely Dávid fiainak a kezében van, mivel sokan vagytok, s veletek vannak az aranyborjak is, amelyeket Jeroboám öntetett nektek istenek gyanánt?||9121;9145;9180;-9185
11464||2.Krón.13.9||Nem ti űztétek-e el az ÚR papjait, Áron fiait és a lévitákat? És nem ti szereztetek-e magatoknak papokat, mint más országok népei, mert bárki, aki eljött egy fiatal bikával vagy hét kossal, hogy felavassák, papja lett azoknak, amik nem istenek?||11430;11431
11465||2.Krón.13.10||Mi azonban megmaradtunk az ÚR, a mi Istenünk mellett, akit mi nem hagytunk el. A papok pedig, Áron fiai, az ÚRnak szolgálnak, és a léviták is végzik munkájukat.||
11466||2.Krón.13.11||Minden reggel és minden este égőáldozatot és füstölőáldozatot mutatnak be az ÚRnak, és gondot viselnek arra, hogy kenyér kerüljön a tiszta asztalra, és az arany mécsestartó mécseseit meggyújtják minden este. Mert mi megtartjuk az ÚRnak, a mi Istenünknek a rendelését, ti pedig elhagytátok őt.||
11467||2.Krón.13.12||Azért, íme, Isten mivelünk van vezér gyanánt, és az ő papjai a riadókürtökkel, hogy ellenetek kürtöljenek. Izráel fiai! Ne harcoljatok az ÚR ellen, atyáitok Istene ellen, mert nem lesztek szerencsések!||3997
11468||2.Krón.13.13||Jeroboám pedig lest vetett ellenük, hogy hátuk mögé kerüljön, s ilyen módon a sereg ott volt Júda előtt, hátuk mögött pedig a lesben állók.||6004
11469||2.Krón.13.14||Látva pedig a júdaiak, hogy íme, elöl is, hátul is megtámadták őket, az ÚRhoz kiáltottak, a papok pedig megfújták a kürtöket.||
11470||2.Krón.13.15||Kiáltottak hát Júda férfiai. És amikor kiáltottak, Isten megverte Jeroboámot és az egész Izráelt Abijjá és Júda előtt.||3997
11471||2.Krón.13.16||És Izráel fiai menekültek Júda elől, de Isten a kezükbe adta őket.||
11472||2.Krón.13.17||Mert megverte őket Abijjá és népe nagy csapással, annyira, hogy az izráeliek közül ötszázezer válogatott férfi esett el halálos sebbel.||
11473||2.Krón.13.18||Így aláztattak meg Izráel fiai abban az időben. Júda fiai pedig megerősödtek, mert ők az ÚRra, atyáik Istenére támaszkodtak.||
11474||2.Krón.13.19||Abijjá üldözte Jeroboámot, és elfoglalt tőle egynéhány várost; Bételt és falvait, Jesánát és falvait, és Efravint és falvait.||
11475||2.Krón.13.20||És többé nem kapott erőre Jeroboám Abijjá idejében, hanem megverte őt az ÚR, és meghalt.||
11476||2.Krón.13.21||Abijjá pedig hatalmassá lett, és vett magának tizennégy feleséget, s huszonkét fiút és tizenhat leányt nemzett.||11455
11477||2.Krón.13.22||Abijjának pedig a többi dolga, útja és beszéde megíratott Iddó próféta könyvében.||11454
11478||2.Krón.14.1||Elaludt azután Abijjá atyáival, és eltemették Dávid városában, és utána fia, Ászá lett a király. Az ő idejében tíz esztendeig volt békesség az országban.||9258
11479||2.Krón.14.2|Ászá király uralkodása|Ászá azt cselekedte, ami jó és igaz volt az ÚR, az ő Istene szemében.||
11480||2.Krón.14.3||Lerontotta az idegen istenek oltárait és a magaslatokat, a bálványokat összetörette, és az Asérákat kivágatta.||11440;11453;9116;9117
11481||2.Krón.14.4||Megparancsolta Júdának, hogy az URat, atyáik Istenét keressék, és az ő törvényét és parancsolatát cselekedjék.||
11482||2.Krón.14.5||Eltávolította Júda minden városából a magaslatokat és a naposzlopokat, és az ország elcsendesedett.||
11483||2.Krón.14.6||Megerősített városokat építtetett Júdában, mivelhogy nyugalomban volt a föld, és senki sem folytatott ellene háborút azokban az esztendőkben, mert az ÚR nyugalmat adott neki.||
11484||2.Krón.14.7||Ezt mondta ezért Júdának: Építsük meg a városokat és vegyük körül kerítéssel, tornyokkal, kapukkal, zárakkal, míg a föld birtokunkban van, mert kerestük az URat, a mi Istenünket, kerestük, és ő nyugalmat adott nekünk mindenfelől. Építkezni kezdtek tehát, és sikerrel jártak.||
11485||2.Krón.14.8||Ászá serege pedig háromszázezer, pajzsot és kopját viselő júdabeliből és kétszáznyolcvanezer Benjáminból való könnyűpajzsosból és íjászból állt, akik mindnyájan erős vitézek voltak.||
11486||2.Krón.14.9|Ászá győzelmet arat az etiópok fölött|Kivonult ellenük az etióp Zerah ezerszer ezer emberrel és háromszáz harci szekérrel, és megérkezett Márésa alá.||11519
11487||2.Krón.14.10||Kivonult ellene Ászá is, és viadalhoz készültek a Cefatá-völgyben, Márésa mellett.||
11488||2.Krón.14.11||Akkor így kiáltott Ászá az ÚRhoz, az ő Istenéhez: Ó, URam, nincs olyan, mint te, mert meg tudod segíteni az erőtlent a sokaság ellenében! Segíts meg minket, ó, mi URunk, Istenünk, mert benned bízunk, és a te nevedben jöttünk e sokaság ellen! Ó, URam, te vagy a mi Istenünk, ember ne vegyen rajtad erőt!||7514
11489||2.Krón.14.12||Megverte azért az ÚR az etiópokat Ászá és Júda előtt, és elmenekültek.||
11490||2.Krón.14.13||Ászá seregével Gerárig üldözte őket, és elhullottak az etiópok, senki sem maradt életben közülük, mert leverettek az ÚR előtt és az ő serege előtt. És a júdaiak nagy zsákmányra tettek szert.||
11491||2.Krón.14.14||Gerár környékén elpusztítottak minden várost, mert az ÚRtól való rettegés szállotta meg azokat. A városokat mind feldúlták, mivel sok zsákmány volt bennük.||
11492||2.Krón.14.15||A jószágok szállását is lerombolták, sok juhot és tevét hajtottak el, és úgy tértek vissza Jeruzsálembe.||
11493||2.Krón.15.1|Azarjáhú próféta intelme|Azután Isten lelke felindította Azarjáhút, Ódéd fiát,||
11494||2.Krón.15.2||aki Ászá elé lépett, és azt mondta: Hallgassatok meg engem, Ászá s egész Júda és Benjámin! Az ÚR veletek lesz, ha ti is vele lesztek. Ha őt keresitek, megtaláljátok; de ha elhagyjátok, ő is elhagy titeket.||
11495||2.Krón.15.3||Hosszú ideje, hogy Izráel az igaz Isten nélkül, tanító pap nélkül és törvény nélkül él.||11440;11463;11464;9113;9241;-9243
11496||2.Krón.15.4||De ha nyomorúságában megtért az ÚRhoz, Izráel Istenéhez, megtalálták őt azok, akik keresték.||11340
11497||2.Krón.15.5||De azokban az időkben nem volt békessége sem az elmenőnek, sem a hazatérőnek, mivel nagy nyomorúság szakadt mindazokra, akik e földön laktak.||23053
11498||2.Krón.15.6||Annyira, hogy egyik nép a másik népet és egyik város a másik várost verte szét, mert Isten gyötörte őket mindenféle sanyarúsággal.||11471;-11474
11499||2.Krón.15.7||Ti azonban legyetek bátrak, kezetek ne lankadjon, mert a ti munkátoknak meglesz a jutalma.||11479;-11482
11500||2.Krón.15.8|Ászá megújítja a szövetséget|Mikor pedig Ászá meghallotta e beszédeket és Ódéd próféta jövendölését, nekibátorodott, és eltávolította Júda és Benjámin földjéről mindenestül az utálatos bálványokat – a városokból is, amelyeket elfoglalt Efraim hegységében –, és megújította az ÚR oltárát, amely az ÚR tornáca előtt volt.||11474
11501||2.Krón.15.9||Összegyűjtötte egész Júda és Benjámin törzsét és azokat, akik jövevények voltak köztük az Efraim, Manassé és Simeon törzséből. Mert Izráelből sokan átpártoltak hozzá, mert látták, hogy az ÚR, az ő Istene vele van.||11429;11430;11432
11502||2.Krón.15.10||Összegyűltek azért Jeruzsálembe a harmadik hónapban, Ászá királyságának tizenötödik esztendejében.||
11503||2.Krón.15.11||És azon a napon az odavitt zsákmányból hétszáz ökörrel és hétezer juhval áldoztak az ÚRnak.||
11504||2.Krón.15.12||És szövetséget kötöttek, hogy ezután az URat, atyáik Istenét teljes szívvel és teljes lélekkel keresni fogják.||6501;10170
11505||2.Krón.15.13||És ha valaki nem keresné az URat, Izráel Istenét, meg kell halnia kicsinytől fogva nagyig, akár férfi, akár nő legyen az.||2133
11506||2.Krón.15.14||Megesküdtek az ÚRnak fennhangon, örömujjongással, trombita- és kürtszóval,||
11507||2.Krón.15.15||és egész Júda örvendezett az eskü felett; mert teljes szívükből esküdtek, és egy akarattal keresték az URat. Meg is találták, és az ÚR nyugalmat adott nekik mindenfelől.||5612;-5625
11508||2.Krón.15.16||Még Maakát, Ászá király anyját is megfosztották királynői méltóságától, mivel egy utálatos bálványt emelt Asérának. Ászá azonban lerontotta és összetörte ezt az utálatos bálványt, és a Kidrón-pataknál megégette.||9263;2458
11509||2.Krón.15.17||Bár Izráelből a magaslatokat nem irtották ki, de Ászának tiszta volt a szíve egész életében.||11479
11510||2.Krón.15.18||Bevitte Isten házába, amit apja és ő megszenteltek: az ezüstöt, az aranyat és az edényeket, az ő adományaikat.||
11511||2.Krón.15.19||És nem volt háború Ászá királyságának harmincötödik esztendejéig.||
11512||2.Krón.16.1|Ászá szövetsége az arámokkal Izráel ellen|Ászá uralkodásának harminchatodik esztendejében Baasá, Izráel királya Júda ellen vonult, és kiépítette Rámát, hogy ne engedjen senkit se kimenni, se bemenni Ászához, Júda királyához.||9267;-9272;6314;6318
11513||2.Krón.16.2||Ekkor Ászá ezüstöt és aranyat hozott ki az ÚR házának és a királyi palotának kincstárából, és elküldte Benhadadnak, Arám királyának, aki Damaszkuszban lakott, ezzel az üzenettel:||9268
11514||2.Krón.16.3||Szövetség van köztem és közted, amint az én apám és a te apád között is volt azelőtt. Íme, küldök neked ezüstöt és aranyat. Menj el, bontsd fel a szövetségedet Baasával, Izráel királyával, hogy távozzék el tőlem.||11512
11515||2.Krón.16.4||Benhadad engedett Ászá királynak, és seregének vezéreit Izráel városai ellen küldte, és bevette Ijjónt, Dánt, Ábél-Maimot és Naftáli minden raktárvárosát.||
11516||2.Krón.16.5||Amikor ezt Baasá meghallotta, abbahagyta Ráma megerősítését, és beszüntette a munkát.||
11517||2.Krón.16.6||Ekkor Ászá király Júda egész népét munkára fogta, és Rámából minden követ és fát elhordtak, amelyekkel Baasá építette a várost, és azokból megerősítette Gebát és Micpát.||
11518||2.Krón.16.7|Hanáni jövendölése Ászá ellen|Abban az időben ment Hanáni próféta Ászához, Júda királyához, és ezt mondta neki: Mivel Arám királyában bíztál, és nem az ÚRban, a te Istenedben, ezért szabadult meg kezedből az arám király hada.||19429
11519||2.Krón.16.8||Hát nem volt-e az etiópoknak és a líbiaiaknak nagy seregük, igen sok harci szekerük és lovasuk? Mégis, mivel az ÚRban bíztál, kezedbe adta őket.||11486
11520||2.Krón.16.9||Mert az ÚR szeme körbejár az egész földön, hogy hatalmát megmutassa azoknak, akik teljes szívvel ragaszkodnak hozzá. Bolondul cselekedtél ebben a dologban, ezért mostantól háborúk lesznek ellened.||13706;19429
11521||2.Krón.16.10||Ászá megharagudott a prófétára, és tömlöcbe vettette, mert igen megharagudott rá e szóért. Ugyanakkor Ászá a nép közül is sokakat megnyomorgatott.||
11522||2.Krón.16.11||És íme, Ászának minden dolga elejétől a végéig meg van írva Júda és Izráel királyainak könyvében.||
11523||2.Krón.16.12||Királyságának harminckilencedik esztendejében megbetegedett Ászá a lábára, annyira, hogy igen súlyos volt a betegsége. De betegségében sem az URat kereste, hanem az orvosokat.||
11524||2.Krón.16.13||Azután elaludt, és atyáihoz tért Ászá, és meghalt királyságának negyvenegyedik esztendejében.||
11525||2.Krón.16.14||Eltemették a sírjába, amelyet Dávid városában vágatott magának. Nyugvóhelyére fektették, amelyet megtöltöttek drága balzsammal és jó illatú kenetekkel, és igen nagy tüzet gyújtottak érette.||1508
11526||2.Krón.17.1|Jósáfát uralkodása|Utána fia, Jósáfát lett a király, és megerősítette magát Izráellel szemben.||9274
11527||2.Krón.17.2||Sereget helyezett Júda minden erős városába, és őrséget helyezett Júda országába és Efraimnak azokba a városaiba, amelyeket apja, Ászá meghódított.||11500
11528||2.Krón.17.3||Az ÚR Jósáfáttal volt, mert atyjának, Dávidnak korábbi útjain járt, és nem kért segítséget a bálványoktól,||9255
11529||2.Krón.17.4||hanem atyja Istenét kereste, és az ő parancsolatai szerint járt, és nem Izráel cselekedetei szerint.||9180;-9185
11530||2.Krón.17.5||Ezért az ÚR megerősítette kezében a királyságot. Egész Júda ajándékot adott Jósáfátnak, és gazdagsága és dicsősége igen nagy volt.||
11531||2.Krón.17.6||És szíve fölemelkedett az ÚR útjain járva, és újból eltávolította Júdából a magaslatokat és az Asérá-oszlopokat.||11509
11532||2.Krón.17.7||Királyságának harmadik esztendejében elküldte vezérei közül Ben-Hailt, Óbadját, Zekarját, Netanélt és Míkájehút, hogy tanítsanak Júda városaiban.||
11533||2.Krón.17.8||Léviták is voltak velük: Semajáhú, Netanjáhú, Zebadjáhú, Aszáél, Semirámót, Jehónátán, Adónijjáhú, Tóbijjáhú és Tób-Adónijjá léviták és velük együtt Elisámá és Jehórám papok.||
11534||2.Krón.17.9||Tanítottak tehát Júdában, és velük volt az ÚR törvénykönyve, amikor Júda városaiban jártak, és a népet tanították.||
11535||2.Krón.17.10||Ezért az ÚR rettegést támasztott azokban a királyságokban, amelyek Júda körül voltak, annyira, hogy nem mertek Jósáfát ellen harcolni.||1016
11536||2.Krón.17.11||A filiszteusoktól is hoztak Jósáfátnak ajándékot és adót ezüstben, az arábiaiak pedig nyájakat hoztak neki, hétezer-hétszáz kost és hétezer-hétszáz kecskebakot.||8866
11537||2.Krón.17.12||Jósáfát mindig nagyobb és hatalmasabb lett, és kastélyokat és raktárakat épített Júdában.||
11538||2.Krón.17.13||Nagy készlete volt Júda városaiban, Jeruzsálemben pedig erős harcosokból álló serege.||
11539||2.Krón.17.14||Ez pedig a beosztásuk családjaik szerint Júdában: az ezredeseknél Adná a fővezér, és vele háromszázezer vitéz harcos.||
11540||2.Krón.17.15||Mellette Jehóhánán volt a vezér, és vele kétszáznyolcvanezer ember.||
11541||2.Krón.17.16||Mellette Amaszjá, Zikri fia, aki önként állt az ÚR szolgálatába, és kétszázezer harcos volt vele.||
11542||2.Krón.17.17||Benjámin nemzetségéből való vitéz harcos volt Eljádá, és vele az íjászok és a pajzsosok kétszázezren.||
11543||2.Krón.17.18||Mellette Jehózábád, és vele száznyolcvanezer harcra fölszerelt ember.||
11544||2.Krón.17.19||Ezek szolgáltak a királynak azokon kívül, akiket a király egész Júdában a megerősített városokba helyezett.||11527
11545||2.Krón.18.1|Jósáfát Ahábbal együtt háborúba vonul|Jósáfátnak nagy volt a gazdagsága és a dicsősége. És Aháb sógorává lett.||11530;9360;9472
11546||2.Krón.18.2||Néhány esztendő múlva lement Ahábhoz Samáriába, és Aháb sok juhot és ökröt vágatott le neki és a vele való népnek, és rávette őt, hogy vonuljon vele Rámót-Gileád ellen.||9482;-9519
11547||2.Krón.18.3||Mert azt mondta Aháb, Izráel királya Jósáfátnak, Júda királyának: Feljössz-e velem Rámót-Gileádba? Ő ezt felelte neki: Fölmegyek, ahogy te, és az én népem is, ahogy a te néped, és együtt leszünk a harcban!||
11548||2.Krón.18.4||De Jósáfát azt mondta Izráel királyának: Kérdezd meg még ma az ÚR szavát!||9589;9590
11549||2.Krón.18.5||Izráel királya azért összegyűjtötte a prófétákat, mintegy négyszáz férfit, és megkérdezte őket: Elmenjünk-e Rámót-Gileád ellen hadba, vagy letegyek róla? Ők így feleltek: Menj el, mert Isten a király kezébe adja azt!||
11550||2.Krón.18.6||Jósáfát azonban azt mondta: Nincs-e itt több prófétája az ÚRnak, hogy azoktól is tudakozódhatnánk?||9488;-9490
11551||2.Krón.18.7||Izráel királya azt felelte Jósáfátnak: Van még egy férfi, aki által megkérdezhetjük az URat, de én gyűlölöm őt, mert soha nem jövendöl nekem jót, hanem mindig csak rosszat. Míkájehú, Jimlá fia az. Jósáfát erre így szólt: Ne beszéljen így a király!||
11552||2.Krón.18.8|Míkájehú próféciája|Előszólította Izráel királya az egyik szolgáját, és azt mondta neki: Hamar hívd ide Míkájehút, Jimlá fiát!||
11553||2.Krón.18.9||Izráel királya és Jósáfát, Júda királya pedig ott ült, mindegyik a trónján, díszruhába öltözötten. Ott ültek Samária kapuja előtt a térségen, és a próféták mind prófétáltak őelőttük.||11549
11554||2.Krón.18.10||Cidkijjáhú, Kenaaná fia vasszarvakat készített magának, és azt mondta: Azt mondja az ÚR: „Ezekkel ökleled Arámot, míg el nem pusztítod őket!”||9492
11555||2.Krón.18.11||A többi próféta is mind így jövendölt: Vonulj fel Rámót-Gileád ellen, szerencsés leszel, mert az ÚR a király kezébe adja azt.||
11556||2.Krón.18.12||A követ pedig, aki elment, hogy elhívja Míkájehút, azt mondta neki: Íme, a próféták egyenlő akarattal jót jövendölnek a királynak. Szólj te is, kérlek, úgy, mint bármelyikük, és jövendölj jót!||
11557||2.Krón.18.13||Erre Míkájehú így szólt: Él az ÚR, hogy csak azt fogom mondani, amit az én Istenem mond nekem.||4413;4459
11558||2.Krón.18.14||Amikor a király elé jutott, a király ezt kérdezte tőle: Míkájehú! Elmenjünk-e harcolni Rámót-Gileád ellen, vagy tegyek le róla? Ő így felelt: Vonuljatok fel, és jó szerencsétek lesz, kezetekbe fog kerülni!||
11559||2.Krón.18.15||Akkor a király ezt mondta neki: Hányszor eskesselek meg, hogy semmi mást ne mondj nekem az ÚR nevében, csak az igazat?||
11560||2.Krón.18.16||Ekkor így felelt: Láttam egész Izráelt elszéledve a hegyeken, mint egy nyájat, amelynek nincs pásztora. Az ÚR pedig ezt mondta: Nincsen ezeknek uruk. Térjen haza ki-ki békességben.||
11561||2.Krón.18.17||Ekkor Izráel királya így szólt Jósáfáthoz: Nem megmondtam, hogy nem fog nekem jót jövendölni, hanem rosszat?||11551
11562||2.Krón.18.18||Ő ismét így szólt: Halljátok meg azért az ÚR szavát. Láttam az URat a trónján ülni, és az egész mennyei sereget jobb és bal keze felől mellette állni.||22010
11563||2.Krón.18.19||És ezt mondta az ÚR: Ki szedi rá Ahábot, Izráel királyát, hogy fölvonuljon és elvesszen Rámót-Gileádnál? De ki ezt, ki azt mondott.||9501
11564||2.Krón.18.20||Akkor előlépett egy lélek, megállt az ÚR előtt, és így szólt: Én akarom rászedni őt. Az ÚR pedig ezt kérdezte: Hogyan?||9502
11565||2.Krón.18.21||Ő így felelt: Kimegyek, és hazug lélek leszek minden prófétája szájában. Az ÚR így szólt: Így bizonnyal rá tudod szedni; menj, és cselekedjél úgy!||
11566||2.Krón.18.22||Íme, azért most az ÚR adta a hazugság lelkét prófétáid szájába, és az ÚR kimondta vesztedet.||11554;11555;18086
11567||2.Krón.18.23||Akkor odalépett Cidkijjáhú, a Kenaaná fia, s arcon csapta Míkájehút, és azt mondta: Talán eltávozott az ÚR lelke tőlem, hogy csak neked szólna?||11554;26876
11568||2.Krón.18.24||Míkájehú így felelt: Íme, majd meglátod azt te magad azon a napon, amikor egyik szobából a másik szobába mész, hogy elrejtőzhessél.||9506
11569||2.Krón.18.25||Akkor ezt parancsolta Izráel királya: Fogjátok meg Míkájehút és vigyétek Ámónhoz, a város vezetőjéhez és Jóáshoz, a király fiához,||
11570||2.Krón.18.26||és mondjátok: „Azt parancsolja a király: Vessétek tömlöcbe és tápláljátok őt a nyomorúság kenyerével és vizével, míg békességgel megjövök.”||9508
11571||2.Krón.18.27||Míkájehú ezt felelte: Ha békével térsz vissza, akkor nem az ÚR szólt általam. Majd azt mondta: Hallja meg ezt az egész nép!||11560;5405;5406
11572||2.Krón.18.28|Aháb halála|És fölvonult Izráel királya és Jósáfát, Júda királya Rámót-Gileád ellen.||
11573||2.Krón.18.29||Izráel királya azt mondta Jósáfátnak: Én álruhába öltözöm, és úgy megyek a harcba. Te pedig öltözz a saját ruhádba. Majd álruhába öltözött Izráel királya, és úgy mentek a harcba.||
11574||2.Krón.18.30||Arám királya pedig meghagyta harci szekerei parancsnokainak: Ne harcoljatok se kicsiny, se nagy ellen, hanem csak Izráel királya ellen.||
11575||2.Krón.18.31||Amikor a harci szekerek parancsnokai meglátták Jósáfátot, azt gondolták, hogy ő Izráel királya. És körülfogták őt, hogy megtámadják. Akkor felkiáltott Jósáfát, és az ÚR megsegítette, és Isten eltérítette őket tőle.||9513;9514
11576||2.Krón.18.32||Mert amikor látták a szekerek parancsnokai, hogy ő nem Izráel királya, otthagyták.||
11577||2.Krón.18.33||Egy férfi pedig csak úgy találomra kifeszítette íját, és eltalálta Izráel királyát a páncél és a kapocs között. Erre ő megparancsolta a kocsisának: Fordulj meg, és vigyél ki a táborból, mert megsebesültem.||9515;9518;9519
11578||2.Krón.18.34||De az ütközet egyre erősebb lett azon a napon, és Izráel királyának a szekerében kellett állnia az arámokkal szemben estig, és naplementekor meghalt.||
11579||2.Krón.19.1|Jéhú látnok megdorgálja Jósáfátot|Jósáfát, Júda királya pedig békével visszatért a palotájába, Jeruzsálembe.||
11580||2.Krón.19.2||Ekkor elébe ment Jéhú próféta, Hanáni fia, és azt mondta Jósáfát királynak: Hát az istentelennek kellett segítened és az ÚR gyűlölőit szeretned? Ezért nagy az ÚR haragja ellened.||9472;9510
11581||2.Krón.19.3||De némi jó dolgot is találtam benned, hogy kivágattad e földről az Asérá-oszlopokat, és Isten keresésére adtad magadat.||11529;-11531
11582||2.Krón.19.4|Jósáfát visszatéríti az Úrhoz Júda népét|Ezután Jósáfát egy ideig Jeruzsálemben tartózkodott, azután pedig kiment a nép közé, Beérsebától fogva egészen Efraim hegységéig, és az ÚRhoz, atyáik Istenéhez térítette őket.||
11583||2.Krón.19.5||Városonként bírákat rendelt ki Júda minden megerősített városába,||
11584||2.Krón.19.6||és azt mondta nekik: Nézzétek meg jól, hogy mit cselekszetek, mert nem emberek nevében, hanem az ÚR nevében ítélkeztek, aki veletek lesz az ítélettételben.||15292
11585||2.Krón.19.7||Azért féljétek az URat, vigyázzatok arra, amit tesztek. Mert az ÚRnál, a mi Istenünknél nincsen hamisság, sem személyválogatás, sem vesztegetés elfogadása.||5203;27362;30458
11586||2.Krón.19.8||Sőt Jeruzsálemben is kinevezett Jósáfát némelyeket a léviták, papok és Izráel családfői közül az ÚR nevében való ítélkezésre és perdöntésre. Ezek visszatértek Jeruzsálembe.||
11587||2.Krón.19.9||Ezt hagyta meg nekik: Így cselekedjetek az ÚR félelmében, hűséggel és teljes szívvel:||
11588||2.Krón.19.10||Bármilyen peres ügyet hoznak elétek atyátokfiai, akik a maguk városaiban laknak, vérontásra, törvényre és parancsolatra, rendelkezésekre vagy ítéletekre tekintettel, intsétek őket, hogy ne vétkezzenek az ÚR ellen, és ne szálljon reátok és atyátokfiaira az ÚR haragja. Így cselekedjetek, és akkor nem vétkeztek.||
11589||2.Krón.19.11||És íme, Amarjáhú pap lesz a fölöttesetek az ÚR minden dolgában. A király minden dolgában pedig Zebadjáhú, Jismáél fia, a Júda házának feje. A léviták is elöljáróitok lesznek. Legyetek azért erősek a tisztségetekben, és az ÚR mellette lesz az igaznak.||
11590||2.Krón.20.1|Jósáfát háborúi a móábiakkal és az ammóniakkal|Történt ezek után, hogy eljöttek Móáb fiai és Ammón fiai és velük más ammóniak is, hogy harcoljanak Jósáfát ellen.||8212;8222;9583
11591||2.Krón.20.2||Amikor jött néhány hírhozó, és elmondta Jósáfátnak, hogy a tenger túlsó széléről, Arámból nagy sokaság jön ellene, és már Hacecón-Támárban, azaz Éngediben vannak,||343;6222;6264
11592||2.Krón.20.3||félni kezdett Jósáfát, és az URat kezdte keresni, és egész Júdában böjtöt hirdetett.||
11593||2.Krón.20.4||Erre összegyűltek a júdaiak, hogy az ÚR segítségét kérjék. Júda összes városából eljöttek, hogy az ÚR segítségét kérjék.||
11594||2.Krón.20.5||És felállt Jósáfát Júda és Jeruzsálem gyülekezetében, az ÚR házában az új udvar előtt,||
11595||2.Krón.20.6||és ezt mondta: Ó, URam, atyáink Istene! Nem te vagy-e egyedül Isten a mennyben, aki a népek minden országán uralkodsz? A te kezedben van az erő és a hatalom, és senki sincs, aki megállhatna veled szemben.||
11596||2.Krón.20.7||Ó, Istenünk! Nem te űzted-e ki e föld lakóit a te néped, Izráel elől, és nem te adtad-e azt a te barátod, Ábrahám utódainak mindörökre?||18527;30383
11597||2.Krón.20.8||Itt laktak, és itt építettek szent hajlékot nevednek, és ezt mondták:||8924;9055
11598||2.Krón.20.9||Ha majd veszedelem jön ránk, háború, ítélet, dögvész vagy éhínség, megállunk e házban teelőtted (mert a te neved e házban van), és ha nyomorúságunkban hozzád kiáltunk, hallgass meg és szabadíts meg minket!||9019;-9023;11283;11284;8194;2075
11599||2.Krón.20.10||És most, íme, az ammóniak, a móábiak és a Széír hegyén lakók, akiknek földjén nem akartad, hogy átmenjenek Izráel fiai, amikor Egyiptom földjéről kijöttek, hanem mellettük mentek el, és így nem pusztították el őket;||4942;4947;4957
11600||2.Krón.20.11||íme, ezek azzal fizetnek nekünk, hogy ellenünk jönnek, hogy kiűzzenek a te örökségedből, amelyet örökségül adtál nekünk.||
11601||2.Krón.20.12||Ó, Istenünk, nem ítéled meg őket? Mert nincs bennünk erő e nagy sokasággal szemben, amely ellenünk támad. Nem tudjuk, mit tegyünk, hanem csak terád néz a szemünk.||16165;16166
11602||2.Krón.20.13||És az egész Júda ott állt az ÚR előtt, gyermekeikkel, feleségeikkel és fiaikkal együtt.||
11603||2.Krón.20.14||Akkor rászállt az ÚR lelke a gyülekezet körében Jahaziélre, aki Zekarjáhú fia, aki Benájá fia, az Jeiél fia, az Mattanjá fia, Ászáf fiai közül való lévita volt,||11049
11604||2.Krón.20.15||és azt mondta: Mindnyájan, akik Júdában és Jeruzsálemben laktok, és te, Jósáfát király, halljátok meg szavamat! Így szól nektek az ÚR: Ne féljetek és ne rettegjetek e nagy sokaságtól, mert nem ti harcoltok velük, hanem Isten.||
11605||2.Krón.20.16||Holnap szálljatok szembe velük! Íme, ők a Cíc-hágón vonulnak majd fel, és rájuk találtok a völgy szélénél, Jerúél pusztájával szemben.||
11606||2.Krón.20.17||Nem is kell nektek harcolnotok, hanem csak álljatok veszteg, és meglátjátok, hogyan szabadít meg titeket az ÚR. Júda és Jeruzsálem! Ne féljetek és ne rettegjetek! Holnap vonuljatok ellenük, mert veletek lesz az ÚR!||
11607||2.Krón.20.18||Ekkor Jósáfát arcra borult a földön, és Júda és Jeruzsálem lakói is mindnyájan leborultak az ÚR színe előtt, és imádták az URat.||
11608||2.Krón.20.19||A kehátiak és a kórahiak fiai közül való léviták pedig fölálltak, hogy az URat, Izráel Istenét nagy fennszóval dicsérjék.||10457;10478;10489
11609||2.Krón.20.20||És kora reggel fölkészültek, és kivonultak Tekóa pusztájába. Amikor kiindultak onnan, Jósáfát megállt, és azt mondta: Halljátok meg szavamat, Júda és Jeruzsálem lakói! Bízzatok az ÚRban, a ti Istenetekben, és megerősít titeket. Bízzatok prófétáiban, és szerencsések lesztek!||17859;7584
11610||2.Krón.20.21||Majd miután tanácsot tartott a néppel, előállította az ÚR énekeseit, hogy dicsérjék őt szent öltözetben a sereg előtt menve, és énekeljék: Adjatok hálát az ÚRnak, mert örökkévaló az ő irgalmassága.||10856;10857;16263;-16265
11611||2.Krón.20.22||És amint elkezdték az éneklést és a dicséretet, az ÚR ellenségeskedést szerzett az Ammón fiai és a Móábiak és a Széír hegyén lakók között, akik Júda ellen jöttek, és vereséget szenvedtek.||6716
11612||2.Krón.20.23||Mert az Ammón és Móáb fiai a Széír hegyén lakók ellen támadtak, hogy levágják és elveszítsék őket. És miután a Széír hegyén lakókat mind elpusztították, egymás pusztulását segítették elő.||7528
11613||2.Krón.20.24||Mire Júda népe a pusztai kilátóhelyhez érkezett, és a sokaság felé fordult, íme, csak elesett holttestek voltak a földön, és senki sem menekült meg.||
11614||2.Krón.20.25||Akkor odament Jósáfát és hadinépe, hogy zsákmányoljanak. Tömérdek kincset találtak náluk és a holttesteken drága szép ruhákat, melyeket lefosztottak róluk, olyan sokat, hogy alig bírták elvinni. Harmadnapig szedték a zsákmányt, mert igen sok volt.||
11615||2.Krón.20.26||Negyednapon pedig az Áldás-völgyben gyűltek össze, hogy ott áldják az URat. Ezért nevezik azt a helyet Áldásvölgynek mindmáig.||
11616||2.Krón.20.27||Azután Júda és Jeruzsálem egész népe fejedelmükkel, Jósáfáttal együtt visszatért Jeruzsálembe nagy örömmel, mert örömet szerzett nekik az ÚR ellenségeik fölött.||
11617||2.Krón.20.28||Lantokkal, citerákkal és kürtökkel vonultak be Jeruzsálembe, az ÚR házához.||
11618||2.Krón.20.29||A környék minden királyságára Istentől való rettegés szállt, amikor meghallották, hogy az ÚR harcolt Izráel ellenségei ellen.||
11619||2.Krón.20.30||Így megnyugodott Jósáfát országa, mert Isten nyugalmat adott neki mindenfelől.||
11620||2.Krón.20.31||Így uralkodott Jósáfát Júdában. Harmincöt esztendős volt, amikor uralkodni kezdett, és huszonöt esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Azúbá volt, Silhi leánya.||9522;9523
11621||2.Krón.20.32||Apjának, Ászának az útján járt, nem tért le róla. Azt cselekedte, ami kedves az ÚR szemében.||9259;-9265;9274
11622||2.Krón.20.33||Csakhogy még a magaslatokat nem rontották le, és a nép nem ragaszkodott szívből atyái Istenéhez.||
11623||2.Krón.20.34||Jósáfát egyéb dolgai pedig elejétől végig, íme, meg vannak írva Jéhúnak, Hanáni fiának történeteiben, amelyeket fölvettek az Izráel királyairól szóló könyvbe.||
11624||2.Krón.20.35||Azután Jósáfát, Júda királya társult Ahazjával, Izráel királyával, aki gonoszul cselekedett.||9533;-9535
11625||2.Krón.20.36||Mégis összebarátkozott vele, hogy hajókat készítsenek, amelyeken Tarsísba mehetnek. A hajókat Ecjón-Geberben készítették.||9530;9531
11626||2.Krón.20.37||Ezért Eliezer, a márésai Dódaváhú fia így prófétált Jósáfát ellen: Mivel Ahazjával társultál, az ÚR megsemmisíti munkádat. És a hajók mind össze is törtek, és nem jutottak el Tarsísba.||
11627||2.Krón.21.1|Jórám uralkodása|Elaludt, és atyáihoz tért Jósáfát, és eltemették atyái mellé Dávid városában. Utána fia, Jórám lett a király.||9532
11628||2.Krón.21.2||Testvérei, Jósáfát fiai ezek voltak: Azarjá, Jehiél, Zakarjáhú, Azarjáhú, Míkáél és Sefatjáhú. Ezek mind Jósáfátnak, Júda királyának a fiai voltak.||
11629||2.Krón.21.3||Apjuk sok ajándékot adott nekik, ezüstöt, aranyat, drágaságokat és júdabeli megerősített városokat. De a királyságot Jórámnak adta, mert ő volt az elsőszülött.||
11630||2.Krón.21.4||Amikor Jórám elkezdett uralkodni apja királyságában, és már megerősödött, fegyverrel gyilkoltatta meg minden testvérét, sőt néhányat Izráel fejedelmei közül is.||
11631||2.Krón.21.5||Harminckét esztendős korában kezdett uralkodni Jórám, és nyolc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||
11632||2.Krón.21.6||Izráel királyainak útján járt, úgy cselekedett, mint Aháb háza népe, mert Aháb lányát vette feleségül. Az ÚR szemében gonosz dolgot cselekedett.||
11633||2.Krón.21.7||Mégsem akarta az ÚR elveszíteni Dávid házát a szövetségért, amelyet Dáviddal kötött, és mivel ígéretet tett, hogy mécsest ad neki és fiainak mindenkor.||9746;-9748;8192;8193;9145
11634||2.Krón.21.8||Az ő idejében szakadt el Edóm Júda keze alól, és királyt választottak maguknak.||767;8224
11635||2.Krón.21.9||Akkor Jórám odavonult minden vezérével és harci szekerével. És éjjel fölkelt, és leverte az edómiakat, akik körülvették őt és harci szekereinek a vezéreit.||11599;-11611
11636||2.Krón.21.10||Mégis elszakadt Edóm Júda keze alól mindmáig. Ugyanekkor szakadt el Libná is az ő keze alól, mivel elhagyta az URat, atyái Istenét.||
11637||2.Krón.21.11||Ő is csináltatott magaslatokat Júda hegyein, és így paráznaságba vitte a jeruzsálemieket, sőt Júdát is erre biztatta.||
11638||2.Krón.21.12|Jórám súlyos betegsége|Közben pedig eljutott hozzá Illés próféta írása, amely így szólt: Ezt mondja az ÚR, atyádnak, Dávidnak Istene: Mivel nem jártál atyádnak, Jósáfátnak az útján, sem Júda királyának, Ászának az útján,||
11639||2.Krón.21.13||hanem Izráel királyainak az útján jártál, és Júda meg Jeruzsálem lakóit paráznaságba vitted, amint Aháb háza is paráználkodik, sőt mi több, testvéreidet, atyád háza népét is megöletted, akik jobbak voltak nálad,||
11640||2.Krón.21.14||íme, az ÚR nagy csapást bocsát népedre, fiaidra, feleségeidre és minden jószágodra.||
11641||2.Krón.21.15||Te pedig súlyos betegségbe, bélbajba esel, olyannyira, hogy beled naponként kijön a betegség miatt.||11645
11642||2.Krón.21.16||Felindította azért az ÚR Jórám ellen a filiszteusokat és az arábiaiakat, akik az etiópokkal határosak voltak.||
11643||2.Krón.21.17||Fölvonultak Júda ellen, megtámadták, és zsákmányul vitték mindazt a vagyont, ami található volt a király palotájában, sőt fiait és feleségeit is, és nem maradt neki más fia, csak Jóáház, a legkisebb.||
11644||2.Krón.21.18||Mindezek után megverte őt az ÚR felette nagy bélbajjal, amely gyógyíthatatlan volt.||
11645||2.Krón.21.19||És ez így volt napról napra, egészen a második év végéig, amikor kizáródtak a belei a betegség miatt, és meghalt nagy kínok közepette. Népe nem égetett neki drága illatos fűszereket, mint atyáinak égettek.||11525
11646||2.Krón.21.20||Harminckét esztendős volt, amikor uralkodni kezdett, és nyolc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. És mikor minden részvét nélkül kimúlt, eltemették Dávid városában, de nem a királyi sírba.||
11647||2.Krón.22.1|Ahazjá uralkodása|Utána Jeruzsálem lakosai legkisebb fiát, Ahazját tették királlyá, mert az idősebbeket mind megölte az a sereg, amely az arabokkal a táborra tört. Így tehát Ahazjá, Jórámnak, Júda királyának a fia kezdett uralkodni.||9753;11642;11643
11648||2.Krón.22.2||Ahazjá negyvenkét esztendős volt, amikor királlyá lett, és egy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anya neve Ataljá volt, Omri unokája.||
11649||2.Krón.22.3||Ő is Aháb házának útjain járt, mert az anyja volt a tanácsadója az istentelen cselekedetre.||9756
11650||2.Krón.22.4||Gonoszul cselekedett az ÚR szemében, amint Aháb háza népe is, mert vesztére ők voltak a tanácsadói apja halála után.||
11651||2.Krón.22.5||Sőt az ő tanácsukra hadba ment Jórámmal, Aháb fiával, Izráel királyával Hazáél arám király ellen Rámót-Gileádba, de az arámok megsebesítették Jórámot.||9754
11652||2.Krón.22.6||Visszatért tehát Jórám, hogy meggyógyíttassa magát Jezréel városában; mert sebek voltak rajta, amelyeket akkor kapott Rámában, mikor Hazáél arám király ellen harcolt. Ahazjá, Jórám fia, Júda királya pedig lement, hogy meglátogassa Jórámot, Aháb fiát Jezréelben, mivel beteg volt.||
11653||2.Krón.22.7||Az, hogy Ahazjá Jórámhoz ment, Isten akaratából a vesztére lett, mert odaérkezve kivonult Jórámmal Jéhú ellen, aki Nimsi fia volt, akit az ÚR felkenetett, hogy Aháb háza népét kiirtsa.||9759;9760;9764;-9768
11654||2.Krón.22.8||Így mikor Jéhú Aháb házán ítéletet tartott, rátalált Júda fejedelmeire és Ahazjá testvéreinek fiaira, akik Ahazjának szolgáltak, és megölette őket.||9808;9809
11655||2.Krón.22.9||Ahazját is kereste (noha Samáriában rejtőzött), elfogták és elvitték Jéhúhoz, aki megölette. De eltemették, mert azt mondták róla: Mégis Jósáfát fia volt, aki teljes szívvel kereste az URat. És nem volt immár senki Ahazjá háza népéből, aki királlyá lehetett volna.||9785
11656||2.Krón.22.10|Ataljá magához ragadja a hatalmat|Amikor Ahazjá anyja, Ataljá látta, hogy meghalt a fia, fölkelt, és megölte Júda háza népének minden királyi sarját.||9832;-9834
11657||2.Krón.22.11||De Jósabat, a király leánya fogta Jóást, Ahazjá fiát és titokban kivitte a király fiai közül, akiket halálra szántak, és őt meg a dajkáját a hálószobába vitte. Így rejtette el őt Jósabat, Jórám király leánya, Jójádá pap felesége, aki Ahazjá húga volt, Ataljá elől, hogy ne tudja megöletni.||11680
11658||2.Krón.22.12||Náluk volt elrejtve az Úr házában hat esztendeig. Az országban pedig Ataljá uralkodott.||
11659||2.Krón.23.1|Jójádá főpap Jóást teszi királlyá|A hetedik esztendőben pedig nekibátorodott Jójádá, és szövetkezett a századosokkal: Azarjáhúval, Jeróhám fiával, Jismáéllal, Jehóhánán fiával, Azarjáhúval, Óbéd fiával, Maaszéjáhúval, Adájáhú fiával és Elisafáttal, Zikri fiával.||9835;-9843
11660||2.Krón.23.2||Ezek bejárták Júda országát, és összegyűjtötték Júda minden városából a lévitákat és Izráel családfőit, és Jeruzsálembe jöttek.||
11661||2.Krón.23.3||Szövetséget kötött az egész gyülekezet a királlyal az Isten házában, miután Jójádá így szólt hozzájuk: Íme, a király fia fog uralkodni, ahogy az ÚR ígérte Dávid fiairól.||8193;8197;9145
11662||2.Krón.23.4||Ezt tegyétek tehát: egyharmad része azoknak a papoknak és lévitáknak, akik a szombatra szoktak feljönni, kapuőr legyen.||
11663||2.Krón.23.5||Harmadrész a királyi palotánál, harmadrész pedig a Jeszód-kapunál álljon. Az egész nép pedig legyen az ÚR házának udvaraiban!||
11664||2.Krón.23.6||Senki se menjen be az ÚR házába, hanem csak a papok és akik szolgálnak a léviták közül. Csak ők mehetnek be, mert ők szentek. Az egész nép tartsa magát az ÚR parancsához.||
11665||2.Krón.23.7||A léviták vegyék körül a királyt, mindenkinek legyen a kezében a fegyvere, és ha valaki be akar menni a házba, meg kell ölni! A király mellett legyetek, amikor bemegy és kijön.||
11666||2.Krón.23.8||És mindent úgy cselekedtek a léviták és az egész Júda, ahogy Jójádá pap parancsolta, és mindenki maga mellé vette embereit, mindazokat, akik szolgálatra fölmentek szombatra, és azokat is, akik kiléptek szombaton a szolgálatból, mert Jójádá pap nem engedte el a csapatokat.||
11667||2.Krón.23.9||Jójádá főpap odaadta a századosoknak azokat a dárdákat, kis és nagy pajzsokat, amelyek Dávid királyéi voltak, és Isten házában tartották őket.||
11668||2.Krón.23.10||Majd felállította az egész hadinépet a király körül, mindenkit fegyverrel a kezében a ház jobb oldalától fogva a bal oldaláig, az oltár mellett és a ház mellett.||
11669||2.Krón.23.11||Akkor kivezették a király fiát, fejére tették a koronát, és kezébe adták a bizonyságot, és ezzel királlyá tették. És Jójádá és fiai felkenték, és felkiáltottak: Éljen a király!||
11670||2.Krón.23.12||Amikor meghallotta Ataljá az összesereglő nép lármáját, akik a királyt dicsőítették, ő is fölment a nép közé az ÚR házába.||
11671||2.Krón.23.13||És mikor látta, hogy a király ott áll az oszlopnál a bejáratnál, és a fejedelmek és a kürtösök a király mellett vannak, és hogy az egész föld népe örül, fújja a kürtöket, és látta az énekeseket a hangszereikkel, amint a dicsőítő énekeket vezették, Ataljá megszaggatta a ruháit, és ezt mondta: Árulás, árulás!||10170
11672||2.Krón.23.14||Ekkor odaküldte Jójádá főpap a századosokat, a sereg elöljáróit, és azt mondta nekik: Vezessétek ki a sorok között Atalját, és ha valaki utánamenne, azt öljétek meg fegyverrel. Mert azt mondta a főpap: Ne az ÚR házában öljék meg.||9846
11673||2.Krón.23.15||Helyet adtak azért neki, hogy kimehessen, de mikor a királyi palota kocsibejárójához ért, ott megölték.||11656;2091
11674||2.Krón.23.16|Jójádá főpap lerombolja Baal templomát|Jójádá pedig szövetséget kötött maga, az egész nép és a király között, hogy az ÚR népe lesznek.||
11675||2.Krón.23.17||És bement az egész sokaság a Baal templomába, lerombolta azt, és oltárait meg bálványképeit összetörte. Mattánt, a Baal papját pedig az oltárok előtt ölték meg.||11637;11649;11650;9849;5281
11676||2.Krón.23.18||Jójádá a lévita papokra bízta az ÚR házának gondját, ahogy Dávid osztotta be őket az ÚR házához, hogy égőáldozatokat mutassanak be az ÚRnak, amint meg van írva Mózes törvényében, nagy vigassággal és énekszóval, Dávid rendelkezése szerint.||11020;11049;11056
11677||2.Krón.23.19||Kapuőröket is állított az ÚR házának kapuihoz, hogy be ne mehessen, aki bármi okból tisztátalan.||11080;-11098
11678||2.Krón.23.20||Azután maga mellé vette a századosokat és a főembereket és azokat, akik a népen uralkodnak, és az egész ország népét, kivezették a királyt az ÚR házából, és bevonultak a királyi palotába a felső kapun át, és a királyt trónra ültették.||
11679||2.Krón.23.21||Az ország egész népe örvendezett, és a város is megnyugodott, miután Atalját megölték fegyverrel.||11673
11680||2.Krón.24.1|Jóás kijavíttatja a templomot|Hétesztendős volt Jóás, amikor uralkodni kezdett, és negyven esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Cibjá volt, Beérsebából.||11659;-11669;9852;9853
11681||2.Krón.24.2||És Jóás az ÚR előtt kedves dolgot cselekedett Jójádá főpap egész életében.||
11682||2.Krón.24.3||Jójádá két feleséget szerzett neki, ő pedig fiúkat és lányokat nemzett.||
11683||2.Krón.24.4||Ezek után elhatározta magában Jóás, hogy fölújítja az ÚR házát.||
11684||2.Krón.24.5||Összehívta a papokat és a lévitákat, és azt mondta nekik: Menjetek el Júda városaiba, és szedjetek Izráel népétől fejenként pénzt, hogy Istenetek házát esztendőről esztendőre kijavítsák. De siessetek e dologgal! A léviták azonban nem siettek.||
11685||2.Krón.24.6||Ekkor hívatta a király Jójádát, a vezetőjüket, és azt mondta neki: Miért nem ügyeltél a lévitákra, hogy behozzák Júdából és Jeruzsálemből az adót, amelyet Mózes, az ÚR szolgája és a gyülekezet kirótt Izráelre a bizonyság sátra javára?||2393;-2397
11686||2.Krón.24.7||Mert az istentelen Ataljá és fiai elpusztították Isten házát, és mindazt, ami az ÚR házának volt szentelve, a bálványokra költötték.||11649;11656
11687||2.Krón.24.8||A király parancsára egy ládát készítettek, amelyet az ÚR házának kapuja előtt helyeztek el.||
11688||2.Krón.24.9||És kihirdették Júdában és Jeruzsálemben, hogy hozzák el az ÚRnak azt az adót, amelyet Mózes, Isten szolgája parancsolt a pusztában Izráelnek.||11685
11689||2.Krón.24.10||Akkor valamennyi vezető ember és az egész nép örömmel vitte ajándékait és a ládába dobta, amíg az meg nem telt.||
11690||2.Krón.24.11||Időnként a lévitákkal bevitették a ládát a királyi gondnokhoz, és amikor látták, hogy sok pénz van benne, eljött a király kancellárja és a főpap választott embere, kiürítették a ládát, majd ismét visszavitték a helyére. Ezt tették időről időre, és sok pénzt gyűjtöttek.||
11691||2.Krón.24.12||Ezt a király és Jójádá az ÚR háza körül való munka felügyelőjének adta, és kőfaragókat és ácsokat fogadtak az ÚR házának fölújítására, és vas- meg rézműveseket az ÚR házának megerősítésére.||
11692||2.Krón.24.13||A munka végzői tették a dolgukat, és kezük alatt a javítás előrehaladt. Helyreállították és megerősítették az Isten házát az eredeti állapot szerint.||
11693||2.Krón.24.14||Mikor pedig elvégezték azt, a megmaradt pénzt a királyhoz és Jójádához vitték, s ők abból az ÚR háza számára edényeket, az istentisztelet és áldozat számára kanalakat, és arany- és ezüstedényeket készíttettek. És Jójádá egész életében rendszeresen égőáldozatokat áldoztak az ÚR házában.||11676;-11678
11694||2.Krón.24.15|Jóás bálványimádása és bűnhődése|Azután megöregedett Jójádá, és betelve az élettel, meghalt. Százharminc esztendős korában halt meg.||
11695||2.Krón.24.16||Dávid városában, a királyok mellé temették el, mivel sok jó dolgot cselekedett Izráelben mind Isten, mind az ő házának ügyéért.||
11696||2.Krón.24.17||Miután pedig meghalt Jójádá, eljöttek Júda fejedelmei a királyhoz, és meghajoltak előtte. A király pedig hallgatott rájuk.||
11697||2.Krón.24.18||És elhagyták az ÚRnak, atyáik Istenének a házát, és az Aséráknak és a bálványoknak szolgáltak. E vétkük miatt szállt az ÚR haragja Júdára és Jeruzsálemre.||11637
11698||2.Krón.24.19||Küldött hozzájuk prófétákat, hogy térítsék vissza őket az ÚRhoz, akik bizonyságot tettek ellenük, de nem hallgattak rájuk.||
11699||2.Krón.24.20||Erre Isten lelke felindította Zekarját, Jójádá pap fiát, aki a nép elé állt, és ezt mondta nekik: Azt mondja Isten: „Miért szegtétek meg az ÚR parancsolatait? Nem válik ez javatokra. Mivel elhagytátok az URat, ő is elhagy titeket.”||11702;11704
11700||2.Krón.24.21||Erre azok rátámadtak, és ott, az ÚR házának udvarán megkövezték a király parancsára.||24020
11701||2.Krón.24.22||Jóás király nem emlékezett meg arról a jótéteményről, amelyet annak apja, Jójádá tanúsított iránta életében, hanem megölette a fiát. Amikor pedig ez haldoklott, ezt mondta: Lássa meg ezt az ÚR és kérje számon!||11659;-11669
11702||2.Krón.24.23||És az év elmúltával felvonult ellene az arám sereg. Júdára és Jeruzsálemre támadtak, és kiirtották a hadinép minden vezérét, és minden zsákmányukat Damaszkuszba küldték a királynak.||
11703||2.Krón.24.24||Mert noha kevés emberrel jött rájuk az arám had, az ÚR mégis kezükbe adta Júda nagy seregét, mert elhagyták az URat, atyáik Istenét. Így hajtották végre Jóáson is az ítéletet.||
11704||2.Krón.24.25||Amikor eltávoztak tőle, súlyos betegségben hagyták hátra, és saját szolgái ütöttek pártot ellene Jójádá pap fiának véréért: ágyában ölték meg, és meghalt. Dávid városában temették el, de nem a királyok sírjába.||
11705||2.Krón.24.26||Ezek ütöttek ellene pártot: Zábád, egy ammóni asszonynak, Simeátnak a fia és Jehózábád, a móábi Simrít fia.||
11706||2.Krón.24.27||Fiainak a dolgai, az ellene szóló sok prófécia és az Isten házának helyreállítása, íme, le vannak írva a királyok könyvének magyarázatában. Utána fia, Amacjá lett a király.||9853;-9870
11707||2.Krón.25.1|Amacjá uralkodása|Huszonöt esztendős korában lett király Amacjá, és huszonkilenc esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Jehóaddán volt, Jeruzsálemből származott.||9899
11708||2.Krón.25.2||Azt tette, ami kedves az ÚR előtt, de nem teljes szívből.||
11709||2.Krón.25.3||Miután uralma megerősödött, megölette azokat a szolgáit, akik a királyt, az ő apját megölték.||11704;11705
11710||2.Krón.25.4||De a fiaikat nem ölette meg, hanem úgy cselekedett, amint a törvényben, Mózes könyvében van megírva, amelyben az ÚR azt parancsolta: Ne haljanak meg az apák a fiakért, és a fiak se haljanak meg az apákért, hanem mindenki az ő saját bűnéért haljon meg.||5541
11711||2.Krón.25.5||Azután összegyűjtötte Amacjá Júdát, és felállította őket családonként ezredesek és századosok vezetésével, minden júdait és benjáminit. Amikor számba vette őket húszévestől fölfelé, háromszázezer válogatott fegyverforgatót, kopjást és pajzsost talált köztük.||
11712||2.Krón.25.6||Azonfelül Izráelből százezer erős vitézt fogadott föl száz talentum ezüstön.||
11713||2.Krón.25.7||Akkor elment hozzá Isten embere, és ezt mondta: Ó, király! Ne menjen el veled Izráel serege, mert az ÚR nem lesz Izráellel, Efraim fiaival!||
11714||2.Krón.25.8||De te menj el, készülj a viadalra. Különben elbuktat téged Isten az ellenség előtt, mert Isten hatalmában van, hogy megsegítsen, vagy botlásodat okozza.||7246
11715||2.Krón.25.9||Akkor azt kérdezte Amacjá Isten emberétől: De mit tegyünk a száz talentum ezüsttel, amelyet Izráel seregének adtam? Isten embere így felelt: Az ÚR annál sokkal többet adhat neked!||
11716||2.Krón.25.10||Különválasztotta tehát Amacjá azt a sereget, amely Efraimból jött hozzá, hogy menjenek haza. Ezek igen megharagudtak Júda népére, és felgerjedt haraggal tértek haza.||
11717||2.Krón.25.11|Amacjá háborúja Edóm ellen|Amacjá pedig nekibátorodott, elindította hadinépét, elment a Sós-völgybe, és megvert tízezer széíri embert.||11720;11599;11635;11636
11718||2.Krón.25.12||Tízezret pedig Júda fiai élve fogtak el, akiket egy magas kőszikla tetejére vittek, és letaszították őket, és mindnyájan halálra zúzódtak.||
11719||2.Krón.25.13||Annak a seregnek az emberei pedig, akiket Amacjá visszaküldött, és nem mehettek vele harcba, Júda városaira ütöttek Samáriától fogva egészen Béthórónig: levágtak háromezer embert, és nagy zsákmányt vittek el.||11716
11720||2.Krón.25.14||Miután Amacjá visszatért az edómiak leveréséből, elhozta a széíriek isteneit, és felállította azokat mint saját isteneit, leborult előttük, és tömjénezett nekik.||11717;8154
11721||2.Krón.25.15||Ezért megharagudott az ÚR Amacjára, és prófétát küldött hozzá, aki ezt mondta neki: Miért fordultál annak a népnek az isteneihez, akik nem tudták megszabadítani népüket a te kezedből?||
11722||2.Krón.25.16||Mikor így szólt neki, a király ezt válaszolta: Vajon tanácsosa vagy te a királynak? Hallgass, mert rosszul jársz! A próféta elhallgatott, miután ezt mondta még: Tudom, hogy Isten el akar veszíteni téged, mivel ezt művelted, és tanácsomat nem fogadtad meg.||11699;11700;5626;-5670
11723||2.Krón.25.17|Amacjá vereséget szenved Izráeltől|Amacjá pedig, Júda királya tanácsot tartott, és követeket küldött Izráel királyához, Jóáshoz, Jóáház fiához, aki Jéhú unokája volt, ezt üzenve: Nosza, szálljunk szembe egymással!||9874;9883
11724||2.Krón.25.18||Erre Jóás, Izráel királya ilyen választ adott Amacjának, Júda királyának: A libánoni tövisbokor ezt üzente a Libánonon lévő cédrusfának: Add feleségül a lányodat a fiamhoz. De arra futott egy vad, amely a Libánonon lakik, és eltaposta azt a tövisbokrot.||
11725||2.Krón.25.19||Te azt gondolod, hogy mivel megverted az edómiakat, felfuvalkodva dicsekedhetsz? Maradj otthon; miért hívnád ki a veszedelmet? Hiszen elesel Júdával együtt!||11717;11718
11726||2.Krón.25.20||De Amacjá nem hallgatott rá, mert Isten elvégezte, hogy Jóás kezébe kerüljenek, amiért az edómiak isteneihez fordultak.||11720;11722
11727||2.Krón.25.21||Elindult azért Jóás, Izráel királya, és szembeszálltak egymással, ő meg Amacjá, Júda királya a júdai Bétsemesnél.||
11728||2.Krón.25.22||És Júda vereséget szenvedett Izráeltől, és elmenekültek mindnyájan sátraikba.||
11729||2.Krón.25.23||Amacját pedig, Júda királyát, Jóás fiát, Jóáház unokáját elfogta Jóás, Izráel királya Bétsemesben és Jeruzsálembe vitette. Majd lerombolta Jeruzsálem várfalát az Efraim-kaputól fogva egészen a Szöglet-kapuig négyszáz könyök hosszan.||
11730||2.Krón.25.24||Elvitte az aranyat, ezüstöt és mindenféle edényeket, amelyeket Isten házában és Óbéd-Edómnál talált, meg a királyi palota kincseit, és túszokat is szedett, és visszatért Samáriába.||11094
11731||2.Krón.25.25|Amacját meggyilkolják Lákisban|Amacjá, Jóás fia, Júda királya még tizenöt évig élt, miután meghalt Jóás, Jóáház fia, Izráel királya.||9883
11732||2.Krón.25.26||Amacjá többi dolga pedig elejétől a végéig nincsen-e megírva Júda és Izráel királyainak könyvében?||9899;-9915
11733||2.Krón.25.27||Attól az időtől fogva pedig, hogy Amacjá elfordult az ÚRtól, összeesküvést szőttek ellene Jeruzsálemben, ezért Lákisba menekült. De utána küldtek Lákisba, és ott megölték.||11720
11734||2.Krón.25.28||Onnan lovakon hozták el és eltemették atyáihoz Júda városában.||11704
11735||2.Krón.26.1|Uzzijjá uralkodása|Akkor Júda egész népe fogta Uzzijját, aki tizenhat éves volt, és őt tették királlyá apja, Amacjá helyett.||9919;9920
11736||2.Krón.26.2||Ő építette ki Élatot és csatolta ismét Júdához, miután Amacjá király elaludt, és atyáihoz tért.||
11737||2.Krón.26.3||Tizenhat esztendős korában kezdett uralkodni Uzzijjá, és ötvenkét esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Jekoljá volt, Jeruzsálemből származott.||
11738||2.Krón.26.4||Az ÚR előtt kedves dolgot cselekedett, amint apja, Amacjá is cselekedett.||
11739||2.Krón.26.5||És kereste az Istent Zakarjá idejében, aki az isteni látásokat értette. És mindaddig, amíg az URat kereste, jó előmenetelt adott neki Isten.||11681
11740||2.Krón.26.6|Háború a filiszteusok és az arabok ellen|Mert kivonult és harcolt a filiszteusok ellen; és Gát falát, Jabné falát és Asdód falát is lerombolta, és városokat épített Asdódban és a filiszteusok tartományában.||
11741||2.Krón.26.7||Isten megsegítette őt a filiszteusok ellen és a Gúr-Baalban lakó arábiaiak és a meúniak ellen.||
11742||2.Krón.26.8||Az ammóniak ajándékot adtak Uzzijjának, és elterjedt híre egész Egyiptomig, mert módfelett megnövekedett a hatalma.||
11743||2.Krón.26.9||Azután Uzzijjá őrtornyokat épített Jeruzsálemben a Szöglet-kapu fölött, a Völgy-kapu fölött és a Sarok fölött, és megerősíttette azokat.||
11744||2.Krón.26.10||A pusztában is őrtornyokat épített, és sok kutat ásatott, mert sok nyája volt a völgyekben és a lapályon is, és szántóvető szolgái, vincellérjei a hegyeken és a Karmelen, mert kedvelte a földművelést.||
11745||2.Krón.26.11||Uzzijjának harcra kész serege is volt, amely csapatonként vonulhatott a harcba. Ezek számát Jeiél íródeák és Maaszéjáhú elöljáró határozta meg Hananjáhú vezetése alatt, aki a király vezéreinek egyike volt.||
11746||2.Krón.26.12||A harcra kész családfők száma összesen kétezer-hatszáz volt.||
11747||2.Krón.26.13||Az ő kezük alatt levő hadsereg háromszázhétezer-ötszáz harcosból állt, akik nagy erővel tudták segíteni a királyt ellenségeivel szemben.||11711
11748||2.Krón.26.14||Uzzijjá az egész sereg számára készített pajzsokat, kopjákat, sisakokat, páncélokat, íjakat és parittyába való köveket.||
11749||2.Krón.26.15||Készíttetett ezenfölül Jeruzsálemben hozzáértő mesteremberek által kieszelt gépezeteket az őrtornyok tetejére és a várfal szögleteire nyilak és nagy kövek elhajítására. Híre messzire elterjedt, mert csodálatos segítséget kapott, végül pedig igen megerősödött.||
11750||2.Krón.26.16|Uzzijjá felfuvalkodása és poklossága|Mikor pedig így megerősödött, felfuvalkodott a maga vesztére, és vétkezett az ÚR, az ő Istene ellen: bement az ÚR templomába, hogy a füstölőoltáron tömjénezzen,||
11751||2.Krón.26.17||de bement utána Azarjá pap és vele az ÚRnak nyolcvan igen erős embere.||10466
11752||2.Krón.26.18||Uzzijjá király elé álltak, és ezt mondták neki: Uzzijjá! Nem a te dolgod, hogy az ÚRnak tömjénezz, hanem Áron pap fiaié, akiket fölszenteltek, hogy tömjénezzenek. Menj ki a szent helyről, mert igen vétkeztél, és nem válik dicsőségedre az ÚR Istennél.||2389;3702
11753||2.Krón.26.19||Erre feldühödött Uzzijjá, akinek éppen kezében volt a füstölőszerszám, hogy tömjénezzen, de miközben háborgott a papok ellen, lepra támadt a homlokán ott, a papok szeme előtt, az ÚR házában, a füstölőoltár mellett.||
11754||2.Krón.26.20||Amikor Azarjá főpap és vele együtt a többi pap is rátekintett, látták a leprát a homlokán. Ekkor kiűzték onnan, sőt maga is sietett kimenni, mert az ÚR verte meg őt.||
11755||2.Krón.26.21||Uzzijjá király halála napjáig leprás maradt. Egy elkülönített házban lakott leprásan, mert kizárták az ÚR házából. Fia, Jótám állt a királyi palota élén, ő ítélkezett az ország népe fölött.||9932
11756||2.Krón.26.22||Uzzijjának egyéb dolgait pedig elejétől a végéig megírta Ézsaiás próféta, Ámóc fia.||17838
11757||2.Krón.26.23||És elaludt Uzzijjá, és atyáihoz tért, és eltemették atyáihoz, abba a temetőbe, amely a királyoké volt, mert ezt mondták felőle: leprás. Fia, Jótám lett utána a király.||
11758||2.Krón.27.1|Jótám uralkodása|Huszonöt esztendős volt Jótám, amikor uralkodni kezdett, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Anyja neve Jerúsá volt, Cádók leánya.||9959;9960
11759||2.Krón.27.2||Kedves dolgot cselekedett az ÚR előtt. Úgy cselekedett, ahogy apja, Uzzijjá is, csakhogy ő nem ment be az ÚR templomába. A nép azonban továbbra is vétkezett.||
11760||2.Krón.27.3||Ő építette meg az ÚR házának felső kapuját. Sokat épített a vár kőfalán is.||
11761||2.Krón.27.4||Ezenfölül Júda hegyvidékén városokat épített, a ligetekben pedig palotákat és őrtornyokat.||
11762||2.Krón.27.5||Ő is harcolt Ammón fiainak királyai ellen, akiket megvert. Ammón fiai abban az esztendőben száz talentum ezüstöt, tízezer véka búzát és tízezer véka árpát adtak neki. Ezt fizették neki Ammón fiai a második és a harmadik esztendőben is.||11590;11742
11763||2.Krón.27.6||És hatalmassá lett Jótám, mert útjain állhatatosan járt az ÚR, az ő Istene előtt.||
11764||2.Krón.27.7||Jótám többi dolgát pedig, minden harcát és útját, íme, megírták Izráel és a Júda királyainak könyvében.||9959;-9965
11765||2.Krón.27.8||Huszonöt esztendős korában kezdett uralkodni, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||
11766||2.Krón.27.9||Akkor Jótám elaludt, és atyáihoz tért, és eltemették Dávid városában. Fia, Áház lett utána a király.||
11767||2.Krón.28.1|Áház uralkodása|Húszesztendős volt Áház, amikor uralkodni kezdett, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. De nem cselekedett kedves dolgot az ÚR szemében, mint Dávid, az ő atyja,||9966;-9984
11768||2.Krón.28.2||hanem Izráel királyainak az útján járt, sőt öntött bálványokat is csináltatott a Baal tiszteletére.||
11769||2.Krón.28.3||Azonfölül tömjénezett a Hinnóm fiának völgyében, sőt fiait is elégette a pogányok utálatosságai szerint, akiket az ÚR kiűzött Izráel fiai elől.||11916;5393;5394;-5396
11770||2.Krón.28.4||Áldozott és tömjénezett a magaslatokon is, a halmokon is és minden zöldellő fa alatt.||9969
11771||2.Krón.28.5|Izráel és Arám háborúja Áház ellen|Ezért az ÚR, az ő Istene Arám királyának kezébe adta őt, és nagy vereséget szenvedett, és sok foglyot hurcoltak el tőle, akiket Damaszkuszba vittek. Sőt még Izráel királyának is kezébe adatott, és ő nagy vereséget mért rá:||
11772||2.Krón.28.6||Pekah, Remaljáhú fia ugyanis Júdában egy nap alatt levágott százhúszezer embert, akik mind vitézek voltak, de elhagyták az URat, atyáik Istenét.||9970;-9973;17851
11773||2.Krón.28.7||Ezenfelül Zikri, az efraimi vitéz megölte Maaszéjáhút, a király fiát, Azrikámot, a palota felügyelőjét és Elkánát, aki a király után második volt.||
11774||2.Krón.28.8||És elvittek Izráel fiai testvéreik közül kétszázezer asszonyt, fiút, leányt, és nagy zsákmányt is ejtettek tőlük, és a zsákmánnyal Samáriába mentek.||11727;-11730
11775||2.Krón.28.9||De volt ott az ÚRnak egy prófétája, név szerint Ódéd, aki elébe ment a hadnak, amely Samáriába jött, és azt mondta nekik: Íme, mivel az ÚRnak, atyáitok Istenének haragja fölgerjedt Júda ellen, a kezetekbe adta őket, ti pedig sokat megöltetek közülük haragotokban, amely szintén fölhatott az égig.||
11776||2.Krón.28.10||És immár arra gondoltok, hogy Júda és Jeruzsálem fiait leigázhatjátok, hogy szolgáitok és szolgálóleányaitok legyenek ők. Vajon ezáltal nem teszitek-e vétkesekké magatokat az ÚR, a ti Istenetek előtt?||
11777||2.Krón.28.11||Azért halljátok meg a szavamat: Engedjétek vissza a testvéreitek közül ejtett foglyokat, akiket idehoztatok, különben az ÚR izzó haragja lesz rajtatok.||
11778||2.Krón.28.12||Akkor fölálltak néhányan az efraimi vezérek közül: Azarjáhú, Jehóhánán fia, Berekjáhú, Mesillémót fia, Jehizkijjáhú, Sallum fia és Amászá, Hadlaj fia, azokkal szemben, akik a csatából jöttek,||
11779||2.Krón.28.13||és azt mondták nekik: Ne hozzátok ide a foglyokat, mert felette igen nagy bűn lesz az, amit tenni akartok, és ezzel a mi bűneinket és vétkeinket megsokasítjátok. Enélkül is sok bűnünk van, és felgerjedt az ÚR haragja Izráel ellen.||
11780||2.Krón.28.14||Erre a sereg otthagyta a foglyokat és a zsákmányt a vezérek és az egész gyülekezet előtt.||
11781||2.Krón.28.15||Ekkor fölálltak a név szerint kijelölt férfiak, vették a foglyokat, és akik mezítelenek voltak közülük, azokat felöltöztették a zsákmányból, sarut is adtak a lábukra, ételt és italt is adtak nekik, sőt meg is kenték őket olajjal, és a gyengélkedőket szamarakra tették, és Jerikóba, a pálmafák városába vitték őket testvéreikhez, majd visszatértek Samáriába.||
11782||2.Krón.28.16|Áház segítséget kér Asszíriától|Abban az időben Áház király követeket küldött Asszíria királyához, hogy segítse meg őt.||9972;-9975
11783||2.Krón.28.17||Mert még az edómiak is betörtek, és a júdabeliek közül sokat levágtak vagy rabságba hurcoltak.||11636
11784||2.Krón.28.18||A filiszteusok is mind ellepték a síkságon levő városokat és Júda déli részét. Elfoglalták Bétsemest, Ajjálónt, Gedérótot, Szókot és falvait, Timnát és falvait, Gimzót és falvait, és ott laktak.||
11785||2.Krón.28.19||Mert az ÚR megalázta Júdát Áház, Izráel királya miatt, mert az arra indította Júdát, hogy vétkezzék az ÚR ellen.||11769;-11771
11786||2.Krón.28.20||Eljött azért ellene Tiglat-Pileszer, Asszíria királya, aki inkább sanyargatta őt, nem pedig segítette.||
11787||2.Krón.28.21||Mert noha Áház kifosztotta az ÚR házát és a király palotáját meg a fejedelmekét is és Asszíria királyának adta, de az mégsem segített neki.||
11788||2.Krón.28.22||Sőt olyan volt Áház király, hogy még szorongattatása idején is tovább vétkezett az ÚR ellen.||
11789||2.Krón.28.23||Damaszkusz isteneinek áldozott, akik őt megverték, mert azt gondolta: Mivel Arám királyait megsegítik isteneik, azért én is azoknak áldozom, hogy engem is segítsenek. Holott azok okozták romlását neki és egész Izráelnek is.||9975;-9981
11790||2.Krón.28.24||És összehordta Áház Isten házának az edényeit, összetörette azokat, az ÚR házának ajtajait pedig bezárta. Azután Jeruzsálem minden szögletén oltárokat készíttetett magának.||9979;10003
11791||2.Krón.28.25||Júda minden városában is magaslatokat épített, hogy ott az idegen isteneknek tömjénezzen. Így haragra ingerelte az URat, atyái Istenét.||
11792||2.Krón.28.26||Az ő többi dolga pedig és útjai elejétől a végéig, íme, meg vannak írva Júda és Izráel királyainak a könyvében.||9966;-9985
11793||2.Krón.28.27||Azután elaludt Áház, és atyáihoz tért, és eltemették Jeruzsálem városában, de nem temették őt Izráel királyainak a sírjába. Fia, Ezékiás uralkodott utána.||11646
11794||2.Krón.29.1|Ezékiás király megtisztítja az istentiszteletet|Ezékiás huszonöt esztendős korában kezdett uralkodni, és huszonkilenc esztendeig volt király Jeruzsálemben. Anyja neve Abijjá volt, Zekarjáhú leánya.||10027;-10036
11795||2.Krón.29.2||Kedves dolgot cselekedett az ÚR szemében, úgy, ahogy Dávid, az ő atyja is cselekedett.||9255
11796||2.Krón.29.3||Királysága első esztendejében, az első hónapban kinyittatta az ÚR házának ajtóit, és fölújíttatta azokat.||11790
11797||2.Krón.29.4||Visszahozatta a papokat és a lévitákat, és összegyűjtötte őket a Keleti téren.||
11798||2.Krón.29.5||Ezt mondta nekik: Hallgassatok meg, léviták! Szenteljétek meg most magatokat; és az ÚRnak, atyáitok Istenének házát is szenteljétek meg: hordjatok ki minden tisztátalanságot a szent helyről!||9975;-9979
11799||2.Krón.29.6||Mert vétkeztek a mi atyáink, és az ÚR előtt, a mi Istenünk előtt gonoszul cselekedtek: elhagyták őt, az ÚR hajlékától elfordították arcukat, és hátat fordítottak neki.||11768;-11770;11788;11789;19059
11800||2.Krón.29.7||Még a tornác ajtajait is bezárták, a mécseseket eloltották, nem is tömjéneztek, és égőáldozatot sem mutattak be Izráel Istenének a szent helyen.||
11801||2.Krón.29.8||Ezért volt az ÚR haragja Júdán és Jeruzsálemen, és adta őket félelemre és pusztulásra, és ezért tette őket gúnyolódás tárgyává, amint ti magatok is látjátok.||11774;11785
11802||2.Krón.29.9||És íme, atyáink ezért hullottak el fegyver által, fiainkat, leányainkat és feleségeinket fogságba vitték e dolog miatt.||
11803||2.Krón.29.10||Most azért elvégeztem magamban, hogy szövetséget kötök az ÚRral, Izráel Istenével, hogy elfordítsa rólunk haragját.||
11804||2.Krón.29.11||Fiaim, most ne tétlenkedjetek! Mert az ÚR kiválasztott titeket, hogy az ő szolgálatára előtte álljatok, és neki szolgáljatok, és jó illatot gerjesszetek.||2294;2295;3698;-3704
11805||2.Krón.29.12||Erre fölkeltek a léviták: Mahat, Amászaj fia, Jóel, Azarjáhú fia, akik kehátiak voltak, Merári fiai közül pedig Kís, Abdi fia és Azarjáhú, Jehallelél fia, a gérsóniak közül Jóáh, Zimmá fia és Éden, Jóáh fia,||10991
11806||2.Krón.29.13||Elicáfán fiai közül Simri és Jeiél, Ászáf fiai közül Zekarjáhú és Mattanjáhú,||11049
11807||2.Krón.29.14||Hémán fiai közül Jehiél és Simei, Jedútún fiai közül Semajá és Uzziél.||11049
11808||2.Krón.29.15||Összegyűjtötték testvéreiket, megszentelték magukat, és bementek a király parancsára és az ÚR beszédei szerint az ÚR házának a megtisztítására.||
11809||2.Krón.29.16||Bementek a papok az ÚR házának legbelső részébe, hogy megtisztítsák. Kihordtak belőle az ÚR házának udvarába minden tisztátalan dolgot, amelyet az ÚR templomában találtak. A léviták pedig összeszedték azokat, hogy kihordják onnan a Kidrón-patakba.||
11810||2.Krón.29.17||Az első hónap első napján kezdték el a megszentelést, és a hónap nyolcadik napján bementek az ÚR házának csarnokába. Nyolc napon át szentelték meg az ÚR házát, és az első hónap tizenhatodik napján fejezték be.||
11811||2.Krón.29.18||Akkor odamentek Ezékiás királyhoz, és azt mondták: Megtisztítottuk mindenestül az ÚR házát, az égőáldozat oltárát is és minden hozzá tartozó edényt, a szent asztalt is minden fölszerelésével együtt.||9979;-9982
11812||2.Krón.29.19||Minden más eszközt is helyreállítottunk és megszenteltünk, amelyet Áház király az uralkodása alatt megszentségtelenített, mikor Isten ellen vétkezett, és íme, mind az ÚR oltára előtt vannak.||11790
11813||2.Krón.29.20|Áldozati ünnep a megtisztított templomban|Reggel aztán fölkelt Ezékiás király, összegyűjtötte a város fejedelmeit, és fölment az ÚR házába.||
11814||2.Krón.29.21||Hét bikát és hét kost, hét bárányt és hét bakot vittek föl bűnért való áldozatul az országért, a szent hajlékért és Júdáért. Majd megparancsolta Áron fiainak, a papoknak, hogy áldozzák meg az ÚR oltárán.||2808;-2816
11815||2.Krón.29.22||Levágták azért a bikákat, és a papok a vérüket vették és az oltárra hintették. Ugyanígy levágták a kosokat, ráhintették vérüket az oltárra, és a bárányokat is levágták, majd vérüket az oltárra hintették.||
11816||2.Krón.29.23||Azután odahozták a bűnért való bakokat a király és a gyülekezet elé, és rájuk tették a kezüket.||
11817||2.Krón.29.24||Miután a papok levágták azokat, vérükkel bűnért való áldozatot mutattak be az oltáron az egész Izráel megtisztulására. Mert az egész Izráelért parancsolta a király az égőáldozatot és a bűnért való áldozatot.||
11818||2.Krón.29.25||És odaállította a lévitákat az ÚR házába cintányérokkal, lantokkal és citerákkal, Dávidnak és Gádnak, a király prófétájának és Nátán prófétának a parancsa szerint. Mert az ÚR adta ezt a parancsot prófétái által.||10990;11049
11819||2.Krón.29.26||Előálltak tehát a léviták Dávid hangszereivel, a papok pedig a kürtökkel.||3992;-3998
11820||2.Krón.29.27||Ezékiás megparancsolta, hogy egészen elégő áldozatot áldozzanak az oltáron. És mikor megkezdődött az áldozás, ugyanakkor megkezdődött az ÚR éneke is és a kürtök harsogása Dávidnak, Izráel királyának hangszereivel.||
11821||2.Krón.29.28||Az egész gyülekezet leborult, az énekesek énekeltek, és a kürtösök fújták a kürtöket mindaddig, amíg az egészen elégő áldozatnak vége nem lett.||
11822||2.Krón.29.29||Amikor befejezték az áldozatok bemutatását, a király és mindenki, aki vele volt, arcra borult, és imádkozott.||
11823||2.Krón.29.30||Ezután Ezékiás király és a fejedelmek megparancsolták a lévitáknak, hogy Dávidnak és Ászáf látnoknak a szavaival dicsérjék az URat. Ők pedig, miközben nagy örömmel dicsérték az URat, meghajoltak és leborultak.||
11824||2.Krón.29.31||Azután ezt mondta Ezékiás: Most már fel vagytok avatva az ÚR szolgálatára, jöjjetek tehát, és hozzatok véresáldozatokat és hálaáldozatokat az ÚR házába. És az egész gyülekezet véresáldozatokat és hálaáldozatokat hozott, és mindaz, akit a szíve arra indított, egészen elégő áldozatot is.||
11825||2.Krón.29.32||Az égőáldozati állatok száma, amelyeket a gyülekezet hozott, ennyi volt: hetven bika, száz kos, kétszáz bárány. Mindez egészen elégő áldozat volt az ÚRnak.||
11826||2.Krón.29.33||Azonkívül hatszáz bikát és háromezer juhot szenteltek az ÚRnak.||
11827||2.Krón.29.34||De mivel a papok kevesen voltak, és nem győzték az áldozatokat mind megnyúzni, ezért testvéreik, a léviták segítségükre voltak mindaddig, míg azt a munkát el nem végezték, és míg a többi pap meg nem szentelte magát. Mert a léviták igazabb szívűek voltak a maguk megszentelésében, mint a papok.||11844
11828||2.Krón.29.35||Bőven volt egészen elégő áldozat is a hálaáldozatok kövérjével és az egészen elégő áldozatokhoz tartozó italáldozatokkal együtt. Így állították helyre az ÚR házában az istentiszteletet.||
11829||2.Krón.29.36||Örvendezett azért Ezékiás és vele együtt az egész nép, hogy Isten késszé tette erre a népet, mert hirtelen történt ez a dolog.||11175
11830||2.Krón.30.1|Ezékiás meghirdeti a páskaünnepet|Azután üzenetet küldött Ezékiás egész Izráelnek és Júdának, sőt Efraimnak és Manassénak is írt leveleket, hogy jöjjenek el Jeruzsálembe, az ÚR házába, hogy tartsák meg a páskát az ÚRnak, Izráel Istenének.||1818;-1830
11831||2.Krón.30.2||És tanácsot tartottak a király és fejedelmei és az egész gyülekezet Jeruzsálemben, hogy a második hónapban tartsák meg a páskát.||3975;3976
11832||2.Krón.30.3||Mert a maga idejében nem tudták megtartani, mivel a papok nem szentelhették meg magukat kellő számban, és a nép sem gyűlt össze Jeruzsálemben.||
11833||2.Krón.30.4||És ez a dolog igen tetszett a királynak is és az egész gyülekezetnek.||
11834||2.Krón.30.5||Elhatározták tehát, hogy kihirdetik egész Izráelben Beérsebától Dánig, hogy jöjjenek Jeruzsálembe, és tartsanak páskát az ÚRnak, Izráel Istenének, mert már régóta nem tartották meg ily sokan úgy, ahogy meg van írva.||
11835||2.Krón.30.6||Elmentek tehát a hírvivők a király és a fejedelmek levelével egész Izráelbe és Júdába, és a király parancsa szerint ezt hirdették: Izráel fiai! Térjetek vissza Ábrahám, Izsák és Izráel Istenéhez, az ÚRhoz, és ő is visszatér a maradékhoz, akik megmenekültek közületek Asszíria királyának kezéből.||9991
11836||2.Krón.30.7||Ne legyetek olyanok, mint atyáitok és testvéreitek, akik elpártoltak az ÚRtól, atyáik Istenétől. Ezért hagyta elpusztulni őket, ahogy ti magatok is látjátok.||9971;9972
11837||2.Krón.30.8||Most azért ne keményítsétek meg nyakatokat, mint atyáitok. Adjatok kezet az ÚRnak, jöjjetek el szentélyébe, amelyet örökre megszentelt, és szolgáljatok az ÚRnak, a ti Isteneteknek, akkor elfordul rólatok haragja.||9998;-10000
11838||2.Krón.30.9||Mert ha ti megtértek az ÚRhoz, akkor testvéreitek és fiaitok irgalmat találnak azoknál, akik fogságba vitték őket, és visszatérnek erre a földre, mert irgalmas és kegyelmes az ÚR, a ti Istenetek, és nem fordítja el arcát tőletek, ha visszatértek hozzá.||9956;11321;11338;-11340
11839||2.Krón.30.10||A hírvivők városról városra jártak Efraim és Manassé földjén egészen Zebulonig, de kinevették és kigúnyolták őket.||
11840||2.Krón.30.11||Csak néhányan Ásér, Manassé és a Zebulon nemzetségéből alázták meg magukat, és jöttek el Jeruzsálembe.||
11841||2.Krón.30.12||Júdában is ezt cselekedte Istennek keze: egy akaratot adott beléjük, hogy engedjenek a király és a fejedelmek parancsának az ÚR beszéde szerint.||
11842||2.Krón.30.13||Sok nép gyűlt Jeruzsálembe, hogy a kovásztalan kenyerek ünnepét megtartsák a második hónapban, igen nagy gyülekezet volt.||11830;1818;-1836
11843||2.Krón.30.14||Nekifogtak, és lerombolták az oltárokat, amelyek Jeruzsálemben voltak. A tömjénezőoltárokat is mind lerontották és a Kidrón-patakba dobálták.||11768;-11770
11844||2.Krón.30.15||Azután levágták a páskabárányt a második hónap tizennegyedik napján. A papok és a léviták pedig megalázkodtak, megszentelték magukat, és égőáldozatokat vittek az ÚR házába.||11827
11845||2.Krón.30.16||Odaálltak szokásos helyükre Mózesnek, Isten emberének törvénye szerint, és a papok hintették a léviták kezéből átvett vért.||
11846||2.Krón.30.17||Minthogy pedig igen sokan voltak a gyülekezetben, akik nem szentelték meg magukat, ezért a lévitákra maradt a páskabárány levágása és az ÚRnak szentelése azok helyett, akik tisztátalanok voltak.||
11847||2.Krón.30.18||Mert a nép nagy része, sokan Efraimból, Manasséból, Issakárból és Zebulonból nem tisztították meg magukat, mégis ettek a páskabárányból, ellentétben azzal, ami meg van írva. Ezért Ezékiás így könyörgött értük: A kegyes ÚR bocsássa meg ezt||
11848||2.Krón.30.19||mindenkinek, aki szívét elkészítette, hogy keresse az URat, atyái Istenét, bár nem volt olyan tiszta, ahogyan a szentélyhez illik!||
11849||2.Krón.30.20||És meghallgatta az ÚR Ezékiást, és megkegyelmezett a népnek.||
11850||2.Krón.30.21|A kovásztalan kenyerek ünnepe|Azután nagy örömmel megtartották Izráel fiai, akik Jeruzsálemben tartózkodtak, a kovásztalan kenyerek ünnepét hét napon át. És a léviták és a papok mindennap dicsérték az URat az ÚRnak szépen zengő hangszerekkel.||
11851||2.Krón.30.22||Ezékiás pedig szívhez szólóan beszélt minden lévitával, akik értelmesen és odaadóan munkálkodtak az ÚRért. Ünnepi lakomát tartottak hét napon át, hálaadó áldozatokat mutattak be, és dicsérték az URat, atyáik Istenét.||
11852||2.Krón.30.23||Aztán tanácsot tartott az egész gyülekezet, hogy még hét napig ünnepet szenteljenek. Így még hét napot töltöttek el vigasságban.||
11853||2.Krón.30.24||Mert Ezékiás, Júda királya ezer bikát és hétezer juhot adott a gyülekezetnek, és a fejedelmek is ezer bikát és tízezer juhot adtak a gyülekezetnek, és sok pap szentelte meg magát.||
11854||2.Krón.30.25||Örvendezett tehát Júda egész gyülekezete, a papok és a léviták és az egész gyülekezet, amely Izráelből jött, valamint az Izráel földjéről jött és a Júdában lakó jövevények.||
11855||2.Krón.30.26||Nagy vigasság volt Jeruzsálemben. Salamonnak, Izráel királyának, Dávid fiának idejétől fogva nem volt ehhez hasonló ünnep Jeruzsálemben.||
11856||2.Krón.30.27||Ezek után fölálltak a papok és a léviták, és megáldották a népet. És szavuk meghallgatásra talált, és felhatott könyörgésük a mennybe, Isten szentséges lakóhelyére.||3846;-3850
11857||2.Krón.31.1|Ezékiás gondoskodik a papokról és a lévitákról|Amikor mindezek befejeződtek, kivonult egész Izráel, amely ott tartózkodott, Júda városaiba, és a bálványokat széttörték, az Asérá-oszlopokat kivagdalták, és teljesen lerombolták a magaslatokat és oltárokat egész Júdában, Benjáminban, Efraimban és Manasséban. Azután visszatértek Izráel fiai, mindenki a maga örökségébe és városába.||10030
11858||2.Krón.31.2||Ezékiás megállapította a papok és a léviták beosztását, mindenkit szolgálatának megfelelően osztott be; a papokat és a lévitákat az égőáldozatokhoz és a hálaadó áldozatokhoz, a szolgálatra, hálaadásra és dicséretre az ÚR táborának kapuiban.||10986;11080;11676
11859||2.Krón.31.3||A király jövedelmének egy részét az égőáldozatok számára adta, a reggeli és esti égőáldozatokra, a szombatnapok, az újhold és az ünnepek égőáldozatai számára, ahogy meg van írva az ÚR törvényében.||4580;4609
11860||2.Krón.31.4||Meghagyta a népnek is, Jeruzsálem lakosainak, hogy adják meg a papok és a léviták járandóságát, és ragaszkodjanak az ÚR törvényéhez.||
11861||2.Krón.31.5||Amint ennek híre ment, Izráel fiai bőséggel hoztak a gabona, a must és az olaj, a méz és minden mezei termés legjavából, és bőségesen meghozták a tizedet is.||
11862||2.Krón.31.6||Izráel és Júda fiai, akik Júda városaiban laktak, ők is elhozták a szarvasmarhából és a juhokból a tizedet és annak szent tizedét, amit az ÚRnak, az ő Istenüknek szenteltek, és rakásokba halmozták föl.||
11863||2.Krón.31.7||A harmadik hónapban kezdték a rakásokat rakni, és a hetedik hónapban fejezték be.||
11864||2.Krón.31.8||Amikor pedig Ezékiás és a fejedelmek odamentek, és látták a rakásokat, áldották az URat és népét, Izráelt.||
11865||2.Krón.31.9||Ezékiás megkérdezte a papokat és a lévitákat a rakások felől.||
11866||2.Krón.31.10||A Cádók nemzetségéből való Azarjáhú, a főpap így felelt nekik: Mióta az ÚR házába kezdték hozni az ajándékokat, eleget ettünk, és sok meg is maradt belőle, mert az ÚR megáldotta népét, és ez a rakás megmaradt.||11751;11752
11867||2.Krón.31.11||Erre Ezékiás meghagyta, hogy készítsenek kamrákat az ÚR házában, és elkészítették azokat.||
11868||2.Krón.31.12||Azután becsületesen behordták az ajándékokat, a tizedet és amit megszenteltek, és ezeknek a főgondnoka Kónanjáhú lévita lett, helyettese pedig testvére, Simei.||
11869||2.Krón.31.13||Jehiél pedig és Azarjáhú, Nahat, Aszáél, Jerimót, Józábád, Eliél, Jiszmakjáhú, Mahat és Benájáhú gondnokok voltak Kónanjáhúnak és testvérének, Simeinek a keze alatt Ezékiás királynak és Azarjáhúnak, az Isten háza elöljárójának a megbízásából.||
11870||2.Krón.31.14||A lévita Kóré pedig, Jimná fia, a keleti kapu őre az Isten számára tett önkéntes adományokra ügyelt, ő adta ki az ÚRnak felajánlott és igen szent dolgokat.||
11871||2.Krón.31.15||Mellette szolgált hűséggel Éden, Minjámin, Jésúa, Semajáhú, Amarjáhú és Sekanjáhú a papok városaiban. Ők végezték az elosztást testvéreik számára beosztásuk szerint, a nagyoknak és a kicsiknek egyaránt,||6389;6391
11872||2.Krón.31.16||a jegyzékbe vett férfiakon kívül a háromévesektől fölfelé mindenkinek, akinek bejárása volt az ÚR házába a maga napján napi szolgálatában, hivatalában vagy beosztásában.||
11873||2.Krón.31.17||A papokat családjaik szerint vették származási jegyzékbe, a lévitákat pedig húszévestől fölfelé kötelezettségük és teendőik szerint.||10990;10991
11874||2.Krón.31.18||Be kellett írni a jegyzékbe egész közösségüket kisdedekkel, feleségükkel, fiaikkal, leányaikkal együtt, mert hűséges szolgálatuk a szentélynél megszentelte őket.||
11875||2.Krón.31.19||Áron fiainak, a papoknak a városaikhoz tartozó vidék környékén minden városban voltak név szerint kijelölt embereik, hogy kiadják a részét minden férfinak a papok közül és a jegyzékbe beírt minden lévitának.||
11876||2.Krón.31.20||Így cselekedett Ezékiás egész Júdában. Azt tette, ami jó, igaz és helyes volt Istene, az ÚR előtt.||
11877||2.Krón.31.21||Minden munkában, amelyet Isten házának szolgálatában, a törvényben és parancsolat szerint elkezdett, Istenét keresve, teljes szívvel járt el, és ezért eredményes volt.||
11878||2.Krón.32.1|Szanhérib asszír király Jeruzsálem ellen támad|Ezek után a hűségesen véghez vitt dolgok után eljött Szanhérib asszír király, és betört Júdába, ostrom alá vette a megerősített városokat, azt gondolva, hogy elfoglalja azokat magának.||10039;18399
11879||2.Krón.32.2||Mikor tehát Ezékiás látta, hogy Szanhérib betört, és Jeruzsálemet meg akarja szállni,||
11880||2.Krón.32.3||tanácsot tartott vezéreivel és vitézeivel arról, hogy a városon kívül levő forrásokat betömik; és azok támogatták őt.||
11881||2.Krón.32.4||Nagy sokaság gyűlt össze, betömtek minden forrást és patakot, amely azon a területen folyt át, és azt mondták: Miért találjanak az asszír királyok elegendő vizet, ha idejönnek?||
11882||2.Krón.32.5||Majd nekibátorodott, megépítette a beomlott városfalat, megmagasította az őrtornyokat, és kívül másik kőfalat is emelt, és megerősítette Millót Dávid városában. Ezenfölül sok fegyvert és pajzsot csináltatott.||
11883||2.Krón.32.6||A nép fölé hadvezéreket rendelt, majd maga köré gyűjtötte őket a városkapu előtti téren, és szívükhöz szólt e szavakkal:||
11884||2.Krón.32.7||Legyetek erősek és bátrak, semmit ne féljetek, meg ne rettenjetek az asszír királytól és a vele levő egész sokaságtól, mert velünk többen vannak, mint ővele!||
11885||2.Krón.32.8||Ővele testi erő van, velünk pedig az ÚR, a mi Istenünk, hogy megsegítsen minket, és értünk harcoljon. És megbátorodott a hadinép, amikor ezt hallotta Ezékiástól, Júda királyától.||11898
11886||2.Krón.32.9|Szanhérib meghódolásra szólítja föl Ezékiást|Ezek után Szanhérib asszír király, aki Lákis mellett volt egész seregével, elküldte szolgáit Jeruzsálembe Ezékiáshoz, Júda királyához és egész Júdához ezzel az üzenettel:||9359;-9377
11887||2.Krón.32.10||Ezt mondja Szanhérib, az asszír király: Kiben bíztok, hogy Jeruzsálemben maradtok az ostrom idején?||
11888||2.Krón.32.11||Csak nem ámított el titeket Ezékiás, hogy éhséggel és szomjúsággal öljön meg titeket, mikor ezt mondja: Az ÚR, a mi Istenünk megszabadít minket az asszír király kezéből?||
11889||2.Krón.32.12||Hát nem Ezékiás pusztította-e el az ő magaslatait és oltárait, amikor így szólt Júdához és Jeruzsálemhez: „Csak egy oltár előtt borulhattok le, és csak azon tömjénezhettek!”?||
11890||2.Krón.32.13||Hát nem tudjátok-e, mit műveltem én és az én atyáim e föld minden népével? Vajon e föld népeinek istenei meg tudták-e szabadítani kezemből az országukat?||
11891||2.Krón.32.14||E népek istenei közül, amelyeket atyáim elpusztítottak, kicsoda az, aki megszabadíthatta volna kezemből a népét? Hát a ti Istenetek ki tudna szabadítani benneteket a kezemből?||
11892||2.Krón.32.15||Most azért ne ámítson el és ne csaljon meg titeket Ezékiás ily módon. Ne higgyetek neki, mert ha egyetlen népnek és országnak istene sem szabadíthatta meg a népét az én kezemből és atyáim kezéből, mennyivel kevésbé szabadíthat meg titeket a ti Istenetek az én kezemből?||
11893||2.Krón.32.16||Szolgái még sok mást is mondtak az ÚR Isten ellen és szolgája, Ezékiás ellen.||
11894||2.Krón.32.17||Leveleket is írt Szanhérib, melyben az URat, Izráel Istenét káromolta, és így beszélt ellene: Ahogy az ezen a földön lakó népek istenei nem szabadíthatták meg népüket a kezemből, úgy Ezékiás Istene sem menti meg népét kezemből.||10077;-10082
11895||2.Krón.32.18||Nagy hangosan, héber nyelven kiáltoztak a várfalra Jeruzsálem népének, hogy megrettentsék és megháborítsák, abban a reményben, hogy így a várost elfoglalhatják.||18409;18411
11896||2.Krón.32.19||Úgy szóltak Jeruzsálem Istenéről, mint a föld népeinek isteneiről, melyeket emberi kéz alkotott.||18439
11897||2.Krón.32.20|Az Úr megszabadítja Jeruzsálemet|Akkor Ezékiás király és vele együtt Ézsaiás próféta, Ámóc fia is könyörgött e káromlás miatt, és segítségért kiáltottak az ég felé.||10078;10082
11898||2.Krón.32.21||Az ÚR pedig elküldte angyalát, aki minden erős vitézt, fejedelmet és vezért megölt az asszír király táborában, és ő nagy szégyennel visszatért országába. Mikor pedig bement istenének házába, ott saját fiai fegyverrel ölték meg.||18456;18457;18458
11899||2.Krón.32.22||Megszabadította tehát az ÚR Ezékiást és Jeruzsálem népét Szanhéribtől, az asszír királytól és mindenki mástól, és nyugalmat adott nekik mindenfelől.||
11900||2.Krón.32.23||Sokan hoztak ezért ajándékokat Jeruzsálembe az ÚRnak és drágaságokat Ezékiásnak, Júda királyának, és nagy tekintélye lett minden nép előtt.||
11901||2.Krón.32.24|Ezékiás halála|Abban az időben Ezékiás halálos betegségbe esett, de könyörgött az ÚRhoz, aki szólt hozzá, és csodajelt adott neki.||18459;-18466
11902||2.Krón.32.25||Azonban nem volt hálás Ezékiás az iránta tanúsított jótéteményért, felfuvalkodott magában, és ezért Isten haragja sújtotta őt és Júdát és Jeruzsálemet.||
11903||2.Krón.32.26||De amikor megalázta magát felfuvalkodottságában Ezékiás Jeruzsálem lakosaival együtt, nem szállt többé rájuk az ÚR haragja Ezékiás idejében.||10113;10119
11904||2.Krón.32.27||Ezékiásnak igen nagy gazdagsága és dicsősége volt, és az ezüst, az arany, a drágakövek és drága fűszerek, pajzsok és mindenféle drága dolgok számára kincstárat készíttetett magának.||
11905||2.Krón.32.28||A gabona-, a bor- és az olajtermésnek raktárakat, és mindenféle állat számára istállókat, a nyájaknak pedig aklokat készíttetett.||
11906||2.Krón.32.29||Városokat is építtetett magának. Igen sok juhot és állatot is szerzett, mert Isten nagy gazdagságot adott neki.||
11907||2.Krón.32.30||Ezékiás volt az, aki elzárta a Gíhón vizének felső forrását, és Dávid városának nyugati részén vezette le azt. Ezékiás minden dolgában igen eredményes volt.||
11908||2.Krón.32.31||De mikor a babilóni fejedelmek követeket küldtek hozzá, hogy tudakozódjanak a csoda felől, amely az országban történt, Isten elhagyta őt, hogy megkísértse, és kitudódjék, mi van a szívében.||10111
11909||2.Krón.32.32||Ezékiás többi dolga pedig és jótéteményei, íme, meg vannak írva Ézsaiás prófétának, Ámóc fiának látomásában és Júda és Izráel királyainak könyvében.||10045;10046
11910||2.Krón.32.33||Aztán elaludt Ezékiás, és atyáihoz tért, és azon a dombon temették el, ahol Dávid fiainak a sírjai voltak, és egész Júda és Jeruzsálem nagy tisztességet tett neki halálakor. Utána fia, Manassé lett a király.||
11911||2.Krón.33.1|Manassé bálványozása és büntetése|Tizenkét esztendős volt Manassé, amikor uralkodni kezdett, és ötvenöt esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||10122;-10128
11912||2.Krón.33.2||És gonoszul cselekedett az ÚR szemében azoknak a népeknek az utálatosságai szerint, akiket az ÚR kiűzött Izráel fiai elől.||
11913||2.Krón.33.3||Mert újból fölépítette a magaslatokat, amelyeket apja, Ezékiás azelőtt lerontott, és oltárokat emelt Baalnak, Asérákat is készített, és leborult az ég minden serege előtt, és szolgált nekik.||11843;5363
11914||2.Krón.33.4||Sőt az ÚR házában is épített oltárokat, amelyről pedig az ÚR azt mondta: Jeruzsálemben lesz a nevem örökké.||10125;11338;-11342
11915||2.Krón.33.5||Oltárokat épített az ég minden seregének az ÚR házának mindkét udvarában.||
11916||2.Krón.33.6||A fiait is elégette áldozatul a Ben-Hinnóm-völgyben. Az idő forgását figyelte, jövendőmondást, varázslást és szemfényvesztést űzött, halottlátókat és jövendőmondókat tartott, és sok gonoszságot cselekedett az ÚR szeme előtt, hogy őt haragra indítsa.||11769;3312
11917||2.Krón.33.7||Azt a bálványszobrot, amelyet csináltatott, az ÚR házában állította föl, amelyről pedig azt mondta Isten Dávidnak és fiának, Salamonnak: E házba és Jeruzsálembe helyezem nevemet mindörökre, mert ezt választottam Izráel minden törzse közül.||9055;8910;16230
11918||2.Krón.33.8||És nem űzöm ki Izráelt e földről, melyet atyáitoknak adtam, de csak akkor, ha ők is megtartják mindazt a törvényt, mindazokat a rendelkezéseket és végzéseket, amelyeket Mózes által parancsoltam nekik.||8191;5612;5626;-5637
11919||2.Krón.33.9||De Manassé tévelygésbe vitte Júdát és Jeruzsálem lakóit, hogy még gonoszabbul cselekedjenek, mint azok a népek, akiket az ÚR kigyomlált Izráel fiai elől.||
11920||2.Krón.33.10||És noha megszólította az ÚR Manassét és népét, mégsem figyeltek rá.||10132;-10136
11921||2.Krón.33.11||Rájuk hozta azért az ÚR az asszír király seregének vezéreit, akik megfogták Manassét, vasba verték és megkötözték őt két lánccal, és Babilónba vitték.||10118;5647;8195
11922||2.Krón.33.12||Mikor aztán nagy nyomorúságban volt, az ÚRhoz, az ő Istenéhez fohászkodott, és teljesen megalázta magát atyái Istene előtt.||11321;-11323
11923||2.Krón.33.13||S ő, miután könyörgött hozzá, megkönyörült rajta, és meghallgatta könyörgését, visszahozta őt Jeruzsálembe, az ő országába. Így tudta meg Manassé, hogy az ÚR az igaz Isten.||11339;11340;3564;3566
11924||2.Krón.33.14|Manassé megtérése és halála|Ezek után külső várfalat épített Dávid városához Gíhóntól nyugatra a völgyben, a Hal-kapu bejáratáig. A Várhegyet is körülvette vele, magasra emelve, Júdában pedig minden megerősített városba seregvezéreket helyezett.||
11925||2.Krón.33.15||Eltávolította az ÚR házából az idegen isteneket és a bálványokat, és minden oltárt, amelyet az ÚR házának hegyén és Jeruzsálemben építtetett egykor, kidobatott a városon kívülre.||11914;11915;11843
11926||2.Krón.33.16||Helyreállította az ÚR oltárát, és hálaadó és dicsőítő áldozatokat mutatott be rajta, és megparancsolta Júdának, hogy szolgáljanak az ÚRnak, Izráel Istenének.||
11927||2.Krón.33.17||A nép ugyan még továbbra is a magaslatokon áldozott, de csak az ÚRnak, az ő Istenének.||5245;-5248;3238;-3239
11928||2.Krón.33.18||Manassé többi dolga pedig, Istenéhez való könyörgése, a látók intése, akik az ÚRnak, Izráel Istenének nevében szóltak neki, íme, meg vannak írva Izráel királyainak dolgai között.||10123;-10139
11929||2.Krón.33.19||Könyörgése pedig és annak meghallgatása, valamint minden vétke és hűtlensége, meg azok a helyek, amelyeken magaslatokat épített, és Asérákat és bálványokat állított föl, mielőtt megalázta volna magát, íme, meg vannak írva a látók beszédeiben.||
11930||2.Krón.33.20||Majd elaludt Manassé, és atyáihoz tért, és eltemették palotája kertjében. Fia, Ámón lett utána a király.||10139
11931||2.Krón.33.21|Ámón rövid uralkodása|Huszonkét esztendős volt Ámón, amikor uralkodni kezdett, és két esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||10140;-10146
11932||2.Krón.33.22||Gonoszul cselekedett az ÚR szemében, miként apja, Manassé is. Ámón is áldozott mindazoknak a bálványoknak, amelyeket apja, Manassé csináltatott, és azoknak szolgált.||
11933||2.Krón.33.23||Nem alázta meg magát az ÚR előtt, mint apja, Manassé, hanem még sokasította Ámón a bűnt.||
11934||2.Krón.33.24||De szolgái pártot ütöttek ellene, és megölték saját palotájában.||
11935||2.Krón.33.25||Az ország népe pedig levágta mindazokat, akik pártot ütöttek Ámón király ellen. Azután fiát, Jósiást tette királlyá az ország népe.||
11936||2.Krón.34.1|Jósiás király vallási reformja|Nyolcesztendős volt Jósiás, amikor uralkodni kezdett, és harmincegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||10148
11937||2.Krón.34.2||Jó dolgot cselekedett az ÚR előtt, és atyjának, Dávidnak az útjain járt, nem hajolt el sem jobbra, sem balra.||9255
11938||2.Krón.34.3||Királyságának nyolcadik esztendejében, amikor még gyermek volt, keresni kezdte apjának, Dávidnak Istenét, tizenkettedik esztendejében pedig elkezdte megtisztítani Júdát és Jeruzsálemet a magaslatoktól, Aséráktól, faragott bálványoktól és öntött képektől.||11932;10171;-10182
11939||2.Krón.34.4||A jelenlétében rombolták le a Baalok oltárait, és a rajtuk levő szobrokat is ő dobáltatta le. Az Asérákat, bálványokat és öntött képeket mind szétrombolta, apróra törette és széthintette azoknak a sírhelyén, akik ezeknek áldoztak.||10172;-10174;2458
11940||2.Krón.34.5||A papok csontjait megégette az oltáraikon, és így tisztította meg Júdát és Jeruzsálemet.||10182;10183
11941||2.Krón.34.6||Így cselekedett Manassé, Efraim és Simeon városaiban is egészen Naftáliig, azok romjain körös-körül.||
11942||2.Krón.34.7||Lerombolta az oltárokat, az Asérákat, a bálványszobrokat pedig mind porrá törette, és darabokra vágatott minden tömjénezőoltárt Izráel egész országában, azután visszatért Jeruzsálembe.||
11943||2.Krón.34.8||Királyságának tizennyolcadik esztendejében pedig, miután az országot és a templomot megtisztította, elküldte Sáfánt, Acaljáhú fiát és Maaszéjáhút, a város elöljáróját és Jóáhot, Jóáház fiát, a kancellárt, hogy javítsák ki Istenének, az ÚRnak a házát.||
11944||2.Krón.34.9||Ezek elmentek Hilkijjá főpaphoz, és átadták neki az Isten házában összegyűlt pénzt, amelyet a léviták, a kapuőrök gyűjtöttek Manasséból, Efraimból és az egész Izráel maradékától, egész Júda, Benjámin és Jeruzsálem lakóitól.||10151
11945||2.Krón.34.10||Átadták a munkavezetőknek, akik felügyeltek az ÚR házában, hogy azt azoknak a munkásoknak adják, akik az ÚR házában dolgoznak; hogy javítsák ki és állítsák helyre a templomot.||
11946||2.Krón.34.11||Adtak pénzt az ácsoknak és a kőműveseknek is, hogy vegyenek faragott köveket és fákat a gerendázatra és a termek beborítására, amelyeket Júda királyai hagytak tönkremenni.||10153;10154
11947||2.Krón.34.12||Az emberek pedig hűségesen végezték a munkát. Mérári fiai közül Jahat és Óbadjáhú léviták, a kehátiak közül Zakarjá és Mesullám felügyelt rájuk, és irányította őket. Azok a léviták pedig, akik értettek a hangszerekhez,||10991
11948||2.Krón.34.13||felügyelték a teherhordókat, és irányították a munkát végzőket minden területen. Léviták voltak az írnokok, tanácsosok és a kapuőrök is.||
11949||2.Krón.34.14|A törvénykönyv megtalálása|Amikor kihozták az ÚR házában összegyűlt pénzt, megtalálta Hilkijjá pap az ÚR törvénykönyvét, amelyet Mózes által kaptak.||
11950||2.Krón.34.15||Ekkor Hilkijjá azt mondta Sáfánnak, a kancellárnak: Megtaláltam ezt a törvénykönyvet az ÚR házában. És Hilkijjá átadta a könyvet Sáfánnak.||
11951||2.Krón.34.16||Sáfán pedig a királyhoz vitte a könyvet, és így mondta el neki a dolgot: Hűségesen elvégezték szolgáid mindazt, amit rájuk bíztál.||
11952||2.Krón.34.17||Összeszedték az ÚR házában talált pénzt és a felügyelők és munkások kezébe adták.||
11953||2.Krón.34.18||Továbbá ezt is jelentette Sáfán kancellár a királynak: Hilkijjá pap egy könyvet adott nekem. Majd Sáfán fölolvasott belőle a király előtt.||
11954||2.Krón.34.19||Mikor pedig a király hallotta a törvény beszédeit, megszaggatta a ruháját.||
11955||2.Krón.34.20||Majd ezt parancsolta a király Hilkijjá papnak és Ahikámnak, Sáfán fiának, Abdónnak, Míká fiának és a kancellárnak, Sáfánnak, valamint Aszájának, a király szolgájának:||
11956||2.Krón.34.21||Menjetek el, és kérdezzétek meg az URat énértem meg Izráel és Júda maradékáért e könyv beszédei felől, amely előkerült. Mert nagy az ÚR haragja, amely ránk száll azért, mert atyáink nem tartották meg az ÚR beszédét, és nem úgy cselekedtek, amint e könyvben meg van írva.||
11957||2.Krón.34.22||Elment tehát Hilkijjá és a király embere Hulda prófétanőhöz, Sallumnak, Tokhat fiának, Haszrának, a ruhák gondnoka unokájának feleségéhez, aki Jeruzsálemben, az újvárosban lakott, és beszéltek vele erről.||10161
11958||2.Krón.34.23||Ő ezt mondta nekik: Így szól az ÚR, Izráel Istene: „Mondjátok meg annak az embernek, aki titeket hozzám küldött, hogy||
11959||2.Krón.34.24||ezt mondja az ÚR: Íme, veszedelmet hozok erre a helyre és lakosaira; mindazt az átkot, amely meg van írva abban a könyvben, amelyet felolvastak Júda királya előtt.||
11960||2.Krón.34.25||Mert elhagytak engem, és idegen isteneknek tömjéneztek, hogy engem haragra gerjesszenek kezük minden csinálmánya által. Felgerjedt haragom e hely ellen, és nem alszik ki.”||
11961||2.Krón.34.26||Júda királyának pedig, aki titeket ideküldött, hogy az URat megkérdezzétek, így szóljatok: Így szól az ÚR, Izráel Istene: „Ami a beszédeket illeti, amelyeket hallottál:||
11962||2.Krón.34.27||mivel meglágyult a szíved, és megaláztad magad Isten előtt, amikor meghallottad beszédét e hely és lakosai ellen, és megaláztad magad előttem, ruhádat megszaggattad, és sírtál előttem, én is meghallgattalak, ezt mondja az ÚR.||
11963||2.Krón.34.28||Íme, atyáid mellé kerülsz, és békességgel tesznek sírodba. Nem látja szemed azt a veszedelmet, amelyet e helyre és lakóira hozok.” Ezt a választ megvitték a királynak.||11989;-11993;12001;12002;12012;-12016
11964||2.Krón.34.29|A szövetség megújítása a törvénykönyv alapján|Akkor a király elküldte megbízottjait, és összegyűjtette Júda és Jeruzsálem véneit.||10168;10169
11965||2.Krón.34.30||Majd a király fölment az ÚR házába, és vele együtt minden júdabeli férfi, Jeruzsálem lakói, a papok, a léviták és az egész nép apraja-nagyja, és felolvasta fülük hallatára a szövetség könyvének minden igéjét, amelyet az ÚR házában találtak.||11949;11950
11966||2.Krón.34.31||Azután felállt a király a helyére, és szövetséget kötött az ÚR előtt, hogy az URat fogják követni, és hogy parancsait, intéseit és rendeléseit teljes szívvel és lélekkel meg fogják tartani, és a szövetség igéi szerint cselekszenek, ahogy meg van írva abban a könyvben.||6501
11967||2.Krón.34.32||Megfogadtatta ezt a dolgot a Jeruzsálemből és Benjáminból valókkal. És Jeruzsálem lakói Istennek, atyáik Istenének szövetsége szerint cselekedtek.||
11968||2.Krón.34.33||Majd elpusztított Jósiás minden utálatos bálványt Izráel fiainak egész földjéről, és minden Izráelben élőt arra kényszerített, hogy az ÚRnak, Istenüknek szolgáljon. És Jósiás egész életében nem szakadtak el az ÚRtól, atyáik Istenétől.||12551;12552;12579;10171;-10182
11969||2.Krón.35.1|A páska ünneplése|Jósiás a páskát is megtartotta az ÚR tiszteletére Jeruzsálemben, és levágták a páskabárányt az első hónap tizennegyedik napján.||10188;-10190
11970||2.Krón.35.2||A papokat őrhelyükre állította, és az ÚR házának a szolgálatára buzdította őket.||
11971||2.Krón.35.3||Ezt mondta a lévitáknak, akik az egész Izráelt tanítják, és az ÚRnak szentelték magukat: Helyezzétek a szent ládát abba a házba, amelyet Salamon, Dávid fia, Izráel királya épített. Nem kell most már a vállatokon hordoznotok. Szolgáljatok immár az ÚRnak, a ti Isteneteknek és az ő népének, Izráelnek!||11011
11972||2.Krón.35.4||Készüljetek föl családjaitok és beosztásotok szerint, ahogy Dávid, Izráel királya elrendelte, és fia, Salamon megírta.||10990;-11017
11973||2.Krón.35.5||Álljatok föl a szentélyben, és a nép közül való testvéreitek családjainak rendje a léviták családjának egy-egy csoportja szerint legyen.||10991
11974||2.Krón.35.6||Azután vágjátok le a páskabárányt, szenteljétek meg magatokat, és készítsétek el azt testvéreiteknek, hogy az ÚRnak Mózes által kapott igéje szerint cselekedjetek.||
11975||2.Krón.35.7||Jósiás a nép fiainak szám szerint harmincezer juhot, bárányt és gödölyét adott a páskaáldozatokra, mindenkinek, aki ott volt; valamint háromezer bikát. Ezek mind a király jószágaiból voltak.||9049
11976||2.Krón.35.8||Fejedelmei is adakoztak önként a közösségnek, a papoknak és a lévitáknak. Hilkijjá, Zekarjáhú és Jehiél, az Isten házának felügyelői kétezerhatszáz juhot és háromszáz bikát adtak a papoknak a páskaáldozatra.||
11977||2.Krón.35.9||Kónanjáhú és testvérei, Semajáhú és Netanél, továbbá Hasabjáhú, Jeiél és Józábád, a léviták fejedelmei ötezer juhot és ötszáz bikát adtak a lévitáknak a páskaáldozatokra.||
11978||2.Krón.35.10||Miután a szolgálatot előkészítették, a papok és a léviták is beosztásuk szerint a helyükre álltak, ahogy a király parancsolta nekik.||
11979||2.Krón.35.11||Azután levágták a páskabárányt, és a papok hintették kezükkel a vért, a léviták pedig a bárányok bőrét nyúzták le.||
11980||2.Krón.35.12||Különválasztották az egészen elégő áldozatra valókat, és odaadták azokat a nép közül való családok csoportjainak, hogy áldozzanak az ÚRnak, amint az Mózes könyvében meg van írva. Ugyanígy adtak a bikákból is.||
11981||2.Krón.35.13||Majd tűzön megsütötték a páskabárányt a rendelkezés szerint. A megszentelt állatokat pedig megfőzték fazekakban, vasfazekakban és üstökben, és gyorsan odaadták az egész közösségnek.||1824;1825
11982||2.Krón.35.14||Ezek után maguknak és a papoknak is elkészítették a páskabárányt, mert Áron fiai, a papok az égőáldozatoknak és a kövérjének a feláldozásával foglalatoskodtak késő éjszakáig. Ezért a léviták készítették el azokat maguknak és Áron fiainak, a papoknak is.||
11983||2.Krón.35.15||Az énekesek, Ászáf fiai is szolgálatban voltak Dávidnak, Ászáfnak, Hémánnak és Jedútúnnak, a király prófétájának rendelkezése szerint. A kapuőrök is mindnyájan az ajtóknál álltak. Nem távozhattak el szolgálatukból, hanem testvéreik, a léviták készítették el nekik.||11049;11050
11984||2.Krón.35.16||Így készítettek elő minden szolgálatot az ÚRnak azon a napon, hogy megtartsák a páskát, egészen elégő áldozatokkal áldozva az ÚR oltárán, ahogy Jósiás király megparancsolta.||
11985||2.Krón.35.17||Megtartották tehát Izráel ott lévő fiai a páskát abban az időben, meg a kovásztalan kenyerek ünnepét hét napon át.||1834
11986||2.Krón.35.18||Ehhez hasonló páskát nem tartottak Izráelben Sámuel próféta ideje óta. Izráel királyai közül senki sem tartott olyan páskát, amilyet Jósiás tartott és a papok, a léviták, egész Júda és akik Izráelből jelen voltak, meg Jeruzsálem lakosai.||10189;10190
11987||2.Krón.35.19||Jósiás királyságának tizennyolcadik évében tartották ezt a páskát.||
11988||2.Krón.35.20|Jósiás elesik a megiddói csatában|Azok után, hogy Jósiás helyreállította Isten házát, felvonult Nékó, Egyiptom királya, hogy elfoglalja az Eufrátesz mellett lévő Karkemis városát, de Jósiás ellene indult.||20114
11989||2.Krón.35.21||Nékó követeket küldött hozzá ezzel az üzenettel: Mi közöm hozzád, Júda királya? Én most nem ellened megyek, hanem ellenségem háza ellen, és Isten parancsolta, hogy siessek. Ne ellenkezz Istennel, aki velem van, hogy el ne veszítsen téged.||
11990||2.Krón.35.22||Jósiás mégsem tért ki előle, hanem harcra készülve álruhát öltött. Nem hallgatott Nékó beszédére, amely Isten szájából származott. Elment tehát, hogy megütközzék vele Megiddó mezején.||23123
11991||2.Krón.35.23||Amikor az íjászok nyilakkal meglőtték Jósiás királyt, ezt mondta a király a szolgáinak: Vigyetek ki innen, mert nagyon megsebesültem.||
11992||2.Krón.35.24||Akkor szolgái leemelték őt a szekérből, egy másik szekérre helyezték és Jeruzsálembe vitték. Ott halt meg, és eltemették atyái sírjába. Egész Júda és Jeruzsálem siratta Jósiást.||
11993||2.Krón.35.25||Jeremiás siratódalt szerzett Jósiás fölött. Az énekesek és énekesnők pedig mind e mai napig megéneklik Jósiást gyászdalaikban. Ez szokássá is lett Izráelben, íme, meg is van írva Jeremiás siralmaiban.||19259
11994||2.Krón.35.26||Jósiás egyéb dolgai pedig és az ÚR törvényében megírtak szerinti kegyes tettei||
11995||2.Krón.35.27||és dolgai elejétől végéig, íme, meg vannak írva Izráel és Júda királyainak könyvében.||10148;10195
11996||2.Krón.36.1|A fáraó Jójákimot teszi királlyá|Azután az ország népe elővezette Jóáházt, Jósiás fiát, és királlyá tette apja után Jeruzsálemben.||10197
11997||2.Krón.36.2||Huszonhárom esztendős volt Jóáház, amikor uralkodni kezdett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben.||
11998||2.Krón.36.3||Ekkor eltávolította őt Egyiptom királya Jeruzsálemből, és adót vetett ki az országra, száz talentum ezüstöt és egy talentum aranyat.||10198;-10202
11999||2.Krón.36.4||Egyiptom királya testvérét, Eljákimot tette királlyá Júda és Jeruzsálem fölött, akinek nevét Jójákimra változtatta. Testvérét, Jóáházt pedig fogta Nékó és elvitte Egyiptomba.||
12000||2.Krón.36.5||Huszonöt esztendős volt Jójákim, amikor uralkodni kezdett, és tizenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. De gonoszul cselekedett az ÚR, az ő Istene előtt.||19660;-19662
12001||2.Krón.36.6||Felvonult ellene Nebukadneccar, Babilónia királya, és kettős béklyót vetett a lábaira, és Babilónba vitte.||10205
12002||2.Krón.36.7||Az ÚR házában lévő edények egy részét is elvitte Nebukadneccar Babilónba, és a maga templomában helyezte el azokat Babilónban.||12013;12014
12003||2.Krón.36.8||Jójákim egyéb dolgai pedig és utálatos cselekedetei, amelyeket fölróttak neki, íme, meg vannak írva Izráel és Júda királyainak a könyvében. És fia, Jójákin uralkodott utána.||10205;-10209
12004||2.Krón.36.9|Jójákin fogságba jut|Nyolcesztendős korában kezdett uralkodni Jójákin, és három hónapig és tíz napig uralkodott Jeruzsálemben. De ő is gonoszul cselekedett az ÚR szemében.||10212;-10221
12005||2.Krón.36.10||Az esztendő fordultával elküldött érte Nebukadneccar király, és elvitette őt Babilónba az ÚR házának drága edényeivel együtt, és testvérét, Cidkijját tette királlyá Júda és Jeruzsálem fölött.||
12006||2.Krón.36.11|Cidkijjá uralkodása. A babiloni fogság|Huszonegy esztendős korában kezdett uralkodni Cidkijjá, és tizenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.||
12007||2.Krón.36.12||Gonoszul cselekedett az ÚR, az ő Istene szemében, és nem alázta meg magát Jeremiás próféta előtt, aki az ÚR nevében szólt hozzá.||19942;19943
12008||2.Krón.36.13||Sőt még Nebukadneccar király ellen is pártot ütött, aki megeskette őt Isten nevére. Makacs és önfejű volt ahelyett, hogy megtért volna az ÚRhoz, Izráel Istenéhez.||20905;-20908
12009||2.Krón.36.14||Sőt még a papok fejedelmei és a nép is mindnyájan szaporították a bűnt a népek undokságai szerint, és beszennyezték az ÚR házát, amelyet megszentelt Jeruzsálemben.||19562
12010||2.Krón.36.15||Pedig az ÚR, atyáik Istene időben elküldte hozzájuk követeit, mert kedvezni akart népének és lakóhelyének.||24022;24023
12011||2.Krón.36.16||De ők kigúnyolták Isten követeit, beszédeit megvetették, és gúnyt űztek prófétáival, míg végül az ÚR haragja fölgerjedt népe ellen, és többé már nem volt segítség.||11699;21378;21379
12012||2.Krón.36.17||Rájuk hozta a káldeusok királyát, aki fegyverrel ölte meg ifjaikat szent hajlékukban, és nem kedvezett sem az ifjaknak, sem a szüzeknek, sem a vén és elaggott embereknek: mindnyájukat kezébe adta.||
12013||2.Krón.36.18||Babilónba vitette Isten házának mindenféle edényét, nagyokat, kicsinyeket egyaránt, valamint az ÚR házának kincseit és a királynak és vezéreinek kincseit.||12002;19494
12014||2.Krón.36.19||Isten házát felgyújtották, Jeruzsálem kőfalait lerombolták, palotáit mind felégették, és minden kincsét elpusztították.||19951
12015||2.Krón.36.20||Akik a fegyver elől megmenekültek, azokat elhurcolta Babilónba, és az ő és fiai szolgáivá lettek mindaddig, amíg a Perzsa Birodalom uralomra nem jutott.||12019;-12029
12016||2.Krón.36.21||Hogy beteljesedjék az ÚRnak Jeremiás szája által mondott beszéde: míg a föld le nem rója szombatjait, elpusztulva nyugszik egész idő alatt, amíg betelik a hetven esztendő.||3557;3558;19613
12017||2.Krón.36.22|Círus perzsa király megengedi a hazatérést|És Círus perzsa király első esztendejében, hogy beteljesedjék az ÚRnak Jeremiás szája által mondott beszéde, felindította az ÚR Círus perzsa király lelkét, és ő kihirdettette egész birodalmában élőszóval és írásban is a következőket:||12019;12020
12018||2.Krón.36.23||Így szól Círus, a perzsa király: Az ÚR, a menny Istene nekem adta e föld minden országát, és megparancsolta nekem, hogy házat építsek neki Jeruzsálemben, amely Júdában van. Aki közületek az ő népe közül való, legyen vele az ÚR, az ő Istene, és menjen föl oda.||18629;18630;18642
12019|Ezsdrás könyve|.Ezsd.1.1|Círus engedélyt ad a zsidóknak a hazatérésre|Círus perzsa király első esztendejében, hogy beteljesedjék az ÚRnak Jeremiás szája által mondott beszéde, felindította az ÚR Círus perzsa király lelkét, és ő kihirdettette egész birodalmában élőszóval és írásban is a következőket:||12017;19712;19612;-19613
12020||.Ezsd.1.2||Így szól Círus, a perzsa király: Az ÚR, a menny Istene nekem adta e föld minden országát, és megparancsolta nekem, hogy házat építsek neki Jeruzsálemben, amely Júdában van.||18544;18629;18630;11224
12021||.Ezsd.1.3||Aki közületek az ő népe közül való, legyen vele Istene, és menjen föl Jeruzsálembe, amely Júdában van, és építse az ÚRnak, Izráel Istenének házát. Ő az Isten, aki Jeruzsálemben lakik.||21998;5868;9055;16230
12022||.Ezsd.1.4||Mindenkinek, aki még megmaradt, mindenütt, ahol csak jövevényként laknak, nyújtsanak segítséget annak a helységnek férfiai ezüsttel, arannyal, javaikkal és jószággal azonfelül, amit önkéntesen adnak Isten házára, amely Jeruzsálemben van.||12228
12023||.Ezsd.1.5||Elindultak azért Júda és Benjámin családfői, a papok, a léviták és mindenki, akinek Isten fölindította a lelkét, hogy elmenjenek az ÚR házának építésére, amely Jeruzsálemben van.||16182;-16185
12024||.Ezsd.1.6||És minden szomszédjuk segítette őket ezüstedényekkel, arannyal, javakkal, jószággal, kincsekkel azonkívül, amit önkéntesen adtak.||
12025||.Ezsd.1.7||Círus király pedig előhozatta az ÚR házának edényeit, amelyeket Nebukadneccar hozatott el Jeruzsálemből és istenei házában helyezett el.||12002;21806;10217
12026||.Ezsd.1.8||Előhozatta ezeket Círus, a perzsák királya, és Mitredát kincstáros kezére bízta, aki megszámolva átadta azokat Sésbaccarnak, Júda fejedelmének.||12150;12194;21811
12027||.Ezsd.1.9||Ez volt a számuk: harminc aranytál, ezer ezüsttál, huszonkilenc kés,||8985
12028||.Ezsd.1.10||harminc aranykehely, négyszáztíz másodrendű ezüstkehely és ezer más edény.||
12029||.Ezsd.1.11||Az összes arany- és ezüstedény száma ötezer-négyszáz. Ezt mind magával vitte Sésbaccar, amikor a foglyok elmentek Babilóniából Jeruzsálembe.||
12030||.Ezsd.2.1|A hazatértek névsora|A Júda tartományába valók közül ezek azok, akik eljöttek a száműzetés rabságából, akiket Nebukadneccar, Babilónia királya fogolyként vitetett Babilóniába, és most visszatértek Jeruzsálembe és Júdába, mindenki a maga városába.||
12031||.Ezsd.2.2||Zerubbábellel jöttek: Jésúa, Nehemjá, Szerájá, Reélájá, Mordokaj, Bilsán, Miszpár, Bigvaj, Rehúm és Baaná. Az Izráel népéhez tartozó férfiak szám szerint:||12428;22919;22924
12032||.Ezsd.2.3||Parós fiai: kétezer-százhetvenkettő;||
12033||.Ezsd.2.4||Sefatjá fiai: háromszázhetvenkettő;||
12034||.Ezsd.2.5||Árah fiai: hétszázhetvenöt;||
12035||.Ezsd.2.6||Pahat-Móáb fiai, Jésúa és Jóáb fiaitól: kétezer-nyolcszáztizenkettő;||
12036||.Ezsd.2.7||Élám fiai: ezerkétszázötvennégy;||
12037||.Ezsd.2.8||Zattú fiai: kilencszáznegyvenöt;||
12038||.Ezsd.2.9||Zakkaj fiai: hétszázhatvan;||
12039||.Ezsd.2.10||Báni fiai: hatszáznegyvenkettő;||
12040||.Ezsd.2.11||Bébaj fiai: hatszázhuszonhárom;||
12041||.Ezsd.2.12||Azgád fiai: ezerkétszázhuszonkettő;||
12042||.Ezsd.2.13||Adónikám fiai: hatszázhatvanhat;||
12043||.Ezsd.2.14||Bigvaj fiai: kétezer-ötvenhat;||
12044||.Ezsd.2.15||Ádin fiai: négyszázötvennégy;||
12045||.Ezsd.2.16||Átér fiai Hizkijjától: kilencvennyolc;||
12046||.Ezsd.2.17||Bécaj fiai: háromszázhuszonhárom;||
12047||.Ezsd.2.18||Jórá fiai: száztizenkettő;||
12048||.Ezsd.2.19||Hásum fiai: kétszázhuszonhárom;||
12049||.Ezsd.2.20||Gibbár fiai: kilencvenöt;||
12050||.Ezsd.2.21||betlehemi férfiak: százhuszonhárom;||
12051||.Ezsd.2.22||netófái férfiak: ötvenhat;||
12052||.Ezsd.2.23||anátóti férfiak: százhuszonnyolc;||
12053||.Ezsd.2.24||azmávetiek: negyvenkettő;||
12054||.Ezsd.2.25||kirjat-árimiak, kefíráiak és beérótiak: hétszáznegyvenhárom;||
12055||.Ezsd.2.26||rámaiak és gebaiak: hatszázhuszonegy;||
12056||.Ezsd.2.27||mikmásziak: százhuszonkettő;||
12057||.Ezsd.2.28||bételiek és Ajból valók: kétszázhuszonhárom;||
12058||.Ezsd.2.29||Nebó fiai: ötvenkettő;||
12059||.Ezsd.2.30||Magbís fiai: százötvenhat;||
12060||.Ezsd.2.31||a másik Élám fiai: ezerkétszázötvennégy;||
12061||.Ezsd.2.32||Hárim fiai: háromszázhúsz;||
12062||.Ezsd.2.33||Lód, Hádíd és Ónó fiai: hétszázhuszonöt;||
12063||.Ezsd.2.34||jerikóiak: háromszáznegyvenöt;||
12064||.Ezsd.2.35||Szenáá fiai háromezerhatszázharminc.||
12065||.Ezsd.2.36|A hazatért papok és léviták névsora|A papok: Jedajá fiai, Jésúa családjából: kilencszázhetvenhárom;||11024
12066||.Ezsd.2.37||Immér fiai: ezerötvenkettő;||11031
12067||.Ezsd.2.38||Pashúr fiai: ezerkétszáznegyvenhét;||10629
12068||.Ezsd.2.39||Hárim fiai: ezertizenhét.||11025
12069||.Ezsd.2.40||A léviták: Jésúa és Kadmiél fiai, Hódavjá fiaitól: hetvennégy.||11037;11080;-11098
12070||.Ezsd.2.41||Az énekesek: Ászáf fiai: százhuszonnyolc.||
12071||.Ezsd.2.42||A kapuőrök: Sallum fiai, Átér fiai, Talmón fiai, Akkúb fiai, Hatíta fiai és Sóbaj fiai: összesen százharminckilenc.||
12072||.Ezsd.2.43||A léviták szolgái: Cíhá fiai, Haszúfá fiai, Tabbáót fiai,||12223;12611;6058;-6064;10619
12073||.Ezsd.2.44||Kérósz fiai, Sziahá fiai, Pádón fiai,||
12074||.Ezsd.2.45||Lebáná fiai, Hagábá fiai, Akkúb fiai,||
12075||.Ezsd.2.46||Hágáb fiai, Samlaj fiai, Hánán fiai,||12470
12076||.Ezsd.2.47||Giddél fiai, Gahar fiai, Reájá fiai,||
12077||.Ezsd.2.48||Recín fiai, Nekódá fiai, Gazzám fiai,||
12078||.Ezsd.2.49||Uzzá fiai, Pászéah fiai, Bészaj fiai,||
12079||.Ezsd.2.50||Aszná fiai, Meúnim fiai, Nefúszim fiai,||11741;673
12080||.Ezsd.2.51||Bakbúk fiai, Hakúfá fiai, Harhúr fiai,||
12081||.Ezsd.2.52||Baclút fiai, Mehídá fiai, Harsá fiai,||
12082||.Ezsd.2.53||Barkósz fiai, Sziszerá fiai, Temah fiai,||
12083||.Ezsd.2.54||Necíah fiai, Hatífá fiai.||
12084||.Ezsd.2.55||Salamon szolgáinak a fiai: Szótaj fiai, Hasszóferet fiai, Perudá fiai,||
12085||.Ezsd.2.56||Jalá fiai, Darkón fiai, Giddél fiai,||
12086||.Ezsd.2.57||Sefatjá fiai, Hattíl fiai, Pókeret-Haccebáim fiai és Ámi fiai.||12223;9072;11355;12593
12087||.Ezsd.2.58||A léviták szolgái és Salamon szolgáinak fiai összesen: háromszázkilencvenkettő.||
12088||.Ezsd.2.59||Ezek azok, akik följöttek Tél-Melahból, Tél-Harsából, Kerúbból, Addánból és Immérből, de nem tudták kimutatni családjukat és származásukat, hogy Izráel közül valók-e:||
12089||.Ezsd.2.60||Delájá fiai, Tóbijjá fiai és Nekódá fiai: hatszázötvenkettő.||
12090||.Ezsd.2.61||A papok fiai közül: Hobajjá fiai, Hakkóc fiai és Barzillaj fiai, aki a gileádi Barzillaj leányai közül vett magának feleséget, és róla nevezték el.||11024;-11036;8477;8544;-8551;8778;4555;4880;-4892
12091||.Ezsd.2.62||Ezek bár keresték a bejegyzésüket, tudniillik a nemzetségük könyvét, azonban nem találták, ezért kizárták őket a papságból.||
12092||.Ezsd.2.63||A király helytartója megmondta nekik, hogy ne egyenek a szentséges áldozatból, míg pap nem ítél ügyükben az úrímmal és tummimmal.||12487;12492;2765;2859;2871;4266;4267;2373;2323;4575;7949
12093||.Ezsd.2.64||Az egész gyülekezet összesen: negyvenkétezer-háromszázhatvan.||
12094||.Ezsd.2.65||Szolgáikon és szolgálóikon kívül – ezek száma hétezerháromszázharminchét – volt kétszáz énekesük és énekesnőjük.||12070;11993;17408
12095||.Ezsd.2.66||Hétszázharminchat lovuk, kétszáznegyvenöt öszvérük,||
12096||.Ezsd.2.67||négyszázharmincöt tevéjük, hatezer-hétszázhúsz szamaruk is volt.||
12097||.Ezsd.2.68||Amikor pedig megérkeztek az ÚR házához, amely Jeruzsálemben van, a családfők közül némelyek önkéntes adományokat adtak Isten házára, hogy fölépüljön a régi helyén.||
12098||.Ezsd.2.69||Tehetségük szerint adtak az építés költségére aranyban hatvanegyezer drachmát s ezüstben ötezer minát és száz papi ruhát.||
12099||.Ezsd.2.70||A papok, a léviták, a nép egy része, az énekesek, a kapuőrök és a léviták szolgái a maguk városaiban telepedtek le. Egész Izráel a maga városaiban lakott.||
12100||.Ezsd.3.1|Az égőáldozati oltár fölállítása|Amikor eljött a hetedik hónap, és Izráel fiai már városaikban laktak, egy emberként összegyűlt a nép Jeruzsálemben.||12099
12101||.Ezsd.3.2||Ekkor nekikezdtek Jésúa, Jócádák fia és testvérei, a papok és Zerubbábel, Sealtiél fia és testvérei, hogy fölépítsék Izráel Istenének az oltárát, hogy égőáldozatokat áldozhassanak rajta, amint meg van írva Mózesnek, Isten emberének a törvényében.||5245;22980;11676;11980;11994
12102||.Ezsd.3.3||Bár féltek a föld népétől, fölállították az oltárt a régi alapjain, és égőáldozatokat áldoztak rajta az ÚRnak, reggeli és esti égőáldozatokat.||4580;-4587;2374
12103||.Ezsd.3.4||Megülték a sátoros ünnepet, ahogy meg van írva, és bemutatták az égőáldozatot napról napra, megfelelő számban és annak rendje szerint, mindegyiket a maga napján.||3436;4621;-4642;5355;-5357
12104||.Ezsd.3.5||Azután bemutatták az állandó napi égőáldozatot, továbbá a hónapok első napjaira és az ÚR minden szent ünnepnapjára rendelt égőáldozatot és azok áldozatát, akik önkéntes adományt hoztak az ÚRnak.||2378;4588;4610;-4613;4647;12583;12584
12105||.Ezsd.3.6||Tehát a hetedik hónap első napján kezdtek égőáldozatot áldozni az ÚRnak, bár az ÚR templomának alapkövét még nem tették le.||
12106||.Ezsd.3.7||Pénzt adtak a kőfaragóknak, az ácsoknak és a mesterembereknek, és ételt, italt és olajat a szidóniaknak és a tírusziaknak, hogy Círus perzsa király nekik adott engedélyével cédrusfákat hozzanak a Libánonról Jáfóba a tengeren.||8881;8885;8888;11223;-11228
12107||.Ezsd.3.8|Lerakják a templom alapkövét|A második évben, azután, hogy fölmentek Isten házához Jeruzsálembe, a második hónapban kezdte meg az építést Zerubbábel, Sealtiél fia, Jésúa, Jócádák fia és a többi testvérük, a papok, a léviták és valamennyien, akik a fogságból visszatértek Jeruzsálembe. A húszesztendős vagy annál idősebb lévitákat az ÚR háza építésének vezetésére rendelték.||10989;11009
12108||.Ezsd.3.9||Jésúa a fiaival és testvéreivel, Kadmiél és fiai, Júda fiai, továbbá Hénádád fiai a fiaikkal és testvéreikkel – akik mind léviták voltak – egy emberként előálltak, hogy vezetői legyenek az Isten házát építő munkásoknak.||12069;12347;12561
12109||.Ezsd.3.10||És amikor az építők letették az ÚR templomának alapkövét, odaállították a papokat papi öltözetükben kürtökkel, valamint a lévitákat, Ászáf fiait cintányérokkal, hogy dicsérjék az URat Izráel királyának, Dávidnak a rendelkezése szerint.||12070;12098;11282;11610;11676;11050
12110||.Ezsd.3.11||Énekeltek, dicsérték az URat, és hálát adtak neki, mert jó, mert mindörökké tart irgalma Izráelen. És az egész nép fennhangon kiáltott, és dicsérte az URat, hogy az ÚR házának alapkövét immáron lerakhatták.||15717;15765;15936;16263;10823;10856
12111||.Ezsd.3.12||A papok, a léviták és a családfők közül nagyon sokan, az öregek, akik még látták az első templomot, hangosan sírtak, amikor most szemük láttára vetettek alapot e háznak, sokan pedig örömükben fennhangon ujjongtak.||22925;22999
12112||.Ezsd.3.13||Úgyhogy a nép nem tudta megkülönböztetni az örömujjongás hangját a sírástól, mert a nép nagyon hangosan ujjongott, és szavuk messze földre elhallatszott.||
12113||.Ezsd.4.1|Júda ellenségei akadályozzák a templomépítést|Meghallották azonban Júda és Benjámin ellenségei, hogy akik a fogságból visszatértek, templomot építenek az ÚRnak, Izráel Istenének,||12023
12114||.Ezsd.4.2||ezért elmentek Zerubbábelhez és a családfőkhöz, és azt mondták nekik: Hadd építsünk veletek együtt, mert mi is a ti Istenetekhez folyamodunk, mint ti, és neki áldozunk Észarhaddón asszír király idejétől fogva, aki ide fölhozott minket!||10009;10100;18458
12115||.Ezsd.4.3||Zerubbábel, Jésúa és Izráel többi családfője azonban azt mondta nekik: Nem építhettek velünk együtt templomot Istenünknek, hanem mi magunk fogjuk azt megépíteni az ÚRnak, Izráel Istenének, ahogy megparancsolta nekünk Círus király, Perzsia királya.||12019;12020;12021
12116||.Ezsd.4.4||Ezért a föld népe arra törekedett, hogy elbátortalanítsa Júda népét, és elrettentse őket az építéstől.||
12117||.Ezsd.4.5||Tanácsadókat béreltek föl ellenük Círusnak, Perzsia királyának egész idejében Dárius perzsa király uralkodásáig, hogy meghiúsítsák szándékukat.||
12118||.Ezsd.4.6||Ahasvérós uralkodása idején, uralkodása kezdetén vádoló levelet írtak Júda és Jeruzsálem lakói ellen.||12705
12119||.Ezsd.4.7||Artahsasztá idején pedig Bislám, Mitredát, Tábeél és több társuk írt Ar tahsasztá perzsa királynak. A levelet arám betűkkel írták, arám fordításban.||
12120||.Ezsd.4.8||Rehúm helytartó és Simsaj kancellár is írt ilyen levelet Jeruzsálem ellen Artahsasztá királynak.||
12121||.Ezsd.4.9||Jelentést tett Rehúm helytartó, Simsaj kancellár és többi társuk: a bírók, tisztviselők, felügyelők és hivatalnokok, az erekiek, babilóniaiak és susániak, azaz elámiak,||12706
12122||.Ezsd.4.10||valamint a többi nép, akiket a nagy és dicső Asznappar vitt el és telepített le Samária városában és a többi városban, amelyek a folyamon túl vannak.||10009
12123||.Ezsd.4.11||Ez a másolata annak a levélnek, amelyet Artahsasztá királynak küldtek: „Mi, a te szolgáid, a folyamon túliak,||
12124||.Ezsd.4.12||tudtára adjuk a királynak, hogy a zsidók, akik eljöttek tőled, megérkeztek hozzánk Jeruzsálembe. Építik a lázadó és gonosz várost, emelik a várfalakat, és az alapokat javítgatják.||
12125||.Ezsd.4.13||Tudja meg most a király, hogy ha ezt a várost fölépítik, és a várfalak elkészülnek, nem fognak majd adót, illetéket és úti vámot fizetni, és megkárosítják a királyok jövedelmét.||12128
12126||.Ezsd.4.14||Most tehát, mivel a palota sójával sózunk, és éppen ezért nem illik elnéznünk a király kárát, ezért küldjük e levelet, és tudatjuk ezt a királlyal.||
12127||.Ezsd.4.15||Nézzenek csak utána atyáid történeteinek könyvében, és meg fogod találni abban, és megtudod majd, hogy e város lázadó és királyokat és tartományokat megkárosító város volt. Régtől fogva lázadások törtek ki abban, ezért is rombolták le e várost.||12008
12128||.Ezsd.4.16||Tudatjuk a királylyal, hogy ha ez a város fölépül, és a kőfalak elkészülnek, nem lesz többé birtokod a folyamon túl.”||
12129||.Ezsd.4.17|A király megtiltja az építést|A király választ küldött Rehúm helytartónak és Simsaj kancellárnak és többi társuknak, akik Samáriában laktak, valamint a folyamon túl lakóknak: „Békesség!||
12130||.Ezsd.4.18||A levelet, amelyet hozzánk küldtetek, érthetően felolvasták előttem.||
12131||.Ezsd.4.19||Megparancsoltam hát, hogy nézzenek utána, és úgy találták, hogy ez a város eleitől fogva királyok ellen lázadó város volt, és hogy pártütések és lázongások törtek ki benne.||
12132||.Ezsd.4.20||Hatalmas királyok voltak Jeruzsálemben, akik minden folyamon túl lakón is uralkodtak, azok pedig adót, illetéket és úti vámot fizettek nekik.||
12133||.Ezsd.4.21||Most tehát adjátok parancsba, hogy akadályozzák meg e férfiakat, és ne építsék addig e várost, amíg tőlem más parancs nem jön.||
12134||.Ezsd.4.22||Vigyázzatok, hogy el ne kövessetek ebben semmi mulasztást, hogy ne növekedjék a kár a királyok rovására!”||
12135||.Ezsd.4.23||Mihelyt Artahsasztá király levelének másolatát fölolvasták Rehúm, Simsaj kancellár és társaik előtt, ezek nagy sietve Jeruzsálembe mentek a zsidókhoz, és fegyveres erővel megakadályozták őket az építésben.||
12136||.Ezsd.4.24||Akkor félbeszakadt az Úr házának építése, amely Jeruzsálemben van, és szünetelt az Dárius, Perzsia királya uralkodásának második esztendejéig.||12117;22946;-22961
12137||.Ezsd.5.1|A templomépítés folytatása|Haggeus próféta és Zakariás próféta, Iddó fia pedig prófétáltak a Júdában és Jeruzsálemben levő zsidóknak, és Izráel Istenének nevében szóltak hozzájuk, aki fölöttük van.||22946;22952;22908
12138||.Ezsd.5.2||Akkor nekilátott Zerubbábel, Sealtiél fia és Jésúa, Jócádák fia, és elkezdték Isten házának az építését, amely Jeruzsálemben van. Velük voltak Isten prófétái is, és támogatták őket.||12167;22919;22921
12139||.Ezsd.5.3||Abban az időben elmentek hozzájuk Tattenaj, a folyamon túli helytartó és Setar-Bóznaj meg a társai, és azt mondták nekik: Ki adott nektek engedélyt arra, hogy fölépítsétek e házat, és ácsoljátok a gerendázatát?||12159
12140||.Ezsd.5.4||Ekkor megkérdezték, hogy kik azok a férfiak név szerint, akik ezt az épületet építik.||
12141||.Ezsd.5.5||De a zsidók vénein rajta volt Istenük szeme, így nem akadályozták meg őket az építésben, míg az ügy Dárius elé nem jutott, és amíg levélben nem válaszoltak rá.||
12142||.Ezsd.5.6|Tattenaj följelenti a templomépítőket|Ez a levél másolata, amelyet Tattenaj, a folyamon túli helytartó, Setar-Bóznaj és társai, a hivatalnokok, a folyamon túl lakó tisztviselők küldtek Dárius királyhoz.||
12143||.Ezsd.5.7||Tudósítást küldtek ugyanis hozzá, amely így szólt: „Dárius királynak teljes békesség!||
12144||.Ezsd.5.8||Tudtára adjuk a királynak, hogy elmentünk Júda tartományába, a nagy Isten házához, amelyet nagy kövekből építenek, és gerendákkal fedik a falait. Szorgalmasan folyik, és eredményes lesz kezük munkája.||
12145||.Ezsd.5.9||Ekkor megkérdeztük véneiket, és így szóltunk hozzájuk: Ki adott nektek engedélyt e ház építésére, hogy a gerendázatát helyreállítsátok?||
12146||.Ezsd.5.10||Sőt még a nevüket is megkérdeztük tőlük, hogy tudassuk veled, és így megírhassuk neked vezetőik neveit.||
12147||.Ezsd.5.11||Azok ezt felelték nekünk: Mi a menny és a föld Istenének szolgái vagyunk, és újjáépítjük ezt a templomot, amely ezelőtt sok éven keresztül állt, és Izráelnek egy nagy királya kezdte építeni és fejezte be azt.||8898;-8935
12148||.Ezsd.5.12||De miután atyáink haragra ingerelték a menny Istenét, ő a babilóniai káldeus királynak, Nebukadneccarnak a kezébe adta őket, aki lerombolta ezt a templomot, a népet pedig fogságba vitte Babilóniába.||12011;22060;-22067;10135;10225;-10234
12149||.Ezsd.5.13||Azonban Círusnak, Babilónia királyának első esztendejében rendeletet adott ki Círus király, hogy építsék föl Istennek ezt a templomát.||12019;12020
12150||.Ezsd.5.14||Sőt az Isten házához tartozó arany- és ezüstedényeket is, amelyeket Nebukadneccar elhozott a jeruzsálemi templomból, és bevitte azokat a babilóni templomba, Círus király kihozatta a babilóni templomból, és egy Sésbaccar nevű embernek adta át, akit helytartóul rendelt oda.||12025;-12029
12151||.Ezsd.5.15||Ezt mondta neki: Vedd ezeket az edényeket, menj, és helyezd el a jeruzsálemi templomban, és építsétek föl Isten házát a régi helyén.||
12152||.Ezsd.5.16||Ekkor ez a Sésbaccar eljött, letette Isten házának alapkövét, amely Jeruzsálemben van, és attól fogva mindeddig épül, de még nem készült el.||12109;12110
12153||.Ezsd.5.17||Most azért, ha tetszik a királynak, nézessen utána a király a kincstárban, ott Babilóniában, hogy valóban adott-e Círus király engedélyt Isten házának a fölépítésére, amely Jeruzsálemben van, és a király küldje meg nekünk döntését erre nézve.”||
12154||.Ezsd.6.1|Dárius rendelete|Ekkor Dárius király megparancsolta, hogy nézzenek utána e dolognak a levéltárban, ahol a kincseket tartják Babilóniában.||
12155||.Ezsd.6.2||És találtak Ahmetá várában, Média tartományban egy tekercset, melyre ez volt írva emlékeztetőül:||
12156||.Ezsd.6.3||„Círus király első esztendejében Círus király parancsot adott Isten házára nézve, amely Jeruzsálemben van, hogy építsék újjá e templomot, és az olyan hely legyen, ahol áldozatokat mutatnak be. Alapja maradjon a régi, magassága hatvan könyök, szélessége is hatvan könyök legyen.||
12157||.Ezsd.6.4||A nagy kövek három sorban legyenek, a fa pedig egy sorban. A költséget a királyi palotából fedezzék.||8933;8947
12158||.Ezsd.6.5||Sőt Isten házának az arany- és ezüstedényeit is, amelyeket Nebukadneccar hozott el a jeruzsálemi templomból és vitt Babilóniába, adják vissza, hogy visszakerüljenek helyükre, a jeruzsálemi templomba. Te helyezd el azokat Isten házában.”||12151;12002;12013
12159||.Ezsd.6.6||„Most azért, Tattenaj, folyamon túli helytartó, Setar-Bóznaj és társai meg a tisztviselők, akik a folyamon túl laknak, maradjatok onnan távol!||12139;12142
12160||.Ezsd.6.7||Hagyjátok, hadd épüljön föl Isten háza! A zsidók helytartója és a zsidók vénei hadd építsék föl Isten templomát a maga helyén!||
12161||.Ezsd.6.8||Megparancsolom azt is, hogy mivel támogassátok a zsidók véneit, hogy megépíthessék Isten házát: a király jövedelméből, a folyamon túliak adójából pontosan fizessék ki a költséget azoknak a férfiaknak, mégpedig megszakítás nélkül.||
12162||.Ezsd.6.9||És amire csak szükség van áldozatul a menny Istenének: égőáldozati bikák, kosok, bárányok, búza, só, bor és olaj, ezeket naponként és hiánytalanul adják ki nekik a jeruzsálemi papok rendelkezése szerint,||2354;2361
12163||.Ezsd.6.10||hogy jó illatú áldozatot vihessenek a menny Istenének, és könyörögjenek a királynak és a fiainak az életéért.||19709;2754;2758;2762
12164||.Ezsd.6.11||Megparancsolom azt is, hogy aki ezt a rendelkezést megszegi, annak házából vegyenek ki egy gerendát, állítsák föl azt, és húzzák őt karóba, házát pedig tegyék szemétdombbá emiatt.||21830;9822;12818;12849;21903
12165||.Ezsd.6.12||Isten pedig, aki ott szerzett nevének lakozást, rontson meg minden olyan királyt és népet, amelyik fölemeli a kezét, megszegve ezt a rendelkezést, hogy elpusztítsa Istennek templomát, amely Jeruzsálemben van. Én, Dárius adtam ki ezt a parancsot, pontosan eszerint történjék a végrehajtása.”||12307;5251;5313;9015;19198
12166||.Ezsd.6.13|Az új templom fölszentelése|Akkor Tattenaj, a Folyamon túli helytartó, Setar-Bóznaj és társaik, miután Dárius ilyen rendeletet küldött, pontosan a rendelet szerint jártak el.||
12167||.Ezsd.6.14||Így a zsidók vénei eredményesen folytatták az építkezést Haggeus próféta és Zakariás, Iddó fia prófétálása szerint. Be is fejezték az építkezést Izráel Istenének az akaratából, valamint Círus, Dárius és Artahsasztá perzsiai királyok parancsai folytán.||
12168||.Ezsd.6.15||A templom Adár hónap harmadik napjára készült el, Dárius király uralkodásának hatodik esztendejében.||
12169||.Ezsd.6.16||Izráel fiai, a papok, a léviták és a fogságból visszatértek örömmel megtartották Isten házának a fölszentelését.||
12170||.Ezsd.6.17||Isten házának a fölszenteléséhez száz bikát, kétszáz kost, négyszáz bárányt és tizenkét kecskebakot ajánlottak föl bűnért való áldozatul egész Izráelért Izráel törzseinek száma szerint.||8991;9049;22999;21479
12171||.Ezsd.6.18||Majd Isten szolgálatára rendelték a papokat rendjeik és a lévitákat osztályaik szerint Jeruzsálemben, Mózes könyvének rendelése szerint.||11662;11676;9840;10642;11115;3698;3979
12172||.Ezsd.6.19||Azután a hazatértek az első hónap tizennegyedik napján megtartották a páskát.||1817;-1827
12173||.Ezsd.6.20||Amikor a papok és a léviták mind megtisztultak, és mindannyian tiszták lettek, levágták a páskabárányt mindazokért, akik a rabságból hazatértek: testvéreikért, a papokért és önmagukért.||30100;12656
12174||.Ezsd.6.21||És elköltötték azt Izráel fiai, akik a rabságból visszatértek, és velük mindazok, akik elkülönültek a föld népeinek tisztátalanságától, és hozzájuk csatlakoztak, hogy keressék az URat, Izráel Istenét.||
12175||.Ezsd.6.22||Azután örömmel megtartották a kovásztalan kenyerek ünnepét is hét napon át, mert megvidámította őket az ÚR azzal, hogy feléjük fordította az asszír király szívét, hogy erősítse kezüket Isten, Izráel Istene templomának építésénél.||1833;-1836
12176||.Ezsd.7.1|Ezsdrás Jeruzsálembe érkezik|Ezek után történt, hogy Artahsasztá perzsa király uralkodása idején Ezsdrás, Szerájá fia, aki Azarjá fia, aki Hilkijjá fia,||
12177||.Ezsd.7.2||aki Sallum fia, aki Cádók fia, aki Ahitúb fia,||
12178||.Ezsd.7.3||aki Amarjá fia, aki Azarjá fia, aki Merájót fia,||
12179||.Ezsd.7.4||aki Zerahjá fia, aki Uzzi fia, aki Bukki fia,||
12180||.Ezsd.7.5||aki Abisúa fia, aki Fineás fia, aki Eleázár fia, aki pedig Áron főpapnak a fia volt,||10242;10459;8227;11944;11950
12181||.Ezsd.7.6||ez az Ezsdrás eljött Babilóniából. Ő írástudó volt, jártas Mózes törvényében, amelyet az ÚR, Izráel Istene adott. A király teljesítette minden kérését, mivel rajta nyugodott az ÚRnak, Istenének a keze.||
12182||.Ezsd.7.7||Izráel fiai közül is többen eljöttek Jeruzsálembe: papok, léviták, énekesek, kapuőrök és a léviták szolgái, Artahsasztá király uralkodásának hetedik esztendejében.||
12183||.Ezsd.7.8||Ezsdrás az ötödik hónapban, a király uralkodásának hetedik esztendejében érkezett meg velük Jeruzsálembe.||
12184||.Ezsd.7.9||Ugyanis az első hónap első napján határozta el, hogy eljön Babilóniából, és az ötödik hó első napján érkezett Jeruzsálembe Istenének rajta nyugvó jóakaratából.||
12185||.Ezsd.7.10||Mert Ezsdrás erős szívvel törekedett arra, hogy kutassa és megcselekedje az ÚR törvényét, és tanítsa Izráelben a rendelkezéseket és végzéseket.||
12186||.Ezsd.7.11|Artahsasztá király utasításai|Ez a másolata annak a levélnek, amelyet Artahsasztá király adott Ezsdrásnak, az írástudó papnak, aki írástudó volt, és jártas az ÚR parancsainak szavaiban, Izráelnek adott rendeléseiben:||
12187||.Ezsd.7.12||„Artahsasztá, a királyok királya Ezsdrás papnak, aki a menny Istenének törvényében igen jártas írástudó.||
12188||.Ezsd.7.13||Engedélyt adok arra, hogy ha valaki országomban önként Jeruzsálembe akar menni Izráel népe, papjai és a léviták közül, az elmehet veled.||
12189||.Ezsd.7.14||Mivel téged a király és hét tanácsosa küld ki, nézz utána Júdának és Jeruzsálemnek Istened törvénye szerint, amely a kezedben van,||12190;12203;12718
12190||.Ezsd.7.15||és vidd el azt az ezüstöt és aranyat, amelyet a király és tanácsosai önkéntesen ajándékoznak Izráel Istenének, akinek hajléka Jeruzsálemben van;||
12191||.Ezsd.7.16||valamint mindazt az ezüstöt és aranyat, melyet Babilónia tartományaiban kapsz, a nép és a papok önkéntes ajándékával együtt, amelyet önkéntesen ajándékoznak Istenük házának, amely Jeruzsálemben van.||
12192||.Ezsd.7.17||Ezért végy gondosan e pénzen bikákat, kosokat és bárányokat és hozzájuk való étel- és italáldozatokat, és áldozd fel azokat Istenetek házának oltárán, amely Jeruzsálemben van.||4155;-4169
12193||.Ezsd.7.18||A megmaradt ezüsttel és arannyal pedig te és testvéreid azt cselekedjétek, Istenetek akarata szerint, amit jónak láttok.||
12194||.Ezsd.7.19||Az edényeket, amelyeket átadtak neked Istened házának a szolgálatára, add át Isten előtt Jeruzsálemben.||12228;-12230
12195||.Ezsd.7.20||Ami még ezenkívül szükséges Istened házához, amit még fedezned kell, fedezd a király kincstárából.||
12196||.Ezsd.7.21||Én, Artahsasztá király parancsolom minden, a folyamon túl lakó kincstárnoknak, hogy mindent, amit csak Ezsdrás pap kér tőletek, aki a menny Istenének törvényében jártas írástudó, pontosan teljesítsétek,||
12197||.Ezsd.7.22||éspedig száz talentum ezüstig, száz kór búzáig, száz bat borig, száz bat olajig és sóból, amennyi kell.||
12198||.Ezsd.7.23||Mindazt, ami a menny Istenének akarata szerint való, pontosan teljesítsétek a menny Istenének a házáért, hogy meg ne haragudjék a királynak és fiainak az országára.||12163;12167
12199||.Ezsd.7.24||Veletek pedig tudatjuk, hogy sem a papokra, sem a lévitákra, sem az énekesekre, sem a kapuőrökre, sem a léviták szolgáira, sem Isten e házának szolgáira adót, járulékot és úti vámot senkinek sem szabad kivetnie.||
12200||.Ezsd.7.25||És te, Ezsdrás, Istened bölcs törvénye szerint, amely a kezedben van, rendelj ítélőbírákat, hogy törvénykezzenek minden, a folyamon túl lakó nép között, mindazok között, akik ismerik Istened törvényeit; akik pedig nem, azokat tanítsátok meg rá!||
12201||.Ezsd.7.26||Azokat pedig, akik nem Istened törvénye és a király törvénye szerint cselekszenek, azonnal el kell ítélni: vagy halálra, vagy számkivetésre, vagy pénzbüntetésre, vagy börtönre.”||12262
12202||.Ezsd.7.27||Áldott az ÚR, atyáink Istene, aki arra indította a király szívét, hogy fölékesítse az ÚR házát, amely Jeruzsálemben van,||
12203||.Ezsd.7.28||és aki hozzám fordult irgalmasságával a király és tanácsosai előtt és a király minden hős fejedelme előtt! Én pedig megerősödtem az ÚRnak, az én Istenemnek rajtam nyugvó keze által, és családfőket gyűjtöttem össze Izráelből, hogy eljöjjenek velem.||
12204||.Ezsd.8.1|Az Ezsdrással hazatért családfők|Ezek pedig a családfői és a származási jegyzéke azoknak, akik eljöttek velem Artahsasztá uralkodása idején Babilóniából:||12031;-12064
12205||.Ezsd.8.2||Fineás fiai közül Gérsóm, Ítámár fiai közül Dániel, Dávid fiai közül Hattús,||
12206||.Ezsd.8.3||Sekanjá fia. Parós fiai közül Zekarjá és vele az ő nemzetségéből százötven férfi.||10385;12556
12207||.Ezsd.8.4||Pahat-Móáb fiai közül Eljehóénaj, Zerahjá fia és vele kétszáz férfi.||12035
12208||.Ezsd.8.5||Sekanjá fiai közül Jahaziél fia és vele háromszáz férfi.||
12209||.Ezsd.8.6||Ádin fiai közül Ebed, Jónátán fia és vele ötven férfi.||
12210||.Ezsd.8.7||Élám fiai közül Jesajá, Ataljá fia és vele hetven férfi.||
12211||.Ezsd.8.8||Sefatjá fiai közül Zebadjá, Míkáél fia és vele nyolcvan férfi.||
12212||.Ezsd.8.9||Jóáb fiai közül Óbadjá, Jehiél fia és vele kétszáztizennyolc férfi.||12035
12213||.Ezsd.8.10||Selómit fiai közül Jószifjá fia és vele százhatvan férfi.||
12214||.Ezsd.8.11||Bébaj fiai közül Zekarjá, Bébaj fia és vele huszonnyolc férfi.||
12215||.Ezsd.8.12||Azgád fiai közül Jóhánán, Hakkátán fia és vele száztíz férfi.||
12216||.Ezsd.8.13||Adónikám fiai közül az ifjak, akiknek neve: Elifelet, Jeiél és Semajá és velük hatvan férfi.||12042
12217||.Ezsd.8.14||Bigvaj fiai közül Útaj és Zabbúd és velük hetven férfi.||
12218||.Ezsd.8.15|Az Ezsdrással hazatért léviták és templomszolgák|Amikor pedig összegyűjtöttem őket az Ahavába ömlő folyónál, ahol három napig táboroztunk, jól megvizsgáltam a népet és a papokat, de Lévi fiai közül nem találtam senkit közöttük.||
12219||.Ezsd.8.16||Elküldtem azért e családfőket: Eliezert, Ariélt, Semaját, Elnátánt, Járibot, Elnátánt, Nátánt, Zekarját, Messulámot, valamint Jójárib és Elnátán tanítót.||
12220||.Ezsd.8.17||Odarendeltem őket Iddó főemberhez Kászifjá helységbe, és szájukba adtam, hogy mit mondjanak Iddónak és testvéreinek, a léviták szolgáinak Kászifjá helységben: hozzanak szolgálattevőket Istenünk háza számára.||
12221||.Ezsd.8.18||Istenünk rajtunk nyugvó jóakaratából elhozták hozzánk Ís-Szekelt Mahli fiai közül, aki Lévi fia, aki meg Izráel fia volt, továbbá Sérébját fiaival és tizennyolc testvérével együtt.||12502;12517;12564;12650;1671;1674;10473;-10475
12222||.Ezsd.8.19||Meg Hasabját és vele Jesaját Mérári fiai közül testvéreivel és húsz fiával együtt;||12564;12650
12223||.Ezsd.8.20||a léviták szolgái közül pedig, akiket Dávid és a fejedelmek a léviták szolgálatába adtak, kétszázhuszat. Mindnyájuk nevét följegyezték.||12084;-12087;9072;11355
12224||.Ezsd.8.21||Ekkor böjtöt hirdettem ott az Ahaváfolyó mellett, hogy megalázzuk magunkat Istenünk előtt, hogy szerencsés utat kérjünk tőle magunknak, családjainknak és minden jószágunknak.||11592;22372;22393;19918;7080
12225||.Ezsd.8.22||Mert szégyelltem sereget és lovasokat kérni a királytól, hogy oltalmazzanak ellenségeink ellen az úton, mivel azt mondtuk a királynak: Istenünk jóakarata van mindazokkal, akik őt keresik, de hatalma és haragja van mindazokon, akik elhagyják őt.||
12226||.Ezsd.8.23||Böjtöltünk tehát, és könyörögtünk ezért Istenünkhöz, és ő meghallgatott minket.||
12227||.Ezsd.8.24|A templomra gyűjtött adományok|Ekkor kiválasztottam a papi fejedelmek közül tizenkettőt, Sérébját, Hasabját és még tizet melléjük a testvéreik közül.||12221
12228||.Ezsd.8.25||Megmértem előttük az ezüstöt, az aranyat és az edényeket, Istenünk házának az ajándékait, amelyeket a király, tanácsosai és fejedelmei, valamint az összes Babilóniában élő izráeli ajándékozott.||
12229||.Ezsd.8.26||Kezükbe mértem hatszázötven talentum ezüstöt, száz talentumot érő ezüstedényeket és száz talentum aranyat.||
12230||.Ezsd.8.27||Húsz aranykelyhet, melyek ezer dárikot érnek, és két fényesre csiszolt rézedényt, melyek oly becsesek voltak, mint az arany.||
12231||.Ezsd.8.28||Azt mondtam nekik: Ti az ÚR szentjei vagytok. Ezek az edények is szentek, és ez az ezüst és arany az ÚRnak, atyáitok Istenének önként adott ajándék.||
12232||.Ezsd.8.29||Vigyázzatok rá azért, és őrizzétek meg, míg meg nem méritek a papi fejedelmek, a léviták és Izráel családjainak vezetői előtt Jeruzsálemben, az ÚR háza kamráiban!||
12233||.Ezsd.8.30||Ekkor átvették a papok és a léviták a megmért ezüstöt, aranyat és az edényeket, hogy elvigyék Jeruzsálembe, Istenünk házába.||
12234||.Ezsd.8.31||Az Ahavá-folyó mellől indultunk el az első hó tizenkettedik napján, hogy Jeruzsálembe menjünk. Istenünk keze nyugodott rajtunk, és megszabadított minket az úton ránk leselkedő ellenség kezéből.||
12235||.Ezsd.8.32||Majd megérkeztünk Jeruzsálembe, és ott három napig pihentünk.||12320
12236||.Ezsd.8.33||A negyedik napon pedig az ezüstöt, az aranyat és az edényeket Istenünk házában megmérték, és Merémót papnak, Úrijjá fiának a kezébe adták. Vele volt Eleázár, Fineás fia, és velük volt Józábád, Jésúa fia és Nóadjá, Binnúj fia, ők mind léviták.||12333;12556;12634;12277
12237||.Ezsd.8.34||Mindent megszámoltak és megmértek, és ugyanakkor föl is jegyezték az egész súlyt.||
12238||.Ezsd.8.35||A száműzöttek, akik megérkeztek a fogságból, égőáldozatokat vittek Izráel Istenének: tizenkét bikát egész Izráelért, kilencvenhat kost, hetvenhét bárányt, tizenkét bakot bűnért való áldozatul; mindezt egészen elégő áldozatul adták az ÚRnak.||12192;12170
12239||.Ezsd.8.36||És átadták a király rendeleteit a király megbízottjainak és a folyamon túli helytartóknak, és ezek támogatták a népet és Isten házát.||12196;-12199;12318
12240||.Ezsd.9.1|Ezsdrás bűnbánati imádsága|Mindezek végeztével eljöttek hozzám a főemberek, és azt mondták: Izráel népe, sőt a papok és a léviták sem különültek el e föld népeitől, a kánaániak, hettiták, perizziek, jebúsziak, ammóniak, móábiak, egyiptomiak és emóriak utálatosságaitól.||1872;2512;5112;5504
12241||.Ezsd.9.2||Mert az ő leányaik közül vettek feleséget maguknak és fiaiknak, és összekeveredett a szent mag e föld népeivel. Ráadásul a fejedelmek és a főemberek elsők voltak ebben a bűnben.||17850;12696;2031;5282
12242||.Ezsd.9.3||Mihelyt meghallottam ezt a dolgot, megszaggattam ruhámat és köntösömet, tépni kezdtem hajamat és szakállamat, és magamba roskadva ültem.||5982;12302;12698
12243||.Ezsd.9.4||Akkor hozzám gyűltek mindazok, akik reszketve gondoltak Izráel Istenének szavaira azok vétke miatt, akik a fogságból megjöttek. Én pedig magamba roskadva ültem egészen az esti áldozatig.||2375;-2377;5115;6472;9371
12244||.Ezsd.9.5||Az esti áldozatkor pedig fölkeltem lesújtottságomból megszaggatott ruhámban és köntösömben, térdre estem, és kiterjesztettem kezemet az ÚR, az én Istenem felé.||2374;-2377
12245||.Ezsd.9.6||Így szóltam: Én Istenem, szégyellem és pironkodom fölemelni arcomat tehozzád, mert álnokságaink átcsaptak fejünk fölött, és vétkünk egészen az égig növekedett!||11775;14514
12246||.Ezsd.9.7||Atyáink napjaitól fogva mind e mai napig nagy vétekben vagyunk, és álnokságainkért kerültünk mi, királyaink és papjaink más országok királyainak kezébe, fegyver által rabságra, prédára és arcunk pirulására, ahogy ma is van.||9987;12007;-12016
12247||.Ezsd.9.8||Éppen csak rövid ideje annak, hogy megkönyörült rajtunk az ÚR, a mi Istenünk, hogy maradékot hagyjon nekünk, és hogy adjon nekünk egy szegletet szent helyén, és így megvilágosította tekintetünket a mi Istenünk, és megelevenített bennünket egy kissé szolgaságunkban.||18143;14088;16265;12545;21465
12248||.Ezsd.9.9||Mert szolgák vagyunk, de Istenünk szolgaságunkban nem hagyott el minket, hanem felénk fordította irgalmasságát Perzsia királyai által, hogy megelevenítsen bennünket, és fölépíthessük Istenünk házát, helyreállíthassuk romjait, és védőfallal vett körül minket Júdában és Jeruzsálemben.||
12249||.Ezsd.9.10||És most mit mondjunk ezek után, ó, Istenünk? Hiszen mi mégis elhagytuk parancsolataidat,||
12250||.Ezsd.9.11||amelyeket szolgáid, a próféták által parancsoltál, e szavakkal: A föld, amelyre bementek, hogy birtokba vegyétek, tisztátalan föld, a föld népeinek tisztátalansága és utálatosságai miatt, amelyekkel betöltötték azt egyik végétől a másikig tisztátalanságukkal.||5365;5592;5216;3275;2177;10147
12251||.Ezsd.9.12||Azért leányaitokat ne adjátok fiaikhoz, és leányaikat ne vegyétek feleségül fiaitok számára, és ne keressétek soha békességüket, sem javukat. Akkor megerősödhettek, és élhettek e föld javaival, és örökségképpen adhatjátok azt fiaitoknak mindörökre.||5113;5507;5216;19709;12871;16837;21489
12252||.Ezsd.9.13||Mindazok után pedig, amik elértek minket gonosz cselekedeteink és nagy vétkünk miatt, te, Istenünk, jobban bántál velünk, semmint bűneink miatt érdemeltük volna, sőt meghagytad ezt a megmenekült maradékot.||
12253||.Ezsd.9.14||Hát megszeghetjük-e ismét parancsaidat, és összeházasodhatunk-e ezekkel az utálatos népekkel? Nem haragudnál-e ránk mindaddig, míg csak el nem pusztulnánk, hogy se maradékunk, se hírmondónk ne legyen?||
12254||.Ezsd.9.15||Ó, URam, Izráel Istene! Igaz vagy te, mert megmaradhattunk menekültként, ahogy ez a mai nap bizonyítja. Íme, vétkesek vagyunk előtted, nem állhatunk meg színed előtt!||
12255||.Ezsd.10.1|A hazatérteket gyűlésbe hívják|Miközben Ezsdrás imádkozott, sírva és földre borulva bűnvallást tett Isten háza előtt, igen nagy tömegben sereglettek hozzá Izráelből férfiak, asszonyok és gyermekek, és a nép is keservesen sírt.||12242;-12244
12256||.Ezsd.10.2||Akkor megszólalt az Élám fiai közül való Sekanjá, Jehiél fia, és azt mondta Ezsdrásnak: Vétkeztünk Istenünk ellen, hogy idegen feleséget vettünk magunknak e föld népei közül. De mégis van reménysége Izráelnek, ennek ellenére is!||
12257||.Ezsd.10.3||Kössünk hát szövetséget Istenünkkel úgy, hogy elbocsátjuk mindezeket az asszonyokat és a tőlük születetteket, az én uramnak és azoknak tanácsa szerint, akik reszketve gondolnak Istenünk parancsolatára. Cselekedjünk a törvény szerint!||12243;5114
12258||.Ezsd.10.4||Kelj föl, mert rád vár ez a dolog, és mi veled leszünk. Légy erős, és láss hozzá!||
12259||.Ezsd.10.5||Fölkelt tehát Ezsdrás, és megeskette a papok, a léviták és egész Izráel fejedelmeit, hogy e beszéd szerint cselekszenek; azok meg is esküdtek.||12255
12260||.Ezsd.10.6||Akkor fölkelt Ezsdrás Isten háza elől, és elment Jehóhánánnak, Eljásib fiának a kamrájába. Bement, de kenyeret nem evett, és vizet sem ivott, mert gyászolt a rabságból hazatértek vétke miatt.||
12261||.Ezsd.10.7||Majd kihirdették Júdában és Jeruzsálemben mindazoknak, akik a rabságból hazatértek, hogy gyűljenek össze Jeruzsálemben.||
12262||.Ezsd.10.8||Ha pedig valaki nem jön el harmadnapra a fejedelmek és a vének határozata szerint, annak minden vagyonát kobozzák el, őt magát pedig zárják ki a rabságból hazatértek közösségéből.||3598
12263||.Ezsd.10.9||Összegyűlt azért harmadnapra minden júdai és benjámini férfi Jeruzsálemben a kilencedik hónapban, a hó huszadik napján, és leült az egész nép Isten háza előtt a téren, aggódva e dolog és az esőzések miatt.||12100;12496;1818;7478
12264||.Ezsd.10.10|Az idegen asszonyok elbocsátása|Ekkor fölkelt Ezsdrás pap, és azt mondta nekik: Vétkeztetek, mert idegen asszonyokat vettetek feleségül, és ezzel is szaporítottátok Izráel vétkét.||12245;5114
12265||.Ezsd.10.11||Ezért tegyetek vallást az ÚR előtt, atyáitok Istene előtt, és cselekedjetek az ő akarata szerint. Különítsétek el magatokat e föld népeitől és az idegen feleségektől.||
12266||.Ezsd.10.12||Az egész gyülekezet fennhangon így felelt: Így van. Ahogy mondtad, úgy kell tennünk!||
12267||.Ezsd.10.13||De igen nagy ez a nép, és az esős idő miatt nem maradhatunk itt kint. Egyébként is, ez nem egy- vagy kétnapi teendő, mert sokan vagyunk, akik vétkeztünk ebben a dologban.||
12268||.Ezsd.10.14||Álljanak hát elő az egész gyülekezet vezetői és mindenki, aki idegen feleséget vett magának. Jöjjenek el egy meghatározott időben városonként ők maguk és velük a város vénei és bírái, hogy elfordítsuk magunkról Istenünk súlyos haragját, amely emiatt ért minket!||
12269||.Ezsd.10.15||Csak Jónátán, Aszáél fia és Jahzeá, Tikvá fia állt ennek ellen, akiket Mesullám meg a lévita Sabbetaj támogatott.||
12270||.Ezsd.10.16||De a fogságból hazatértek eszerint jártak el. Ezsdrás pap néhány férfit kiválasztott, családfőket a családjaikból, mindnyájukat név szerint. A tizedik hónap első napján ültek össze, hogy kivizsgálják ezt a dolgot,||
12271||.Ezsd.10.17||és az első hónap első napjáig elintézték minden férfi ügyét, aki idegen asszonyt vett magának feleségül.||
12272||.Ezsd.10.18||Ezeket találták a papok fiai közül, akik idegen feleséget vettek maguknak: Jésúának, Jócádák fiának és testvéreinek fiai közül: Maaszéjá, Eliezer, Járib és Gedaljá.||12065;-12068
12273||.Ezsd.10.19||Ezek kezet adtak arra, hogy elbocsátják feleségüket, és vétkükért egy kos áldozására ítélték őket.||9810;11837;20910;2831;2880;-2886;20515
12274||.Ezsd.10.20||Immér fiai közül pedig Hanáni és Zebadjá.||
12275||.Ezsd.10.21||Hárim fiai közül Maaszéjá, Élijjá, Semajá, Jehiél és Uzzijjá,||
12276||.Ezsd.10.22||Pashúr fiai közül Eljóénaj, Maaszéjá, Jismáél, Netanél, Józábád és Elászá.||12065;-12068;12499;12553;-12560
12277||.Ezsd.10.23||Továbbá a léviták közül Józábád, Simei és Kélájá, azaz Kelítá meg Petahjá, Jehúdá és Eliezer.||12069;12502;12562
12278||.Ezsd.10.24||Az énekesek közül pedig Eljásib. A kapuőrök közül Sallum, Telem és Úri.||12070
12279||.Ezsd.10.25||Továbbá Izráel népéből: Parós fiai közül Ramjá, Jizzijjá, Malkijjá, Mijjámin, Eleázár, Malkijjá és Benájá.||
12280||.Ezsd.10.26||Élám fiai közül Mattanjá, Zekarjá, Jehiél, Abdi, Jerémót és Élijjá.||
12281||.Ezsd.10.27||Zattú fiai közül Eljóénaj, Eljásib, Mattanjá, Jerémót, Zábád és Azízá.||
12282||.Ezsd.10.28||Bébaj fiai közül Jehóhánán, Hananjá, Zabbaj és Atlaj.||
12283||.Ezsd.10.29||Báni fiai közül Mesullám, Mallúk, Adájá, Jásúb, Seál és Jerémót.||
12284||.Ezsd.10.30||Pahat-Móáb fiai közül Adná, Kelál, Benájá, Maaszéjá, Mattanjá, Becalél, Binnúj és Manassé.||
12285||.Ezsd.10.31||Hárim fiai közül Eliezer, Jissijjá, Malkijjá, Semajá, Simeon,||
12286||.Ezsd.10.32||Benjámin, Mallúk és Semarjá.||
12287||.Ezsd.10.33||Hásum fiai közül Mattenaj, Mattattá, Zábád, Elifelet, Jerémaj, Manassé és Simei.||
12288||.Ezsd.10.34||Báni fiai közül Maadaj, Amrám és Úél,||
12289||.Ezsd.10.35||Benájá, Bédejá, Keluhú,||
12290||.Ezsd.10.36||Vanjá, Merémót, Eljásib,||
12291||.Ezsd.10.37||Mattanjá, Mattenaj és Jaaszaj,||
12292||.Ezsd.10.38||Báni, Binnúj, Simei,||
12293||.Ezsd.10.39||Selemjá, Nátán és Adájá,||
12294||.Ezsd.10.40||Maknadbaj, Sásaj, Sáraj,||
12295||.Ezsd.10.41||Azarél, Selemjáhú és Semarjá,||
12296||.Ezsd.10.42||Sallum, Amarjá, Jószéf.||12032
12297||.Ezsd.10.43||Nebó fiai közül Jeiél, Mattitjá, Zábád, Zebíná, Jaddaj, Jóél és Benájá.||
12298||.Ezsd.10.44||Mindezek idegen feleséget vettek el. Feleségeik között voltak olyanok is, akiknek már gyermekük is volt.||12696
12299|Nehémiás könyve|.Neh.1.1|Nehémiás szomorúsága és imádsága|Nehémiásnak, Hakaljá fiának beszédei. A huszadik esztendő Kiszlév havában, amikor Súsán várában voltam,||12345;12031;12706;12709;22030;12155
12300||.Neh.1.2||hozzám jött egyik atyámfia, Hanáni, és vele együtt néhány Júdából való férfi. Tudakozódtam tőlük a fogságból maradékként megmenekült júdaiak felől és Jeruzsálem felől.||
12301||.Neh.1.3||Azt mondták nekem: A fogságból megmenekült júdaiak maradéka ott, abban a tartományban nagy nyomorúságban és gyalázatban van. Azonfelül Jeruzsálem várfala csupa rés, kapui pedig tűzben égtek el!||12326;9911;11882
12302||.Neh.1.4||Amikor meghallottam ezeket, napokon át ültem, sírtam és keseregtem, böjtöltem és imádkoztam a menny Istene előtt.||12018;21843;12020;12187;12242
12303||.Neh.1.5||Ezt mondtam: Kérlek, URam, mennynek Istene, nagy és rettenetes Isten, aki irgalmasan megtartod a szövetséget azokkal, akik téged szeretnek, és parancsolataidat megtartják!||12369;12545;22059;2056;5120
12304||.Neh.1.6||Ó, legyen figyelmes a füled, és szemed legyen nyitva, hallgasd meg szolgád könyörgését, mellyel most éjjel-nappal könyörgök hozzád szolgáidért, Izráel fiaiért, és vallást teszek Izráel fiainak bűneiről, melyekkel vétkeztünk ellened; én is, és atyám háza népe is vétkezett!||
12305||.Neh.1.7||Igen súlyosan vétkeztünk ellened, mert nem tartottuk meg a parancsolatokat, rendeléseket és törvényeket, amelyeket szolgádnak, Mózesnek parancsoltál.||
12306||.Neh.1.8||Ó, emlékezzél meg arról a beszédről, amelyet szolgádnak, Mózesnek parancsoltál ily módon: Ha ti hűtlenkedtek, szétszórlak benneteket a népek között.||5029;5709;-5713;3557;-3569
12307||.Neh.1.9||Ha pedig megtértek hozzám, megtartjátok parancsolataimat, és megcselekszitek azokat, még ha az ég szélén lennének is szétszórva gyermekeitek, onnan is összegyűjtöm őket, és beviszem őket arra a helyre, amelyet kiválasztottam, hogy nevem ott lakozzék.||5251
12308||.Neh.1.10||Ők a te szolgáid és a te néped, akiket megszabadítottál nagy erőd és erős kezed által!||5119;5183;5186
12309||.Neh.1.11||Kérlek, URam, füled legyen figyelmes szolgád könyörgésére és szolgáid könyörgésére, akik kedvüket lelik abban, hogy félik nevedet, és adj most, kérlek, jó előmenetelt szolgádnak, és engedd, hogy kegyelmet találjon ama férfi előtt. Én ugyanis a király pohárnoka voltam.||12314;12315
12310||.Neh.2.1|Nehémiás engedélyt kap a hazatérésre|Artahsasztá király huszadik esztendejében, a Niszán hónapban bor volt előttem, és én fölvettem azt, és a királynak nyújtottam. Azelőtt sohasem voltam szomorú őelőtte.||12766
12311||.Neh.2.2||Ezért így szólt hozzám a király: Miért szomorú az arcod? Hiszen nem vagy beteg! Nem más ez, mint szíved szomorúsága! Erre nagyon megrettentem,||
12312||.Neh.2.3||és ezt mondtam a királynak: Örökké éljen a király! Miért ne volna szomorú az arcom, hiszen a város, atyáim sírhelye pusztán hever, és kapuit tűz emésztette meg.||21829;21883;8749
12313||.Neh.2.4||Azt mondta nekem a király: Mi az, amit kívánsz? Én pedig könyörögtem a menny Istenéhez,||
12314||.Neh.2.5||majd ezt mondtam a királynak: Ha tetszik a királynak, és ha kedves előtted a szolgád, azt kérem, hogy bocsáss el engem Júdába, atyáim sírjainak a városába, hogy újjáépítsem azt!||
12315||.Neh.2.6||Erre azt mondta nekem a király, miközben a felesége mellette ült: Meddig tart utazásod, és mikor térsz vissza? És jónak látta a király, hogy elbocsásson engem, miután tudattam vele az időt.||
12316||.Neh.2.7||Ezt is mondtam a királynak: Ha jónak látja a király, adasson nekem leveleket a Folyamon túli helytartókhoz, hogy hagyjanak engem átutazni, míg Júdába nem érek,||
12317||.Neh.2.8||és adasson egy levelet Ászáfhoz is, a királyi erdők őréhez, hogy adjon nekem gerendának való fát a templomnál levő vár kapuihoz és a város kőfalához és ahhoz a házhoz, amelybe majd beköltözök. A király megadta ezt nekem Istenem rajtam nyugvó jóakaratából.||12181;12184
12318||.Neh.2.9||Amikor megérkeztem a Folyamon túli helytartókhoz, átadtam nekik a király leveleit. A király a seregből főembereket és lovasokat is küldött velem.||12225;12378
12319||.Neh.2.10||Amikor pedig a hóróni Szanballat és az ammóni Tóbijjá, a szolga meghallotta ezt, nagy bosszúságot okozott nekik, hogy jött valaki, aki Izráel fiainak a javát keresi.||12362;11353
12320||.Neh.2.11|Nehémiás megnézi Jeruzsálem romjait|Azután elmentem Jeruzsálembe, és ott három napig pihentem.||12225
12321||.Neh.2.12||Majd fölkeltem éjszaka néhány férfival együtt, de nem árultam el senkinek, hogy mire indította Istenem a szívemet, és hogy azt Jeruzsálemért cselekszem. Állat sem volt velem azonkívül, amelyen ültem.||
12322||.Neh.2.13||Kimentem a Völgy kapuján éjjel a Sárkányok forrása felé, majd a Szemét-kapuhoz, és vizsgálgattam Jeruzsálem várfalát, amely le volt rombolva, és kapuit, amelyeket tűz emésztett meg.||12342
12323||.Neh.2.14||Azután átmentem a Forrás-kapuhoz és a Király-tóhoz. Innen már az állat nem fért el, hogy átmenjen velem.||
12324||.Neh.2.15||Azért gyalog mentem föl a völgyben éjjel, és vizsgálgattam a várfalat, azután megfordultam, és bementem a Völgy-kapun, és hazatértem.||
12325||.Neh.2.16||A főemberek pedig nem tudták, hova mentem, és hogy mit akarok cselekedni. Sem a júdaiaknak, sem a papoknak, sem az elöljáróknak, sem a főembereknek, sem a többi munkásnak idáig nem mondtam el azt.||
12326||.Neh.2.17||Ugyanakkor azt mondtam nekik: Látjátok a nyomorúságot, amelyben vagyunk, hogy Jeruzsálem pusztán hever, és kapui tűzben égtek el. Gyertek, építsük föl Jeruzsálem várfalát, hogy ne szégyenkezzünk többé!||12301;12312
12327||.Neh.2.18||És elbeszéltem nekik Istenem rajtam nyugvó jóakaratát, és a király szavait is, amelyeket nekem mondott. Erre azt mondták: Fogjunk hozzá, és építsük meg! És odaszánták kezüket a jó munkára.||
12328||.Neh.2.19||Amikor ezt a hóróni Szanballat, az ammóni Tóbijjá, a szolga és az arab Gesem meghallotta, gúnyolódtak rajtunk, lenéztek minket, és azt mondták: Mit műveltek ott? Talán bizony pártot akartok ütni a király ellen?||12404
12329||.Neh.2.20||Én azonban így feleltem nekik: Maga a menny Istene ad nekünk jó előmenetelt, és mi mint az ő szolgái kezdjük el az építést. Nektek pedig nincs részetek, jogotok és emlékezetetek Jeruzsálemben!||12115
12330||.Neh.3.1|Jeruzsálem várfalának az építői|Eljásib, a főpap és testvérei, a papok nekiláttak, és fölépítették a Juh-kaput. Fölszentelték, és helyükre állították ajtószárnyait. A várfalat pedig a Hamméá-toronyig és tovább, Hananél tornyáig építették, majd fölszentelték azt is.||26281;19796;23145
12331||.Neh.3.2||Mellettük építettek a jerikóiak, ezek mellett pedig Zakkúr, Imri fia épített.||12063
12332||.Neh.3.3||A Hal-kaput pedig Hasszenáá fiai építették. Ők gerendázták be, és tették a helyükre ajtajait, kapupántjait és zárait.||12064;12665;11924;22864
12333||.Neh.3.4||Mellettük javítgatta a várfalat Merémót, Úrijjá fia, Hakkóc unokája. Mellettük pedig Mesullám, Berekjá fia, Mesézabél unokája javítgatott. Őmellette pedig Cádók, Baaná fia javítgatott.||12359;12090;12421;10382
12334||.Neh.3.5||Ezek mellett a tekóabeliek javítgattak, de főembereik nem hajtották nyakukat uruk szolgálatába.||12356;19674;19675
12335||.Neh.3.6||Az óváros kapuját Jójádá, Pászéah fia és Mesullám, Beszódjá fia javítgatta. Ők gerendázták be, és állították föl ajtajait, kapupántjait és zárait.||12665;11924
12336||.Neh.3.7||Mellettük a gibeóni Melatjá és a mérónóti Jádón javítgatott; ők a folyamon túli helytartó hivatalához tartozó gibeóni és micpai férfiak voltak.||12344;12348;11141
12337||.Neh.3.8||Mellettük Uzzíél, Harhajá fia javítgatott az ötvösökkel, őmellette pedig Hananjá, a kenőcskészítők egyike javítgatott. Megerősítették Jeruzsálemet egészen a széles várfalig.||12360;12664
12338||.Neh.3.9||Mellettük Refájá, Húr fia, Jeruzsálem fél kerületének a vezetője javítgatott.||
12339||.Neh.3.10||Mellette Jedajá, Harúmaf fia javítgatott, méghozzá a saját házával szemben. Mellette Hattús, Hasabnejá fia javítgatott.||12555;12628;12518
12340||.Neh.3.11||A várfalnak egy másik részét és a Kemencék tornyát Malkijjá, Hárim fia és Hassúb, Pahat-Móáb fia javítgatta.||12035;12061
12341||.Neh.3.12||Mellettük Sallum, Hallóhés fia, Jeruzsálem másik fél kerületének a vezetője és a lányai javítgattak.||12615;12617
12342||.Neh.3.13||A Völgy-kaput Hánún és Zánóah lakói javítgatták. Ők építették föl azt, és tették a helyükre ajtajait, kapupántjait és zárait. A várfalból ezerkönyöknyit javítottak ki, a Szemét-kapuig.||12620;6236;12322;12657
12343||.Neh.3.14||A Szemét-kaput pedig Malkijjá, Rékáb fia, Bét-Hakkerem tartományának a vezetője javítgatta. Ő építette föl azt, és állította a helyükre ajtajait, kapupántjait és zárait.||
12344||.Neh.3.15||A Forrás-kaput Sallún, Kol-Hóze fia, Micpá tartományának vezetője javítgatta. Ő építette föl, tetőzte be, és állította a helyükre ajtajait, kapupántjait és zárait. A Selah-tó kőfalát a király kertje felé egészen a lépcsőkig, melyek Dávid városából vezetnek lefelé, szintén ő javítgatta.||12323;12663;12595;10228;19994;20350
12345||.Neh.3.16||Utána Nehemjá, Azbúk fia, Bét-Cúr fél kerületének vezetője javítgatott Dávid sírjaival szemközt az újonnan készült tóig meg a vitézek házáig.||12299;11423;6260;10643;11085
12346||.Neh.3.17||Utána a léviták javítgattak: Rehúm, Báni fia, mellette Hasabjá, Keílá fél kerületének a vezetője, tartománya lakosaival együtt.||12518;12031;6246;7812;10406
12347||.Neh.3.18||Utána testvérei javítgattak: Bavvaj, Hénádád fia, Keílá másik fél kerületének a vezetője.||12353
12348||.Neh.3.19||Mellette javítgatott Ézer, Jésúa fia, Micpá vezetője a várfal egy másik darabján, a fegyvertár följáratával szemben lévő szögletig.||
12349||.Neh.3.20||Utána Bárúk, Zakkaj fia javítgatta buzgón a várfal egy másik darabját, a szöglettől Eljásib főpap házának ajtajáig.||12038;12282
12350||.Neh.3.21||Utána Merémót, Úrijjá fia, Hakkóc unokája javítgatott egy másik darabon, Eljásib házának ajtajától Eljásib házának végéig.||12333;12236
12351||.Neh.3.22||Utána a Jordán völgyéből való papok javítgattak.||12654
12352||.Neh.3.23||Ezek után Benjámin és Hassúb javítgatott, a házukkal szemben, utánuk pedig Azarjá, Maaszéjá fia, Anánjá unokája javítgatott a maga háza mellett.||12353;12035
12353||.Neh.3.24||Utánuk Binnúj, Hénádád fia javítgatott egy másik darabon, Azarjá házától egészen a sarokig és a szögletig.||12347;12560
12354||.Neh.3.25||Továbbá Pálál, Úzaj fia, a szöglettel és a felső toronnyal szemben, amely a király palotájából ugrik ki a tömlöc udvaránál. Utána pedig Pedájá, Parós fia.||19800;19843;19962;19968;20004;12032
12355||.Neh.3.26||A léviták szolgái pedig, akik az Ófelben laktak, kelet felé a Vízi-kapuig és a kiugró toronyig javítgattak.||12496;12662;12663;12666;11760;11924
12356||.Neh.3.27||Utánuk a tekóabeliek javítgattak egy másik darabon a kiugró nagy toronytól az Ófel kőfaláig.||12334;12354
12357||.Neh.3.28||A Lovak kapuján felül a papok javítgattak, mindegyik a saját házával szemben.||19798;10178
12358||.Neh.3.29||Utánuk Cádók, Immér fia javítgatott a maga házával szemben, és őutána Semajá, Sekanjá fia, a keleti kapu őre javítgatott.||12066;12219;11085
12359||.Neh.3.30||Utána Hananjá, Selemjá fia és Hánún, Cáláf hatodik fia javítgatott egy másik darabon. Utánuk Mesullám, Berekjá fia javítgatott saját lakásával szemben.||12333;12337;12421;19894;19919
12360||.Neh.3.31||Utána az egyik ötvös, Malkijjá javítgatott a léviták szolgáinak és a kereskedőknek a házáig, a Mifkád-kapuval szemben, a sarkon lévő felső szobáig.||21660
12361||.Neh.3.32||A sarki felső szoba és a Juh-kapu között pedig az ötvösök és a kereskedők javítgattak.||
12362||.Neh.4.1|A samaritánus Szanballat gúnyolódása|Amikor Szanballat meghallotta, hogy építjük a kőfalat, haragra gerjedt, nagyon bosszankodott, és gúnyolta a zsidókat.||12319;12328
12363||.Neh.4.2||Ezt mondta testvérei és a samáriai sereg előtt: Mit művelnek e nyomorult zsidók? Vajon megengedték-e ezt nekik? Talán már áldozni is fognak? Még ma be akarják fejezni? Tán életre keltik a köveket e porhalmazból, holott azok elégtek?||
12364||.Neh.4.3||Az ammóni Tóbijjá, aki mellette állt, azt mondta: Bármit is építsenek, ha egy róka fölugrik rá, ledönti kőfalukat.||
12365||.Neh.4.4||Halld meg, ó, Istenünk, hogyan tesznek csúffá bennünket! Fordítsd vissza gyalázásukat az ő fejükre, és add őket prédára a rabság földjén.||12403;12412;12687;12695;12702;12704
12366||.Neh.4.5||Ne fedezd el hamisságukat, és bűnüket ne töröld el arcod elől, mert téged bosszantottak az építők előtt!||15334;15835
12367||.Neh.4.6||Mi pedig tovább építettük a falat úgy, hogy már félig elkészült az egész fal, mert a nép nagy kedvvel dolgozott.||
12368||.Neh.4.7|Az ellenség nehezíti az építést|Mikor azonban meghallotta Szanballat és Tóbijjá, továbbá az arabok, az ammóniak és az asdódiak, hogy folyik Jeruzsálem várfalának javítása, és a rések betömése megkezdődött, igen nagy haragra gerjedtek.||12319;12362
12369||.Neh.4.8||Mindnyájan egy akarattal összeesküdtek, hogy eljönnek, megostromolják Jeruzsálemet, és a népet megrémítik.||
12370||.Neh.4.9||Mi azonban imádkoztunk Istenünkhöz, és éjjel-nappal őrséget állítottunk védelmül ellenük.||12302;12313
12371||.Neh.4.10||De azt mondták a júdaiak: Fogytán a teherhordók ereje, a rom pedig sok, képtelenek vagyunk építeni a várfalat.||
12372||.Neh.4.11||Ellenségeink pedig azt mondták: Nem is sejtik, nem is veszik észre, egyszer csak bemegyünk közéjük. Megöljük őket, és megállítjuk a munkát.||
12373||.Neh.4.12||Akkor eljöttek hozzánk mindenfelől a zsidók, akik körülöttünk laktak, és tízszer is figyelmeztettek: Térjetek vissza hozzánk!||
12374||.Neh.4.13||Azért odaállítottam a népet a hely legalsó, nyílt részére, a várfal mögé nemzetségeik szerint, fegyvereikkel, dárdáikkal és íjaikkal együtt.||
12375||.Neh.4.14||Majd körültekintettem, megálltam, és így szóltam az elöljárókhoz, a főemberekhez és a többi néphez: Ne féljetek tőlük! A nagy és rettenetes ÚRra emlékezzetek, és harcoljatok testvéreitekért, fiaitokért, leányaitokért, feleségetekért és házatokért!||12325;12303;12545;4997;5430;5734;8253;17888;4117
12376||.Neh.4.15|Az építést fölfegyverkezve folytatják|Amikor pedig meghallották az ellenségeink, hogy megtudtuk szándékukat, és hogy Isten semmivé tette a tervüket, mindnyájan visszatértünk a várfalhoz, mindenki a maga munkájához.||12965;14393
12377||.Neh.4.16||De attól a naptól fogva embereimnek csak az egyik fele dolgozott, másik fele pedig dárdákkal, pajzsokkal, íjakkal és páncéllal volt fölfegyverkezve, a fejedelmek pedig ott álltak egész Júda háznépe mögött.||12378;12692
12378||.Neh.4.17||A falon munkálkodók és a teherhordók egyik kezükkel a munkát végezték, a másik kezük pedig a fegyvert tartotta.||
12379||.Neh.4.18||Akik pedig építettek, azoknak a fegyvere a derekukra volt kötve, és így építettek. A kürtös pedig mellettem állt.||
12380||.Neh.4.19||Majd így szóltam az elöljárókhoz, a főemberekhez és a többi néphez: A munka nagyon sok és kiterjedt, és mi a várfalon elszéledve, messze vagyunk egymástól.||
12381||.Neh.4.20||Azért ha a kürt szavát halljátok, gyűljetek ide hozzánk mindenhonnan. Istenünk harcol értünk!||
12382||.Neh.4.21||Úgy dolgoztunk az építkezésen, hogy a fele dárdát tartott hajnalhasadtától fogva egészen a csillagok följöttéig.||12377
12383||.Neh.4.22||Ugyanakkor megparancsoltam a népnek, hogy minden ember Jeruzsálemben háljon szolgáival együtt, és éjszaka őrködjenek, nappal meg dolgozzanak.||
12384||.Neh.4.23||Sem én, sem testvéreim, sem szolgáim, sem a kíséretemben levő őrök nem vetettük le a ruhánkat. Még vízért is mindenki a fegyverével ment.||
12385||.Neh.5.1|Nehémiás harca az uzsorások ellen|Közben pedig a köznép és asszonyaik erősen zúgolódni kezdtek zsidó testvéreik ellen.||
12386||.Neh.5.2||Voltak, akik ezt mondták: Fiainkkal és leányainkkal együtt sokan vagyunk. Gabona kell nekünk, hogy együnk és élhessünk.||
12387||.Neh.5.3||Voltak, akik meg ezt mondták: Mezőinket, szőlőinket, sőt házainkat is zálogba kell adnunk, hogy gabonát vehessünk, mert éhezünk.||
12388||.Neh.5.4||Mások pedig így szóltak: Mezőinkre és szőlőinkre pénzt vettünk föl kölcsön, hogy adót tudjunk fizetni a királynak.||
12389||.Neh.5.5||És íme, bár a mi testünk ugyanolyan, mint testvéreink teste, és a mi fiaink is olyanok, mint az ő fiaik, mégis rabságra kell adnunk fiainkat és leányainkat, sőt vannak is már szolgának eladott leányaink, és nincs erőnk arra, hogy őket megváltsuk, hisz mezőink és szőlőink már másokéi.||5326;-5330;3483;-3486;3508;2079;9606;19876;-19890;832;902;16550;22663
12390||.Neh.5.6||Igen nagy haragra gerjedtem azért, amikor panaszukat és e dolgokat hallottam.||
12391||.Neh.5.7||Magamba mélyedve gondolkodtam erről, majd megróttam az elöljárókat és a főembereket. Ezt mondtam nekik: Ti saját testvéreiteket uzsorázzátok ki! Azután naggyűlést hívtam össze ügyükben,||12698;12607;5535;19392;18165;13397;13441;9606;5520;3505
12392||.Neh.5.8||és ezt mondtam nekik: Mi tehetségünk szerint megváltottuk zsidó testvéreinket, akiket eladtak a pogányoknak. Ti pedig el akarjátok adni testvéreiteket, hogy majd nekünk kelljen megvennünk őket?! Erre ők elhallgattak, és nem tudtak felelni semmit.||3511;3516
12393||.Neh.5.9||Akkor ezt mondtam: Nem jó dolog az, amit tesztek. Hát nem akartok Istenünk félelmében járni, hogy valahára ne gyalázzanak már minket a pogányok, a mi ellenségeink?||12246;12253
12394||.Neh.5.10||Hiszen magam, testvéreim és szolgáim is kölcsönöztünk nekik pénzt és gabonát. Mi elengedjük e tartozást!||12391;12398
12395||.Neh.5.11||Ti is adjátok vissza nekik még ma mezőiket, szőlőiket, olajkertjeiket és házaikat! Sőt ezenfelül a kölcsönadott pénznek, gabonának, bornak és olajnak a kamatát is engedjétek el!||2138;3495
12396||.Neh.5.12||Ők így feleltek: Visszaadjuk, és nem veszünk el tőlük semmit. Úgy cselekszünk, ahogy mondod. Ekkor összehívtam a papokat, hogy eskessék meg őket, hogy e beszéd szerint fognak cselekedni.||11586
12397||.Neh.5.13||Ruhámat is megráztam, és azt mondtam: Így rázzon ki Isten minden embert az ő házából és vagyonából, és ilyen kirázott és üres legyen mindenki, aki nem teljesíti ezt a fogadalmat. Az egész gyülekezet pedig rámondta: Ámen. És dicsérték az URat, a nép pedig e szerint a fogadalom szerint cselekedett.||27632
12398||.Neh.5.14|Nehémiás példát mutat áldozatkészségével|Sőt attól a naptól fogva, amelyen Júda földjére helytartóul rendeltek, Artahsasztá király huszadik esztendejétől fogva a harminckettedik esztendejéig, azaz tizenkét esztendeig sem én, sem az én testvéreim nem ettük a helytartónak járó kenyeret.||12399;12679
12399||.Neh.5.15||Holott a korábbi helytartók, akik előttem voltak, megterhelték a népet, és negyven ezüstsékelnél is többet szedtek be tőlük kenyérért és borért, sőt még az embereik is zsarnokoskodtak a népen. De én nem így tettem, mivel félem az Istent.||12402
12400||.Neh.5.16||Sőt még a várfalon is dolgoztam, és mezőt nem szereztem, és minden szolgám részt vett ott a munkában.||12377;12382;12384
12401||.Neh.5.17||Ráadásul az én asztalomnál evett százötven zsidó főember, továbbá azok, akik a körülöttünk lakó népek közül jöttek hozzánk.||12174
12402||.Neh.5.18||Ezt készítették naponként: egy ökröt, hat kövér juhot, valamint szárnyasokat is készítettek nekem, és tíznaponta bőségesen jutott különféle bor is. Mindemellett én nem kívántam beszedni a helytartónak járó kenyeret, mert nehéz szolgálatot végzett ez a nép.||
12403||.Neh.5.19||Emlékezzél meg rólam, Istenem, az én javamra, és mindarról, amit e néppel cselekedtem!||12687;12695
12404||.Neh.6.1|Nehémiást fenyegetik ellenfelei|Amikor meghallotta Szanballat, Tóbijjá, az arab Gesem és a többi ellenségünk, hogy fölépítettem a várfalat, és hogy nem maradt azon semmi rés, bár még az ajtószárnyakat nem illesztettem be a kapukba,||12319;12368;12332
12405||.Neh.6.2||ilyen üzenetet küldött hozzám Szanballat és Gesem: Jöjj, és találkozzunk Kefírimben, az Ónó-völgyben! Ők ugyanis gonosz dolgot terveztek ellenem.||12625;10589
12406||.Neh.6.3||Ezért követeket küldtem hozzájuk ezzel az üzenettel: Nagy munkában vagyok, ezért nem mehetek le. Megállna ez a munka, ha abbahagynám, és hozzátok mennék.||
12407||.Neh.6.4||Négyszer is küldtek nekem ilyen üzenetet, de én mindig ilyen módon feleltem nekik.||
12408||.Neh.6.5||Ezek után Szanballat ötödször is hozzám küldte az emberét ugyanilyen módon, kezében nyílt levéllel,||
12409||.Neh.6.6||melyben ez állt: A szomszéd népek közt az a hír járja, és Gasmu is mondja, hogy te és a zsidók azért építitek a várfalat, mert pártot akartok ütni, és hogy te leszel a királyuk e szóbeszéd szerint.||12341;12328
12410||.Neh.6.7||Sőt még prófétákat is rendeltél, hogy ezt hirdessék rólad Jeruzsálemben: Király van Júdában! Ezeknek a dolgoknak a híre a királyhoz is eljuthat, azért hát jöjj, és tanácskozzunk egymással!||
12411||.Neh.6.8||Én pedig ezt az üzenetet küldtem neki: Nem történt semmi olyan, amiről te beszélsz, hanem csak magadtól gondoltad ki mindezt a szívedben.||5036;7054
12412||.Neh.6.9||Mert ezek meg akartak minket rettenteni, és azt gondolták: Kezük abbahagyja a munkát, és az félbemarad. Azért hát, ó, URam, erősítsd meg a kezemet!||12399
12413||.Neh.6.10||Azzal elmentem Semajának, Delájá fiának, Mehétabél unokájának a házába, és őt bezárkózva találtam. Ő azt mondta: Menjünk be Isten házába, a templom belsejébe, és zárjuk be a templom ajtajait, mert eljönnek, hogy megöljenek téged, mégpedig éjjel jönnek el, hogy megöljenek.||
12414||.Neh.6.11||Én azonban azt mondtam: Hát ilyen férfinak, mint én, illik-e elmenekülnie? Az olyan ember, mint én, bemehet-e a templomba úgy, hogy életben maradjon? Nem megyek!||5273;-5277;4264
12415||.Neh.6.12||Mert felismertem, hogy nem Isten küldte őt, hanem ezt a próféciát azért mondta nekem, mert Tóbijjá és Szanballat fölbérelte.||12417;12420;-12422;12677;12701
12416||.Neh.6.13||Éspedig azért bérelték föl, hogy megrettenve így cselekedjem, és vétkezzem, és így rossz híremet költhessék és rágalmazhassanak.||5484;5489;21084
12417||.Neh.6.14||Emlékezzél meg, Istenem, Tóbijjáról és Szanballatról cselekedeteik szerint, és Nóadjá prófétanőről és a többi prófétáról is, akik rémítgettek engem!||12403;12702;12365
12418||.Neh.6.15|A várfal felépül|A várfal Elúl hónap huszonötödik napján, ötvenkét nap alatt készült el.||12363;12299;12310;12398;12679;12301;12322;12404
12419||.Neh.6.16||Amikor ezt meghallották ellenségeink, megrettent minden nép, amely körülöttünk élt, és igen összeestek a saját szemükben, mert fölismerték, hogy Istenünk segítségével vittük végbe ezt a munkát.||
12420||.Neh.6.17||Néhány júdai elöljáró is ezekben a napokban sok levelet küldött Tóbijjának, és Tóbijjától is sok levél jött hozzájuk.||
12421||.Neh.6.18||Mert Júdában sokan szövetkeztek vele, mivel ő volt a veje Sekanjának, Árah fiának, és fia, Jehóhánán Mesullámnak, Berekjá fiának a leányát vette el.||12364;12034;8588;7679
12422||.Neh.6.19||Sőt még jótetteit is fölemlegették előttem, az én szavaimat pedig gyakran vitték hírül neki. Tóbijjá pedig folyton leveleket küldözgetett, hogy megfélemlítsen.||12409
12423||.Neh.7.1||Amikor megépült a várfal, beállíttattam az ajtókat, és szolgálatba állították a kapuőröket, az énekeseket és a lévitákat.||10634;11091;-11098
12424||.Neh.7.2||Vezérré tettem Jeruzsálem fölött testvéremet, Hanánit és Hananját, a vár parancsnokát, mivel ő sokkal hűségesebb és istenfélőbb volt másoknál.||12300
12425||.Neh.7.3||Azt mondtam nekik, hogy ne nyissák ki Jeruzsálem kapuit mindaddig, amíg a nap melegen nem süt; és addig csukják be az ajtókat, és zárják be azokat, amíg az őrök őrt állnak ott. Azután állítsanak őröket Jeruzsálem lakosai közül, egyeseket az őrhelyekre, másokat pedig a házuk elé.||
12426||.Neh.7.4||A város pedig igen nagy kiterjedésű volt, de kevés lakosa volt, és a házak sem épültek még föl.||
12427||.Neh.7.5||Fölindította azért Istenem a szívemet, hogy összegyűjtsem az elöljárókat, a főembereket és a népet, és számba vegyem őket. Megtaláltam azoknak a nemzetségkönyvét, akik elsőként jöttek el Babilóniából, és ezt a följegyzést találtam benne:||
12428||.Neh.7.6|A hazatértek névsora|Ezek azok a Júda tartományából valók, akik visszatértek a száműzetésből, akiket fogolyként vitetett el Nebukadneccar, Babilónia királya, és most visszajöttek Jeruzsálembe és Júdába, ki-ki a maga városába.||12030
12429||.Neh.7.7||Zerubbábellal jöttek: Jésúa, Nehemjá, Azarjá, Raamjá, Nahamáni, Mordokaj, Bilsán, Miszperet, Bigvaj, Nehúm és Baaná. Az Izráel népéből való férfiak száma ez volt:||
12430||.Neh.7.8||Parós fiai: kétezer-százhetvenkettő,||
12431||.Neh.7.9||Sefatjá fiai: háromszázhetvenkettő,||
12432||.Neh.7.10||Árah fiai: hatszázötvenkettő,||
12433||.Neh.7.11||Pahat-Móáb fiai Jésúa és Jóáb fiaitól: kétezer-nyolcszáztizennyolc,||
12434||.Neh.7.12||Élám fiai: ezerkétszázötvennégy,||
12435||.Neh.7.13||Zattú fiai: nyolcszáznegyvenöt,||
12436||.Neh.7.14||Zakkaj fiai: hétszázhatvan,||
12437||.Neh.7.15||Binnúj fiai: hatszáznegyvennyolc,||
12438||.Neh.7.16||Bébaj fiai: hatszázhuszonnyolc,||
12439||.Neh.7.17||Azgád fiai: kétezer-háromszázhuszonkettő,||
12440||.Neh.7.18||Adónikám fiai: hatszázhatvanhét,||
12441||.Neh.7.19||Bigvaj fiai: kétezer-hatvanhét,||
12442||.Neh.7.20||Ádin fiai: hatszázötvenöt,||
12443||.Neh.7.21||Átér fiai Hizkijjától: kilencvennyolc,||
12444||.Neh.7.22||Hásum fiai: háromszázhuszonnyolc,||
12445||.Neh.7.23||Bécaj fiai: háromszázhuszonnégy,||
12446||.Neh.7.24||Hárif fiai: száztizenkettő,||
12447||.Neh.7.25||Gibeón fiai: kilencvenöt,||
12448||.Neh.7.26||Betlehem és Netófá férfiai: száznyolcvannyolc,||
12449||.Neh.7.27||Anátót férfiai: százhuszonnyolc,||
12450||.Neh.7.28||Bét-Azmávet férfiai: negyvenkettő,||
12451||.Neh.7.29||Kirjat-Jeárim, Kefírá és Beérót férfiai: hétszáznegyvenhárom,||
12452||.Neh.7.30||Ráma és Geba férfiai: hatszázhuszonegy,||
12453||.Neh.7.31||Mikmász férfiai: százhuszonkettő,||
12454||.Neh.7.32||Bétel és Aj férfiai: százhuszonhárom,||
12455||.Neh.7.33||a másik Nebó férfiai: ötvenkettő,||
12456||.Neh.7.34||a másik Élám fiai: ezerkétszázötvennégy,||
12457||.Neh.7.35||Hárim fiai: háromszázhúsz,||
12458||.Neh.7.36||Jerikó fiai: háromszáznegyvenöt,||
12459||.Neh.7.37||Lód, Hádíd és Ónó fiai: hétszázhuszonegy,||
12460||.Neh.7.38||Szenáá fiai: háromezer-kilencszázharminc.||
12461||.Neh.7.39|A papok, léviták és templomszolgák névsora|A papok ezek voltak: Jedajá fiai Jésúa családjából: kilencszázhetvenhárom,||
12462||.Neh.7.40||Immér fiai: ezerötvenkettő,||
12463||.Neh.7.41||Pashúr fiai: ezerkétszáznegyvenhét,||
12464||.Neh.7.42||Hárim fiai: ezertizenhét.||
12465||.Neh.7.43||A léviták ezek voltak: Jésúa és Kadmiél fiai Hódevá fiaitól: hetvennégy.||
12466||.Neh.7.44||Az énekesek ezek voltak: Ászáf fiai: száznegyvennyolc.||
12467||.Neh.7.45||A kapuőrök ezek voltak: Sallum fiai, Átér fiai, Talmón fiai, Akkúb fiai, Hatítá fiai, Sóbaj fiai: százharmincnyolc.||
12468||.Neh.7.46||A léviták szolgái ezek voltak: Cihá fiai, Haszúfá fiai, Tabbáót fiai,||
12469||.Neh.7.47||Kérósz fiai, Szíá fiai, Pádón fiai,||
12470||.Neh.7.48||Lebáná fiai, Hagábá fiai, Salmaj fiai,||
12471||.Neh.7.49||Hánán fiai, Giddél fiai, Gahar fiai,||
12472||.Neh.7.50||Reájá fiai, Recín fiai, Nekódá fiai,||
12473||.Neh.7.51||Gazzám fiai, Uzzá fiai, Pászéah fiai,||
12474||.Neh.7.52||Bészaj fiai, Meúnim fiai, Nefisszim fiai,||
12475||.Neh.7.53||Bakbúk fiai, Hakúfá fiai, Harhúr fiai,||
12476||.Neh.7.54||Baclít fiai, Mehídá fiai, Harsá fiai,||
12477||.Neh.7.55||Barkósz fiai, Sziszerá fiai, Temah fiai,||
12478||.Neh.7.56||Necíah fiai, Hatífá fiai.||
12479||.Neh.7.57||Salamon szolgáinak a fiai ezek voltak: Szótaj fiai, Szóferet fiai, Peridá fiai,||
12480||.Neh.7.58||Jaalá fiai, Darkón fiai, Giddél fiai,||
12481||.Neh.7.59||Sefatjá fiai, Hattíl fiai, Pókeret-Haccebáim fiai és Ámón fiai.||
12482||.Neh.7.60||A léviták szolgáinak és Salamon szolgáinak a fiai összesen: háromszázkilencvenkettő.||
12483||.Neh.7.61|A származásukat igazolni nem tudók névsora|Ezek pedig azok, akik eljöttek Tél-Melahból, Tél-Harsából, Kerúbból, Addánból, Immérből, de nem tudták igazolni családjukat és eredetüket, hogy Izráelből valók-e:||
12484||.Neh.7.62||Delájá fiai, Tóbijjá fiai, Nekódá fiai: hatszáznegyvenkettő.||
12485||.Neh.7.63||A papok közül: Hobajjá fiai, Hakkóc fiai, továbbá Barzillaj fiai, aki a gileádi Barzillaj leányai közül vett magának feleséget, és róla nevezték el.||
12486||.Neh.7.64||Ezek keresték bejegyzésüket a nemzetségkönyvükben, de nem találták, ezért kizárták őket a papságból.||
12487||.Neh.7.65||A király helytartója megmondta nekik, hogy ne egyenek a szent ételekből, míg a főpap nem áll szolgálatba, és nem ítél az úrímmal és tummimmal.||
12488||.Neh.7.66||Az egész gyülekezet összesen negyvenkétezer-háromszázhatvan lelket számlált.||
12489||.Neh.7.67||Szolgáikon és szolgálóikon kívül, akik hétezer-háromszázharmincheten voltak, volt kétszáznegyvenöt énekesük és énekesnőjük.||
12490||.Neh.7.68||Lovuk hétszázharminchat, öszvérük kétszáznegyvenöt,||
12491||.Neh.7.69|Adományok az építkezésre|tevéjük négyszázharmincöt, szamaruk hatezer-hétszázhúsz.||
12492||.Neh.7.70||Néhány családfő adakozott az építésre: a király helytartója a kincstárnak aranyban ezer drachmát, ötven tálat, ötszázharminc papi ruhát adott.||
12493||.Neh.7.71||A többi családfő pedig az építés költségére aranyban húszezer drachmát és ezüstben kétezer-kétszáz minát adott.||
12494||.Neh.7.72||A többiek aranyban húszezer drachmát és ezüstben kétezer minát adtak, valamint hatvanhét papi ruhát.||
12495||.Neh.7.73||Egész Izráel, tehát a papok, a léviták, a kapuőrök, az énekesek meg a nép fiai és a léviták szolgái ennyien voltak a maguk városaiban.||
12496||.Neh.8.1|A törvénykönyv felolvasása|Mikor pedig eljött a hetedik hónap, és Izráel fiai már a városaikban laktak, az egész nép egy emberként összegyűlt a téren, a Vízi-kapu előtt, és azt mondták az írástudó Ezsdrásnak, hogy hozza elő Mózes törvénykönyvét, melyet az ÚR parancsolt Izráelnek.||12652;12186
12497||.Neh.8.2||Ekkor, a hetedik hónap első napján előhozta Ezsdrás pap a törvényt a gyülekezet elé, ahol együtt voltak a férfiak és az asszonyok, mindazok, akik meg tudták érteni a hallottakat.||3425;-3427;4609;-4614
12498||.Neh.8.3||Kora reggeltől egészen délig fölolvasott belőle a téren, a Vízikapu előtt mindazon férfiak és asszonyok előtt, akik meg tudták érteni. Az egész nép nagy figyelemmel hallgatta a törvényt.||
12499||.Neh.8.4||Az írástudó Ezsdrás egy erre a célra ácsolt faemelvényen állt. Mellette állt jobb keze felől Mattitjá, Sema, Anájá, Úrijjá, Hilkijjá és Maaszéjá, bal keze felől pedig Pedájá, Misáél, Malkijjá, Hásum, Hasbaddáná, Zekarjá és Mesullám.||12333;12335;12340;12343;12350;12352
12500||.Neh.8.5||Ezsdrás az egész nép szeme láttára nyitotta föl a könyvet, mert az egész népnél magasabban állt. Mikor fölnyitotta, az egész nép fölállt.||
12501||.Neh.8.6||Akkor áldotta Ezsdrás az URat, a nagy Istent, és az egész nép fölemelt kezekkel így felelt rá: Ámen! Ámen! Majd meghajoltak, és leborultak az ÚR előtt arccal a földre.||12545;11186;10830;10858
12502||.Neh.8.7||Jésúa, Báni, Sérébjá, Jámín, Akkúb, Sabbetaj, Hódijjá, Maaszéjá, Kelítá, Azarjá, Józábád, Hánán, Pelájá és a léviták magyarázták a népnek a törvényt, a nép pedig mindeközben a maga helyén állt.||12561;12517;12605;12634;12650;12231
12503||.Neh.8.8||Érthetően olvastak a könyvből, Isten törvényéből, és azután magyarázták és értelmezték az olvasottakat.||
12504||.Neh.8.9||Ekkor Nehémiás, a király helytartója és Ezsdrás, az írástudó pap, valamint a léviták, akik magyaráztak a népnek, így szóltak az egész néphez: Ez az ÚRnak, a ti Isteneteknek szent napja, ne keseregjetek és ne sírjatok hát! Mert sírt az egész nép, amikor a törvény igéit hallotta.||12552;12549
12505||.Neh.8.10||Ő azt mondta nekik: Menjetek, egyetek kövér falatokat, és igyatok édes italokat. Küldjetek belőle azoknak is, akik semmit sem készítettek, mert ez a mi URunk szent napja, és ne bánkódjatok, mert az ÚR öröme a ti erősségetek.||18192;10849;5356
12506||.Neh.8.11||A léviták is csendesítették az egész népet, és ezt mondták: Hallgassatok, mert szent ez a nap! Ne bánkódjatok!||
12507||.Neh.8.12||Ekkor elment az egész nép, hogy egyen és igyon, és másoknak is küldjön belőle, és nagy vigasságot tartson, mert megértették a beszédeket, amelyekre tanították őket.||12504;12858
12508||.Neh.8.13|A sátoros ünnep megtartása|Másnap pedig az egész nép családfői, a papok és a léviták Ezsdráshoz, az írástudóhoz gyűltek, hogy tanulják a törvény igéit.||
12509||.Neh.8.14||Ekkor megírva találták a törvényben, amelyet az ÚR parancsolt Mózes által, hogy Izráel fiainak lombsátrakban kell lakniuk a hetedik hónapban levő ünnepen.||3441;-3445;5355;-5357
12510||.Neh.8.15||Mihelyt ezt megtudták, kihirdették minden városukban és Jeruzsálemben: Menjetek ki a hegyekre, és hozzatok ágakat nemes és vad olajfáról és mirtusz- és pálmaágakat, akármelyik sűrű lombú fáról való ágat, hogy lombsátrakat csináljatok, ahogy meg van írva.||3444
12511||.Neh.8.16||Kiment azért a nép, és hoztak ágakat, és lombsátrakat készítettek maguknak, mindenki a háza tetején vagy udvarán, továbbá Isten házának udvarán, a Vízi-kapu és az Efraim-kapu előtti téren.||
12512||.Neh.8.17||Így tehát az egész gyülekezet, amely hazatért a fogságból, lombsátrakat készített, és a lombsátrakban laktak. Nem cselekedtek így Józsuénak, Nún fiának idejétől fogva Izráel fiai mindeddig a napig, és felettébb nagy volt az örömük.||5852
12513||.Neh.8.18||Mindennap olvasták Isten törvénykönyvét az első naptól fogva egészen az utolsó napig, és hét napon át ünnepeltek. A nyolcadik napon pedig záróünnepet tartottak a rendtartás szerint.||3438;4643;-4646;5343;5738
12514||.Neh.9.1|A nép bűnvallása|Azután ugyanennek a hónapnak a huszonnegyedik napján egybegyűltek Izráel fiai, böjtöltek, gyászba öltöztek, és port hintettek a fejükre.||7309;8025;8673;12905;22366;12504;-12507
12515||.Neh.9.2||Az Izráel utódai közül valók különváltak minden idegentől, majd előálltak, és vallást tettek vétkeikről és atyáik bűneiről.||
12516||.Neh.9.3||Helyükön állva a nap negyedrészén át olvastak az ÚRnak, az ő Istenüknek törvénykönyvéből, negyedrészén át pedig vallást tettek, és leborultak URuk, Istenük előtt.||
12517||.Neh.9.4||Azután fölállt a léviták emelvényére Jésúa, Báni, Kadmiél, Sebanjá, Bunni, Sérébjá, Báni és Kenáni, és hangos szóval kiáltottak az ÚRhoz, Istenükhöz.||12346;12465;12565;12562;12634;12069;12108
12518||.Neh.9.5||Ezt mondták a léviták, Jésúa, Kadmiél, Báni, Hasabnejá, Sérébjá, Hódijjá, Sebanjá és Petahjá: Jöjjetek, áldjátok az URat, a ti Isteneteket öröktől fogva mindörökké! Legyen áldott dicsőséges neved, amely magasztosabb minden áldásnál és dicséretnél!||12465;12555;12561;12277;10858;14578;15443
12519||.Neh.9.6||Egyedül te vagy ÚR! Te teremtetted az eget, az egeknek egeit és minden seregüket, a földet és mindent, ami rajta van, a tengereket és ami bennük van, és te adsz életet mindnyájuknak. Előtted borul le az ég serege.||5200;9013;16441;15635;22010;18514;30044
12520||.Neh.9.7||Te vagy az ÚR, az Isten, aki kiválasztottad Abrámot és kihoztad Úr-Kaszdimból, és Ábrahámnak nevezted őt.||297;299;367;402
12521||.Neh.9.8||Szívét hozzád hűnek találtad, és szövetséget kötöttél vele, hogy a kánaániak, hettiták, emóriak, perizziek, jebúsziak és girgásiak földjét az ő utódainak adod, és be is teljesítetted ígéreteidet, mert igaz vagy!||402;378;559;-565;5112;5762;1587
12522||.Neh.9.9||Rátekintettél atyáink nyomorúságára Egyiptomban, és meghallottad kiáltásukat a Vörös-tengernél.||1586;1899;1924
12523||.Neh.9.10||Jeleket és csodákat tettél a fáraó előtt, minden szolgája és földjének egész népe előtt, mert tudtad, hogy kevélyen cselekedtek néped ellen. Nevet szereztél magadnak, és ez ma is így van.||1695;2010;5108;20099;18946;18948
12524||.Neh.9.11||Kettéválasztottad előttük a tengert, és szárazon mentek át a tenger közepén, üldözőiket pedig mélységbe hajítottad, mint egy követ a hatalmas vízbe.||1910;1939;1642;18589
12525||.Neh.9.12||Felhőoszlopban vezetted őket nappal és tűzoszlopban éjjel, hogy megvilágítsd nekik az utat, amelyen járnak.||1888;4122;15183;15222
12526||.Neh.9.13||Azután leszálltál a Sínai-hegyre, és beszéltél velük az égből. Helyes végzéseket, igaz törvényeket, jó rendelkezéseket és parancsolatokat adtál nekik.||2044;2052;5040;16003;16007;16050;16106;14188
12527||.Neh.9.14||Nyugalmad szent napját is megismertetted velük, és parancsolatokat, rendelkezéseket és törvényt adtál nekik szolgád, Mózes által.||1970;2059;2437
12528||.Neh.9.15||Az égből adtál nekik kenyeret, amikor éheztek, és a kősziklából fakasztottál nekik vizet, amikor szomjaztak. Azt mondtad nekik, hogy menjenek be, és vegyék birtokba a földet, melyre nézve fölemelted kezedet, hogy nekik adod.||1951;1989;4138;4319;5172;5239;15711
12529||.Neh.9.16||Ők pedig, a mi atyáink, fölfuvalkodtak, megkeményítették nyakukat, és nem hallgattak parancsolataidra.||12530;12542;2447;2476;2505;5163;5170
12530||.Neh.9.17||Vonakodtak engedelmeskedni, és nem emlékeztek meg csodatételeidről, amelyeket velük cselekedtél, hanem megkeményítették nyakukat, és makacsságukban arra adták fejüket, hogy visszatérjenek rabságukba. De te bűnbocsátó Isten vagy, könyörülő és irgalmas, hosszútűrő és nagy kegyelmű, ezért nem hagytad el őket.||16210;12248;4922;4924;4112;2502;22064;22391
12531||.Neh.9.18||Bár ők még borjúszobrot is csináltak maguknak, és ezt mondták: Ez a te istened, aki kihozott téged Egyiptomból. Ilyen nagy gyalázattal illettek téged.||2439;-2444
12532||.Neh.9.19||De te nagy irgalmasságodban nem hagytad el őket a pusztában. Nem távozott el előlük a felhőoszlop nappal, hogy vezesse őket az úton, és a tűzoszlop sem éjjel, hogy világítson nekik az úton, amelyen mennek.||4122;1889;2743;-2745;12525
12533||.Neh.9.20||Jóságos lelkedet adtad nekik, hogy értelmessé tegye őket. Mannádat sem vontad meg a szájuktól, és vizet adtál nekik szomjúságukban.||16371;4030;4313;-4319;5946
12534||.Neh.9.21||Negyven esztendeig tápláltad őket a pusztában, nem szenvedtek hiányt, ruháikat nem nyűtték el, és lábuk sem dagadt meg.||4945;5141;5684
12535||.Neh.9.22||Azután országokat és népeket adtál nekik, és szétosztottad határaikat. Ők pedig elfoglalták Szíhón földjét és Hesbón királyának földjét meg Ógnak, Básán királyának a földjét.||4896;4979;4361;-4375
12536||.Neh.9.23||Fiaikat megsokasítottad, mint az ég csillagait, és bevitted őket arra a földre, amelyről azt ígérted atyáiknak, hogy bemennek oda, és birtokolhatják.||4902;5123;564;4490;5862;8702
12537||.Neh.9.24||Be is mentek fiaik, és elfoglalták a földet. Megaláztad előttük a föld lakóit, a kánaániakat, és kezükbe adtad őket királyaikkal együtt, meg a föld népeit is; mindnyájukat, hogy kedvük szerint cselekedjenek velük.||12550;5163;6622;11785
12538||.Neh.9.25||Elfoglalták az erős városokat és a kövér földet, a minden jóval telt házakat, kőbe vágott kutakat, szőlős- és olajfáskerteket meg a sok gyümölcsfát. Ettek és megelégedtek, meghíztak, és gyönyörködtek a te nagy jóvoltodban.||6003;4094;5097;5773;19153
12539||.Neh.9.26||De engedetlenné váltak, pártot ütöttek ellened, és törvényedet hátuk mögé vetették. Prófétáidat is meggyilkolták, akik bizonyságot tettek ellenük, és hozzád akarták téríteni őket; ilyen nagy gyalázattal illettek téged.||12531;20970;21109;9228;9346;9398;23313;24014;25519;25618;29652
12540||.Neh.9.27||Ezért ellenségeik kezébe adtad őket, és azok nyomorgatták őket. De nyomorúságuk idején hozzád kiáltottak, és te meghallgattad őket az égből, és nagy irgalmasságod szerint szabadítókat adtál nekik, akik megszabadították őket sanyargatóik kezéből.||6551;6577;6605;6666
12541||.Neh.9.28||Amikor azonban megnyugodtak, ismét gonoszt cselekedtek előtted, és te átadtad őket ellenségeik kezébe, akik aztán uralkodtak rajtuk. S mikor ismét hozzád kiáltottak, te meghallgattad őket az égből, és irgalmasságodból sokszor megszabadítottad őket.||6579;6654;6747;6564
12542||.Neh.9.29||Bizonyságot tettél ellenük, és vissza akartad téríteni őket törvényedhez. De ők fölfuvalkodtak, s nem hallgattak parancsolataidra, és vétkeztek végzéseid ellen, pedig ha valaki megtartja azokat, él általuk. Lázadva hátat fordítottak, megkeményítették nyakukat, és nem engedelmeskedtek.||12539;3256;20973;23040;22211
12543||.Neh.9.30||Te mégis sok esztendőn át megtartottad fölöttük kegyelmedet, és bizonyságot tettél ellenük lelkeddel prófétáid által, de nem figyeltek. Ezért a föld népeinek kezébe adtad őket.||12545;12240;11698;11950;11951;19905;19761;14467;15756
12544||.Neh.9.31||De nagy irgalmasságodból nem semmisítetted meg őket, és el sem hagytad őket, mert könyörülő és irgalmas Isten vagy.||19143;20140;19135;20979
12545||.Neh.9.32||Most azért, ó, Istenünk, nagy, erős és félelmetes Isten, aki hűségesen megőrzöd a szövetséget, ne kicsinyeld le mindazt a nyomorúságot, amely utolért minket, királyainkat, fejedelmeinket, papjainkat, prófétáinkat, atyáinkat és egész népedet Asszíria királyainak napjaitól fogva mind e mai napig.||12303;5203;5776
12546||.Neh.9.33||Hiszen te igaz vagy mindazok ellenére, amik bennünket értek. Mert te igazságosan bántál velünk, mi pedig hazugságot cselekedtünk.||12521;12254;22060;-22063;5762
12547||.Neh.9.34||Hiszen királyaink, fejedelmeink, papjaink és atyáink nem cselekedték törvényedet, és nem figyeltek parancsaidra és intelmeidre, amelyek által bizonyságot tettél ellenük.||12539;12542;19300
12548||.Neh.9.35||Országukban, ahol nagy jóvoltoddal megáldottad őket, és a széles és kövér földön, amelyet nekik adtál, nem akartak szolgálni téged, és nem tértek meg gonosz cselekedeteikből.||19770;19772;1587
12549||.Neh.9.36||Íme, mi most szolgák vagyunk azon a földön, amelyet atyáinknak adtál, hogy élvezzék gyümölcsét és javait, íme, szolgák vagyunk azon.||12248
12550||.Neh.9.37||Termését bőven hozza azoknak a királyoknak, akiket fölénk helyeztél bűneink miatt, és kedvük szerint bánnak velünk és állatainkkal, mi pedig nagy nyomorúságban vagyunk!||12125
12551||.Neh.9.38|A nép kötelezi magát a törvény megtartására|Mindezek alapján írásbeli szerződést kötünk, amelyet megpecsételnek fejedelmeink, lévitáink és papjaink.||19808;-19812
12552||.Neh.10.1||A megpecsételt szerződéseken pedig ezek a nevek voltak: Nehémiás, a király helytartója, Hakaljá fia és Cidkijjá.||
12553||.Neh.10.2||Szerájá, Azarjá, Jirmejá,||12627;12601
12554||.Neh.10.3||Pashúr, Amarjá, Malkijjá,||
12555||.Neh.10.4||Hattús, Sebanjá, Mallúk,||
12556||.Neh.10.5||Hárim, Merémót, Óbadjá,||
12557||.Neh.10.6||Dániel, Ginnetón, Bárúk,||12205
12558||.Neh.10.7||Mesullám, Abijjá, Mijjámim,||
12559||.Neh.10.8||Maazjá, Bilgaj, Semajá. Ezek voltak a papok.||12627;-12634;12065;12068;11024;-11036
12560||.Neh.10.9||A léviták pedig ezek: Jésúa, Azanjá fia, Hénádád fiai közül Binnúj, Kadmiél,||12465;12634;12502;12069
12561||.Neh.10.10||valamint testvéreik: Sebanjá, Hódijjá, Kelítá, Pelájá, Hánán,||
12562||.Neh.10.11||Míká, Rehób, Hasabjá,||
12563||.Neh.10.12||Zakkúr, Sérébjá, Sebanjá,||
12564||.Neh.10.13||Hódijjá, Báni és Benínú.||
12565||.Neh.10.14||A nép vezetői pedig ezek voltak: Parós, Pahat-Móáb, Élám, Zattú, Báni,||
12566||.Neh.10.15||Bunni, Azgád, Bébaj,||
12567||.Neh.10.16||Adónijjá, Bigvaj, Ádin,||
12568||.Neh.10.17||Átér, Hizkijjá, Azzúr,||
12569||.Neh.10.18||Hódijjá, Hásum, Bécaj,||
12570||.Neh.10.19||Háríf, Anátót, Nébaj,||
12571||.Neh.10.20||Magpiás, Mesullám, Hézír,||
12572||.Neh.10.21||Mesézabél, Cádók, Jaddúa,||
12573||.Neh.10.22||Pelatjá, Hánán, Anájá,||
12574||.Neh.10.23||Hóséa, Hananjá, Hassúb,||
12575||.Neh.10.24||Hallóhés, Pilhá, Sóbék,||
12576||.Neh.10.25||Rehúm, Hasabná, Maaszéjá,||
12577||.Neh.10.26||Ahijjá, Hánán, Ánán,||
12578||.Neh.10.27||Mallúk, Hárim és Baaná.||12030;12423
12579||.Neh.10.28||A nép többi része, a papok, a léviták, a kapuőrök, az énekesek meg a léviták szolgái és mindenki, aki elkülönült a föld népeitől, és Isten törvényéhez pártolt feleségével, fiaival, leányaival együtt; mindenki, aki értelmes és okos volt,||6060
12580||.Neh.10.29||csatlakozott testvéreihez, elöljáróihoz; és átok alatt esküt tettünk, hogy Isten törvénye szerint élünk, amelyet Isten szolgája, Mózes által adott; és megőrizzük és megcselekedjük az ÚRnak, a mi Urunknak minden parancsát, végzését és rendelkezését.||12553;-12579;12515;12497;12498;12072;12174;6501
12581||.Neh.10.30||Leányainkat nem fogjuk feleségül adni a föld népeihez, és az ő leányaikat sem vesszük feleségül fiainknak.||2508;2175;12241;4812;5113;727
12582||.Neh.10.31||Ha pedig a föld népei mindenféle árut és gabonát hoznak szombaton eladásra, nem fogunk venni azoktól szombaton és más szent napokon sem; és nem fogjuk bevetni a földet a hetedik esztendőben, és elengedünk minden tartozást.||2154;3471;-3476;5321
12583||.Neh.10.32||Elköteleztük magunkat arra is, hogy évenként egyharmad sékelt adunk Istenünk házának szolgálatára,||2394;23791
12584||.Neh.10.33||a szent kenyerekre, az állandó ételáldozatra és állandó égőáldozatra szombatnapokon, az újholdak napján és az ünnepnapokon, valamint a szent felajánlásokra, a bűnért való áldozatokra, hogy mindezek engesztelést szerezzenek Izráelnek; továbbá Istenünk házának minden munkájára.||3451;-3454;9980;21735;-21737;21739;4593;4646;4580;-4585;4588;-4591;11851;12175;12195;-12197
12585||.Neh.10.34||Sorsot vetettünk a papok, a léviták és a nép között a fa behordásáról, hogy megszabott időben, esztendőről esztendőre Istenünk házába behordjuk azt családonként, hogy égjen az ÚRnak, a mi Istenünknek oltárán, ahogy meg van írva a törvényben.||12704;2854
12586||.Neh.10.35||Esztendőnként fölvisszük földünk első termését és minden fa gyümölcsének az első zsengéjét az ÚR házába.||2163;2522;3304;4269;5568
12587||.Neh.10.36||Ezenfelül fiainkkal, állataink első ellésével is úgy járunk el, ahogy a törvényben meg van írva. Marháink és juhaink első ellését is elvisszük Istenünk házába a papoknak, akik Istenünk házában szolgálnak.||4272;1869;1879
12588||.Neh.10.37||Kenyértésztánknak, fölajánlásainknak, mindenféle gyümölcsfánknak, a mustnak és az olajnak a zsengéjét is fölajánljuk és fölvisszük a papoknak Istenünk házának kamráiba; földünk tizedét pedig a lévitáknak adjuk. Mert ők, a léviták szedik be a tizedet minden földműveléssel foglalatoskodó városunkban.||4265;4173;2163;21696;21710;12678;3600
12589||.Neh.10.38||És egy pap, Áron utóda legyen a lévitákkal, amikor azok beszedik a tizedet. A léviták vigyék föl a tized tizedét Istenünk házába, a kincstár kamráiba.||4283;11867;12673
12590||.Neh.10.39||Ezekbe a helyiségekbe kell bevinniük Izráel fiainak és Lévi fiainak a gabona, a must és az olaj ajándékát, mivel ott vannak a szent edények és az Istennek szolgáló papok, a kapuőrök és az énekesek. Így nem hanyagoljuk el Istenünk házát.||12682;12677
12591||.Neh.11.1|Jeruzsálem benépesítése|A nép vezetői Jeruzsálemben telepedtek le, a nép többi része pedig sorsot vetett, hogy minden tíz emberből egyet Jeruzsálembe vigyenek, hogy a szent városban lakjon, a többi kilenc pedig a saját városában maradhat.||12608;18684;18765;23281
12592||.Neh.11.2||A nép áldotta mindazokat a férfiakat, akik önként vállalkoztak arra, hogy Jeruzsálemben lakjanak.||
12593||.Neh.11.3||Ezek a júdai tartomány fejei, akik Jeruzsálemben letelepedtek; de Júda városaiban a maga örökségében, a maga városában lakott Izráel népének többi része, a papok, a léviták, a léviták szolgái és Salamon szolgáinak a fiai.||12495;12030;12099;10619;-10651
12594||.Neh.11.4||Tehát Jeruzsálemben telepedtek le Júda és Benjámin fiai közül a következők: Júda fiai közül: Atájá, Uzzijjá fia, aki Zekarjá fia, aki Amarjá fia, aki Sefatjá fia, aki Mahalalél fia volt, Pérec fiai közül.||1134;-1148
12595||.Neh.11.5||És Maaszéjá, Bárúk fia, aki Kol-Hóze fia, aki Hazájá fia, aki Adájá fia, aki Jójárib fia, aki Zekarjá fia, aki Hassilóni fia volt.||12344;4515
12596||.Neh.11.6||Pérec fiai összesen, akik Jeruzsálemben laktak: négyszázhatvannyolc vitéz férfi.||
12597||.Neh.11.7||Benjámin fiai pedig ezek: Szallú, Mesullám fia, aki Jóéd fia, aki Pedájá fia, aki Kólájá fia, aki Maaszéjá fia, aki Ítiél fia, aki Jesajá fia volt.||
12598||.Neh.11.8||Azután Gabbaj, Szallaj, összesen kilencszázhuszonnyolcan.||
12599||.Neh.11.9||Jóél, Zikri fia volt az elöljárójuk, Júda pedig, Hasszenúá fia a város helyettes elöljárója.||
12600||.Neh.11.10||A papok közül: Jedajá, Jójárib fia, Jákín;||10627;11024;11034
12601||.Neh.11.11||Szerájá pedig, Hilkijjá fia, aki Mesullám fia, aki Cádók fia, aki Merájót fia, aki Ahitúb fia, az Isten házának felvigyázója volt;||8227;12553;12627;12638;10242;12176;10549
12602||.Neh.11.12||testvéreikkel együtt, akik a ház szolgálatát végezték, összesen nyolcszázhuszonketten voltak. Továbbá Adájá, Jeróhám fia, aki Pelaljá fia, aki Amci fia, aki Zekarjá fia, aki Pashúr fia, aki Malkijjá fia volt,||12632
12603||.Neh.11.13||valamint rokonaik, a családfők: összesen kétszáznegyvenketten. Továbbá Amasszaj, Azarél fia, aki Ahzaj fia, aki Mesillémót fia, aki Immér fia volt,||10629
12604||.Neh.11.14||valamint rokonaik, vitéz férfiak: összesen százhuszonnyolcan. Elöljárójuk Zabdiél, Haggedólim fia volt.||
12605||.Neh.11.15||A léviták közül: Semajá, Hassúb fia, aki Azrikám fia, aki Hasabjá fia, aki Bunni fia volt.||10631
12606||.Neh.11.16||Továbbá Sabbetaj és Józábád, akik a léviták főemberei közül az Isten házának külső munkáira felügyeltek.||12584
12607||.Neh.11.17||Mattanjá, Míká fia, aki Zabdi fia, aki Ászáf fia volt: ő volt a hálaadó éneklés vezetője, amelyet az imádság után kezdtek el. Bakbukjá volt a második testvérei között. Továbbá Abdá, Sammúa fia, aki Gálál fia, aki Jedútún fia volt.||10827;10830
12608||.Neh.11.18||A léviták összesen kétszáznyolcvannégyen voltak a szent városban.||10631;-10633
12609||.Neh.11.19||A kapuőrök pedig ezek voltak: Akkúb, Talmón és rokonaik. A kapuk őrzői összesen százhetvenketten voltak.||12651;10634;10639;12070
12610||.Neh.11.20||Izráel többi része, a papok és a léviták Júda többi városában laktak, mindenki a maga örökségében.||12495;12100;12169
12611||.Neh.11.21||A léviták szolgái pedig az Ófelben laktak. Cíhá és Gispá volt a léviták szolgáinak elöljárója.||12355;12468;12072
12612||.Neh.11.22||A léviták elöljárója Jeruzsálemben, Isten házának a szolgálatánál Uzzi, Báni fia volt, aki Hasabjá fia, aki Mattanjá fia, aki Míká fia volt Aszáf fiai, az énekesek közül.||
12613||.Neh.11.23||A király parancsa szerint és a rendelkezés értelmében végezték az énekesek naponkénti teendőjüket.||12187
12614||.Neh.11.24||Petahjá, Mesézabél fia Júda fiának, Zerahnak a fiai közül a király tanácsosa volt a nép minden dolgában.||
12615||.Neh.11.25||A Júda fiai közül valók a vidéki városok és határaik közül Kirjat-Arbában és falvaiban, Dibónban és falvaiban, Jekabceélben és falvaiban laktak.||6223;-6228;573
12616||.Neh.11.26||Továbbá Jésúában, Móládában és Bét-Peletben,||6228
12617||.Neh.11.27||Hacar-Súálban, Beérsebában és falvaiban,||6230;6233
12618||.Neh.11.28||Ciklagban, Mekónában és falvaiban,||6233
12619||.Neh.11.29||Én-Rimmónban, Corában, Jarmútban,||6234;6328;10419
12620||.Neh.11.30||Zánóahban, Adullámban és falvaiban, Lákisban és határaiban, Azékában és falvaiban. Így laktak egész Beérsebától a Hinnómvölgyig.||6236
12621||.Neh.11.31||Benjámin fiai pedig Gebában, Mikmászban, Ajjában, Bételben és falvaiban laktak,||12655;12049;-12064;10175;23145;7487;5978;6003;6314;-6321;17946;-17950
12622||.Neh.11.32||meg Anátótban, Nóbban, Ananjában,||
12623||.Neh.11.33||Hácórban, Rámában, Gittaimban,||8124
12624||.Neh.11.34||Hádídban, Cebóímban, Neballatban,||12459;7503
12625||.Neh.11.35||Lódban, Ónóban, a Mesteremberek völgyében.||12052;10401
12626||.Neh.11.36||A léviták közül pedig néhány júdai csoport Benjáminhoz csatlakozott.||
12627||.Neh.12.1|A fogságból hazatért papok és léviták|Ezek azok a papok és léviták, akik visszatértek Zerubbábellal, Sealtiél fiával és Jésúával: Szerájá, Jirmejá, Ezrá,||12554;-12560;12030
12628||.Neh.12.2||Amarjá, Mallúk, Hattús,||
12629||.Neh.12.3||Sekanjá, Rehúm, Merémót,||
12630||.Neh.12.4||Iddó, Ginnetón, Abijjá,||
12631||.Neh.12.5||Mijjámin, Maadjá, Bilgá,||
12632||.Neh.12.6||Semajá, Jójárib, Jedajá,||
12633||.Neh.12.7||Szallú, Ámók, Hilkijjá, Jedajá. Ezek voltak Jésúa idejében a papoknak és rokonaiknak a főemberei.||
12634||.Neh.12.8||A léviták pedig ezek voltak: Jésúa, Binnúj, Kadmiél, Sérébjá, Jehúdá és Mattanjá. Ő volt a hálaadó éneklés vezetője övéivel együtt.||12607;12502;12371;12562;12676;12697;12069;12108
12635||.Neh.12.9||Velük szemben álltak tisztségük szerint testvéreik, Bakbukjá és Unni.||10813;11052
12636||.Neh.12.10||Jésúa nemzette Jójákimot, Jójákim nemzette Eljásibot, Eljásib nemzette Jójádát.||12638;12652;12330;12677;12680;12701
12637||.Neh.12.11||Jójádá nemzette Jónátánt, Jónátán nemzette Jaddúát.||12648;12649
12638||.Neh.12.12|A papok és a léviták családfői|Jójákim idejében ezek voltak papi családfők: Szerájá családjában Merájá, Jirmejáéban Hananjá,||
12639||.Neh.12.13||Ezráéban Mesullám, Amarjáéban Jehóhánán,||
12640||.Neh.12.14||Melikúéban Jónátán, Sebanjáéban Jószéf,||12649
12641||.Neh.12.15||Háriméban Adná, Merájó téban Helkaj,||12556
12642||.Neh.12.16||Iddóéban Zekarjá, Ginne tónéban Mesullám,||12630;22946
12643||.Neh.12.17||Abijjáéban Zikri, Minjáminéban és Móadjáéban Piltaj,||
12644||.Neh.12.18||Bilgáéban Sammúa, Semajáéban Jehónátán,||
12645||.Neh.12.19||Jójáribéban Mattenaj, Jedajáéban Uzzi,||
12646||.Neh.12.20||Szallajéban Kallaj, Ámókéban Éber,||12633
12647||.Neh.12.21||Hilkijjáéban Hasabjá, Jedajáéban Netanél.||12627
12648||.Neh.12.22||A léviták között Eljásib, Jójádá, Jóhánán és Jaddúa idejében jegyezték föl a papok összes családfőit a perzsa Dárius uralkodásáig.||
12649||.Neh.12.23||A léviták családfőit a Krónikák könyvében jegyezték föl Jóhánánnak, Eljásib fiának az idejéig.||12636;12634
12650||.Neh.12.24||A léviták főemberei ezek voltak: Hasabjá, Sérébjá, Jésúa, Kadmiél fia; testvéreik velük szemben álltak föl a dicsérő és hálaadó éneklésre, csoportonként, mint egy éneklő sereg, Dávidnak, Isten emberének a parancsa szerint.||12562;12634;12221;12069;10826;11015;11283;11858
12651||.Neh.12.25||Mattanjá, Bakbukjá, Óbadjá, Mesullám, Talmón és Akkúb kapuőrök pedig őrt álltak a kapuknál levő tárházaknál.||12607;12609;11052;10634;11094;11096;11730;12071
12652||.Neh.12.26||Ezek Jójákimnak, Jésúa fiának, Jócádák unokájának, valamint Nehémiásnak, a helytartónak és Ezsdrásnak, a törvénytudó papnak az idejében éltek.||12638;-12647;12650;12186
12653||.Neh.12.27|Jeruzsálem falainak a felavatása|Jeruzsálem várfalának a fölszentelésekor mindenütt fölkeresték a lévitákat, hogy elhozzák őket Jeruzsálembe, és elvégezzék a fölszentelést örömmel, hálaadással, énekelve, cimbalmokkal, lantokkal és citerákkal.||12605;-12608;12626;12169;11676;10770;10809;11049
12654||.Neh.12.28||Össze is gyűltek az énekesek fiai Jeruzsálem környékéről a netófáiak falvaiból,||12651;12351;12607;10633;10362
12655||.Neh.12.29||Bét-Gilgálból, Geba és Azmávet határaiból, mert az énekesek Jeruzsálem körül építettek maguknak falvakat.||
12656||.Neh.12.30||És miután a papok és a léviták megtisztították magukat, megtisztították a népet is, meg a kapukat és a várfalat is.||12173;11813
12657||.Neh.12.31||Azután fölküldtem Júda fejedelmeit a várfalra, és két nagy hálaadást éneklő sereget és menetet állítottam föl. Az egyik jobb kéz felé ment a várfal mellett, a Szemét-kapu felé.||12664;12343
12658||.Neh.12.32||Utánuk ment Hósajá és Júda fejedelmeinek a fele,||
12659||.Neh.12.33||valamint Azarjá, Ezrá és Mesullám,||12574;12659;-12662
12660||.Neh.12.34||Júda és Benjámin, Semajá és Jirmejá.||
12661||.Neh.12.35||A papok fiai közül pedig a kürtökkel ment Zekarjá, Jónátán fia, aki Semajá fia, aki Mattanjá fia, aki Míkájá fia, aki Zakkúr fia, aki Aszáf fia volt.||12607;12634;12651
12662||.Neh.12.36||Továbbá testvérei: Semajá, Azarél, Milalaj, Gilalaj, Máaj, Netanél, Júda és Hanáni Dávidnak, Isten emberének a hangszereivel; Ezsdrás pedig, az írástudó előttük ment.||12658;12650;12109;10809;11050;10990;11819
12663||.Neh.12.37||Ez a sereg a Forrás-kapu felé ment, s egyenesen fölmentek Dávid városának lépcsőin a várfalhoz vezető feljárón. Elmentek Dávid háza mellett a Vízi-kapuig, kelet felé.||12657;12355
12664||.Neh.12.38||A hálaadást éneklő másik sereg pedig bal kéz felé haladt, én és a nép fele pedig utánuk mentünk. A várfal mellett, a Kemencék tornya mellett haladtak, egészen a széles falig.||
12665||.Neh.12.39||Azután az Efraim-kapu és az Ófel kapuja mellett, a Hal-kapu és a Hananél-torony meg a Méátorony mellett egészen a Juh-kapuig mentek, s megálltak a Tömlöc-kapunál.||
12666||.Neh.12.40||Majd mindkét, hálaadást éneklő sereg megállt az Isten házánál. Én is odaálltam a fejedelmek egyik felével||12658
12667||.Neh.12.41||és a papokkal együtt: Eljákim, Maaszéjá, Minjámin, Míkájá, Eljóénaj, Zekarjá, Hananjá a kürtökkel,||12661
12668||.Neh.12.42||valamint Maaszéjá, Semajá, Eleázár, Uzzi, Jehóhánán, Malkijjá, Élám és Ezer. Akkor énekelni kezdtek az énekesek Jizrahjával, a vezetőjükkel együtt.||12109;16420;16463
12669||.Neh.12.43||Azon a napon nagy áldozatokat mutattak be, és vigadoztak, mert Isten nagy örömöt szerzett nekik. Még az asszonyok és a gyermekek is vigadoztak, és nagyon messzire elhallatszott Jeruzsálem ujjongása.||12507;12512;12112;12175;11616
12670||.Neh.12.44||Azon a napon férfiakat állítottak a kincsek, fölajánlott áldozatok, az első zsengék és a tized tárházaihoz, hogy összegyűjtsék azokba a városok határaiból a papok és a léviták törvény szerinti részét, mert Júda örült, hogy a papok és a léviták szolgálatba álltak.||12685;12589;-12590;5194
12671||.Neh.12.45||Ők vigyáztak ugyanis az istentisztelet rendjére és a tisztaság rendjére. Az énekesek és a kapuőrök is szolgálatba álltak Dávidnak és fiának, Salamonnak a parancsa szerint.||11466;11362;11013;11009;-11011;4261;4262
12672||.Neh.12.46||Mert már Dávid és Ászáf napjaiban is, régtől fogva voltak, akik vezették az énekeseket és az Istennek hálát adó és őt dicsérő éneklést.||10827;10829
12673||.Neh.12.47||Zerubbábel és Nehémiás idejében egész Izráel naponta megadta az énekeseknek és a kapuőröknek a maguk napi részét. Odaadták a szent adományokat a lévitáknak, a léviták pedig átadták azokat Áron fiainak.||12613;12589;4283;-4286
12674||.Neh.13.1|Az idegenek kizárása a gyülekezetből|Azon a napon fölolvastak Mózes könyvéből a nép füle hallatára, és azt találták benne megírva, hogy egy ammóni vagy móábi sem léphet be soha Isten gyülekezetébe,||12515;5503;-5506
12675||.Neh.13.2||mivel nem mentek Izráel fiai elé kenyérrel és vízzel, sőt fölbérelték ellenük Bálámot, hogy megátkozza őket; de Istenünk áldásra fordította az átkot.||4377;4423;4449;-4465
12676||.Neh.13.3||Amikor meghallották ezt a törvényt, kizártak Izráel közül minden keverék népet.||1854
12677||.Neh.13.4||Ennek előtte Eljásib pap, aki Istenünk háza kamráinak a felügyelője volt, rokonságba került Tóbijjával,||12420
12678||.Neh.13.5||és átengedett neki egy nagy kamrát – noha abban azelőtt az ételáldozatot, a tömjént, az edényeket helyezték el –, valamint az olajnak, mustnak és gabonának a tizedét – amely a kapuőröknek, az énekeseknek és a lévitáknak törvény szerinti részük – és a papok ajándékát.||12590
12679||.Neh.13.6||Amikor mindez történt, nem voltam Jeruzsálemben, mert Artahsasztá babilóniai király harminckettedik esztendejében visszamentem a királyhoz. Bizonyos idő múltán újra szabadságot kértem a királytól.||12398
12680||.Neh.13.7||Visszatértem Jeruzsálembe, és akkor megtudtam azt a gonosz dolgot, amelyet Eljásib cselekedett Tóbijjáért, hogy átengedett neki egy kamrát az Isten házának udvarában.||
12681||.Neh.13.8||Ezt igen rossznak tartottam, ezért kidobattam abból a kamrából Tóbijjá házának minden edényét.||
12682||.Neh.13.9||Parancsomra megtisztították a kamrákat, és visszahordattam azokba Isten házának az edényeit, az ételáldozatot és a tömjént.||
12683||.Neh.13.10|Nehémiás intézkedései|Megtudtam azt is, hogy nem adták meg a léviták járandóságát, ezért az Isten házában szolgáló léviták és énekesek szétszéledtek, mindegyik a maga mezejére.||12396
12684||.Neh.13.11||Megróttam a fejedelmeket, és azt mondtam: Miért ilyen elhagyatott az Isten háza? Majd összegyűjtöttem a lévitákat, és a helyükre állítottam őket.||12690;12666;12325;12591;23195;11845;11978
12685||.Neh.13.12||Az egész Júda pedig behozta az olaj, a must és a gabona tizedét a tárházakba.||12657;12589;12678;12670;-12673
12686||.Neh.13.13||A tárházak fölé felügyelőül rendeltem Selemjá papot, Cádók írástudót és Pedáját a léviták közül, melléjük pedig Hánánt, aki Zakkúr fia, aki pedig Mattanjá fia volt, mivel hűségesnek tartották őket. Az ő feladatuk volt, hogy kiosszák testvéreik járandóságát.||12607;12634;12499;12358
12687||.Neh.13.14||Emlékezzél meg rólam ezért, Istenem, és ne engedd, hogy kitöröljék könyvedből jótetteimet, amelyeket Istenem házáért és rendtartásáért tettem!||10103
12688||.Neh.13.15||Ezekben a napokban azt láttam Júdában, hogy sajtót taposnak a nyugalom napján, és a szamarakra terhet raknak, sőt gabonát, bort, szőlőt és olajat és mindenféle terhet hordanak be Jeruzsálembe szombatnapon. Ezért figyelmeztettem őket még aznap, amikor az eleséget árulták.||19445
12689||.Neh.13.16||Tírusziak is laktak a városban, akik halat és mindenféle árut hoztak be és árusítottak szombatnapon Júda fiainak Jeruzsálemben.||12106
12690||.Neh.13.17||Ezért megróttam Júda elöljáróit, és ezt mondtam nekik: Micsoda gonoszságot műveltek, hogy így megszentségtelenítitek a szombatnapot?||12391;3311
12691||.Neh.13.18||Hát nem így cselekedtek-e atyáitok? Istenünk ezért hozta ránk és e városra mindezt a sok bajt! És ti mégis növelitek Isten haragját Izráel fölött, mert megszentségtelenítitek a szombatot!||19443;-19451;12264;12268
12692||.Neh.13.19||Ezért amikor árnyék borult Jeruzsálem kapuira a nyugalom napja előtt, parancsomra bezárták az ajtókat, és meghagytam nekik, hogy ne nyissák ki azokat a szombat végéig. Sőt néhány emberemet a kapukhoz rendeltem, és ezt mondtam: Nem hozhatnak be semmiféle terhet a nyugalom napján!||12682;12677;12683;12690
12693||.Neh.13.20||Ezért a kereskedők és a különböző áruk árusai egyszer-kétszer Jeruzsálemen kívül háltak.||
12694||.Neh.13.21||Figyelmeztettem őket, és így szóltam hozzájuk: Miért háltok e várfal előtt? Ha ezt megismétlitek, rátok teszem a kezemet! Attól fogva nem jöttek a nyugalom napján.||
12695||.Neh.13.22||Megparancsoltam a lévitáknak, hogy tisztítsák meg magukat, menjenek, és őrizzék a kapukat, hogy megszenteljék a szombatot. Ezért is emlékezzél meg rólam, Istenem, és kedvezz nekem nagy kegyelmeddel!||12687
12696||.Neh.13.23|A júdaiakat az idegen asszonyok elbocsátására kötelezik|Azokban a napokban meglátogattam azokat a zsidókat, akik asdódi, ammóni és móábi asszonyokat vettek feleségül,||12241
12697||.Neh.13.24||és fiaik fele asdódi nyelven beszélt, és nem tudtak héberül, hanem csak valamelyik másik nép nyelvén.||
12698||.Neh.13.25||Ezért megszidtam és megátkoztam őket. Megvertem közülük néhányat, megtépáztam őket, majd megeskettem őket Istenre: Ne adjátok leányaitokat az ő fiaiknak, és ne vegyetek feleséget fiaitoknak és magatoknak sem az ő leányaik közül.||12581
12699||.Neh.13.26||Hát nem ebben vétkezett-e Salamon, Izráel királya? Noha sok népnek nem volt hozzá hasonló királya, akit így szeretett az ő Istene, és királlyá tette őt Isten egész Izráel fölött, őt is bűnre vitték az idegen asszonyok.||9110;8829;11208;8311
12700||.Neh.13.27||Most rólatok is azt kell hallani, hogy elkövetitek mindezt a nagy gonoszságot, és vétkeztek Istenünk ellen, mert idegen asszonyokat vesztek feleségül?!||5036
12701||.Neh.13.28||Eljásib főpap fiának, Jójádának az egyik fia a hóróni Szanballat veje volt, ezért elűztem magamtól.||12319;12362;12404
12702||.Neh.13.29||Tartsd számon őket, Istenem, mert beszennyezték a papságot és a lévita papság szövetségét.||
12703||.Neh.13.30||És megtisztítottam őket minden idegentől, és rendtartást szabtam a papoknak és a lévitáknak a maguk dolgaiban;||12515;12674;12686;12696
12704||.Neh.13.31||megszabott időnként a fa behordására és az első zsengékre vonatkozóan is. Emlékezzél meg rólam, Istenem, az én javamra!||12640;12686;12586;12687;12403
12705|Eszter könyve|.Eszt.1.1|Ahasvérós király lakomája|Ahasvérós idejében történt. Ez az Ahasvérós Indiától Etiópiáig százhuszonhét tartományon uralkodott.||
12706||.Eszt.1.2||Abban az időben, amikor Ahasvérós király Súsán várában, királyi trónján ült,||
12707||.Eszt.1.3||uralkodása harmadik évében lakomát szerzett minden fejedelmének és szolgájának. Megjelentek előtte Perzsia és Média hatalmasságai, főemberei és a tartományok fejedelmei.||
12708||.Eszt.1.4||Hosszú ideig, száznyolcvan napon keresztül mutogatta királyi dicsőségének gazdagságát és hatalmának ragyogását és pompáját.||
12709||.Eszt.1.5||Amikor elmúltak ezek a napok, a király hét napig tartó lakomát rendezett a királyi palota kertjének udvarában az egész népnek, amely Súsán várában tartózkodott, a kicsinytől fogva a nagyig.||
12710||.Eszt.1.6||Fehér vászon- és kék bíbor gyapjúszőnyegek voltak fehér gyapjúból és bíborból való kötelekkel, ezüstkarikákkal a fehérmárvány oszlopokra erősítve. Arany- és ezüstkerevetek voltak az alabástrom-, fehérmárvány, gyöngyház- és sötét márványpadozaton.||
12711||.Eszt.1.7||Különféle formájú aranyedényekből ittak, és a királyi bort királyi módon, bőkezűen adták.||
12712||.Eszt.1.8||A rendelkezés szerint senkit sem erőltettek, hogy igyon. Így hagyta meg a király háza minden gondviselőjének, hogy mindenkinek kedvére tegyenek.||
12713||.Eszt.1.9||Vasti királyné pedig az asszonyoknak készített lakomát Ahasvérós királyi palotájában.||
12714||.Eszt.1.10|Ahasvérós megfosztja méltóságától Vasti királynét|A hetedik napon, amikor megvidámult a király szíve a bortól, azt parancsolta Mehúmánnak, Bizzetának, Harbónának, Bigtának és Abagtának, Zétarnak és Karkasznak, a hét udvarmesternek, akik Ahasvérós király személye körül látták el a szolgálatot,||
12715||.Eszt.1.11||hogy vezessék a király elé Vasti királynét királyi koronával a fején, hogy megmutassa szépségét a népnek és a fejedelmeknek. Mert szép megjelenésű volt.||
12716||.Eszt.1.12||De Vasti királyné megtagadta, hogy bemenjen a király parancsára, amelyet az udvarmesterek által küldött. Erre igen fölháborodott a király, és haragra gerjedt.||
12717||.Eszt.1.13||Megkérdezte hát a király a bölcseket, akik ismerték az elmúlt időket, mert az volt a szokás, hogy a király minden dolgát a jog és törvény tudósai elé vitték.||
12718||.Eszt.1.14||Perzsia és Média hét fejedelme, Karsená, Sétár, Admátá, Tarsis, Meresz, Marszená és Memúkán állt a legközelebb hozzá, akik bármikor láthatták a királyt, és a legjelentősebb helyeket töltötték be az országban.||12189
12719||.Eszt.1.15||Ezt kérdezte tőlük a király: Mit kell hát cselekedni a törvény szerint Vasti királynéval, mivel nem teljesítette Ahasvérós királynak az udvarmesterek által üzent parancsát?||
12720||.Eszt.1.16||Akkor azt mondta Memúkán a király és a fejedelmek előtt: Nemcsak a király ellen vétkezett Vasti királyné, hanem Ahasvérós király minden tartományának az összes fejedelme és népe ellen is.||
12721||.Eszt.1.17||Mert a királyné cselekedetének híre eljut minden asszonyhoz, és majd ők is megvetik férjüket, és azt mondják: Ahasvérós király is megparancsolta, hogy Vasti királyné menjen hozzá, de nem ment.||
12722||.Eszt.1.18||És még ma meghallják Perzsia és Média fejedelemasszonyai, hogy mit tett a királyné, és majd ők is így fognak beszélni a király minden fejedelmével, és ebből sok megvetés és harag származik.||
12723||.Eszt.1.19||Ha tehát jónak látja a király, bocsásson ki királyi parancsot, és írják azt a visszavonhatatlan perzsa-méd törvények közé, hogy Vasti többé ne jöjjön Ahasvérós király színe elé, és hogy az ő királynői hatalmát adja a király másnak, aki jobb őnála.||12827;21980
12724||.Eszt.1.20||Hadd hallják meg a király által kiadott rendeletet egész országában, amely igen nagy, hogy minden asszony adja meg a tiszteletet az ő férjének, a legnagyobbtól a legkisebbig.||
12725||.Eszt.1.21||Ez a tanács megnyerte a király és a fejedelmek tetszését, és a király Memúkán beszéde szerint cselekedett.||
12726||.Eszt.1.22||Levelet küldött birodalma minden tartományába, mindegyik tartományhoz a maga írásmódja szerint és minden népnek a maga nyelvén, hogy mindenütt a férfi legyen az úr a maga házában; és ezt hirdessék ki mindegyik nép nyelvén.||
12727||.Eszt.2.1|Ahasvérósnak királynét keresnek|Ezek után, amint megszűnt Ahasvérós király haragja, megemlékezett Vastiról, arról, amit tett, és arról, amit határoztak felőle.||
12728||.Eszt.2.2||A király apródai pedig, akik őt szolgálták, azt mondták: Keressenek a királynak szép termetű szűz leányokat.||
12729||.Eszt.2.3||Rendeljen a király tiszttartókat országa minden tartományába, hogy gyűjtsenek össze minden szép termetű szűz leányt Súsán várába, az asszonyok palotájába. Bízzák őket Hégajnak, a király kamarásának, az asszonyok őrzőjének a kezére, és adjanak nekik szépítőszereket.||
12730||.Eszt.2.4||És az a leány uralkodjon Vasti helyett, aki tetszik a királynak. Tetszett ez a dolog a királynak, és úgy cselekedett.||
12731||.Eszt.2.5||Volt egy zsidó férfi Súsán várában, név szerint Mordokaj, Jáír fia, aki Simei fia, aki Kís fia volt, Benjámin nemzetségéből.||
12732||.Eszt.2.6||Fogságba vitték Jeruzsálemből a száműzött néppel, amelyet Jekonjával, Júda királyával hurcoltak el, amikor rabságba vitte őket Nebukadneccar babilóniai király.||10218;10219
12733||.Eszt.2.7||Ő volt a gondviselője Hadasszának, azaz Eszternek, nagybátyja leányának, mert sem apja, sem anyja nem volt. A leány szép termetű és szép ábrázatú volt, és amikor meghalt az apja és az anyja, Mordokaj leánya gyanánt magához fogadta.||
12734||.Eszt.2.8||Amikor a király parancsát és rendeletét kihirdették, sok leányt gyűjtöttek össze Súsán várába, és Hégaj kezére bízták őket. Esztert is fölvették a király palotájába és Hégajnak, az asszonyok őrének a kezére bízták.||
12735||.Eszt.2.9||Megtetszett neki a leány, és megkedvelte, ezért azonnal szépítőszerekkel és jó ételekkel látta el őt. Adott mellé hét leányzót, akiket a király palotájából választott ki, és őt és szolgálóleányait az asszonyok palotájának legjobb részébe vitte.||
12736||.Eszt.2.10||Eszter azonban nem árulta el a származását, és hogy melyik néphez tartozik, mert Mordokaj meghagyta neki, hogy ne mondja meg.||
12737||.Eszt.2.11||Mordokaj pedig mindennap az asszonyok palotájának udvara előtt járkált, hogy tudakozódjék Eszter hogyléte felől és arról, hogy mi történik vele.||
12738||.Eszt.2.12||Minden leányra akkor került sor, hogy bemenjen Ahasvérós királyhoz, miután az asszonyokra vonatkozó törvény szerint letelt a tizenkét hónapig tartó előkészület. Ennyi időbe telt ugyanis a szépítésük, hat hónapig mirtuszolajjal és hat hónapig illatszerekkel és más női szépítőszerekkel.||
12739||.Eszt.2.13||Így ment be mindegyik leány a királyhoz. Mindent, amit csak kívánt, megadtak neki, hogy azzal mehessen az asszonyok palotájából a király palotájába.||
12740||.Eszt.2.14||Este bement, és reggel visszatért az asszonyok másik palotájába, és Saasgaznak, a király udvarmesterének, a másodfeleségek őrzőjének a kezére bízták. Nem mehetett többé a királyhoz, csak ha megkedvelte őt a király, és név szerint hívták.||
12741||.Eszt.2.15||Amikor Eszterre, Abihailnak, Mordokaj nagybátyjának a leányára került a sor, akit ő leányává fogadott, és be kellett mennie a királyhoz, ő nem kívánt mást, mint amit Hégaj, a király udvarmestere, az asszonyok őrzője mondott neki. Eszter mindenkinek tetszett, aki csak látta őt.||
12742||.Eszt.2.16||Fölvitték tehát Esztert Ahasvéróshoz a király palotájába a király uralkodásának a hetedik évében, a tizedik hónapban, ez a Tébét hónap.||
12743||.Eszt.2.17||És a király Esztert minden asszonynál jobban szerette. Minden más leánynál jobban tetszésére és kedvére volt, ezért a királyi koronát az ő fejére helyezte, és királynévá tette Vasti helyett.||
12744||.Eszt.2.18||És a király nagy lakomát adott összes fejedelmének és szolgájának Eszter tiszteletére. A tartományoknak pihenőnapokat adott, és királyi módon ajándékokat osztogatott.||
12745||.Eszt.2.19|Mordokaj összeesküvést leplez le|Amikor másodszor gyűjtöttek össze szüzeket, Mordokaj a királyi kapunál ült.||
12746||.Eszt.2.20||Eszter nem mondta meg sem a származását, sem azt, hogy melyik néphez tartozik, úgy, ahogy Mordokaj parancsolta neki. Mert Mordokaj szavát Eszter éppúgy megfogadta, mint amikor még a gyámja volt.||
12747||.Eszt.2.21||Azokban a napokban pedig, amikor Mordokaj a királyi kapunál ült, megharagudott Bigtán és Teres, a király két udvarmestere, a kapuőrei, és elhatározták, hogy kezet emelnek Ahasvérós királyra.||
12748||.Eszt.2.22||Megtudta ezt Mordokaj, és elmondta Eszter királynénak, Eszter pedig elmondta a királynak Mordokaj nevében.||
12749||.Eszt.2.23||Kivizsgálták a dolgot, és igaznak találták, ezért mindkettőt felakasztották. Föl is jegyezték ezt a király jelenlétében a Krónikák könyvébe.||
12750||.Eszt.3.1|Hámán ki akarja irtani a zsidókat|Ezek után Ahasvérós király nagy méltóságra emelte az agági Hámánt, Hammedátá fiát. Kitüntette őt, és följebb tetette a székét minden fejedelménél, aki körülötte volt.||
12751||.Eszt.3.2||A király minden szolgája, aki a királyi udvarban volt, térdet hajtott, és leborult Hámán előtt, mert így parancsolta a király. De Mordokaj nem hajtott térdet, és nem borult le.||
12752||.Eszt.3.3||Akkor a király szolgái, akik a király kapujában voltak, ezt kérdezték Mordokajtól: Miért szeged meg a király parancsát?||
12753||.Eszt.3.4||Nap nap után ezt mondogatták neki, de ő nem hallgatott rájuk. Ezért jelentették Hámánnak, hogy lássák, helytálló-e Mordokaj védekezése; mert arra hivatkozott előttük, hogy ő zsidó.||
12754||.Eszt.3.5||Amikor Hámán látta, hogy Mordokaj nem hajt térdet, és nem borul le előtte, Hámán megtelt haraggal.||
12755||.Eszt.3.6||De kevesellte, hogy csak magára Mordokajra vesse rá a kezét, mert megmondták neki, hogy Mordokaj melyik népből származik. Ezért Hámán arra törekedett, hogy elveszítsen Ahasvérós egész országában minden zsidót, Mordokaj népét.||
12756||.Eszt.3.7||Ahasvérós királyságának tizenkettedik évében, az első hónapban, a Niszán hónapban púrt, azaz sorsot vetettek Hámán előtt napról napra és hónapról hónapra a tizenkettedik hónapig, ez pedig Adár hónapja.||12860
12757||.Eszt.3.8||Akkor ezt mondta Hámán Ahasvérós királynak: Van egy nép, amely elszórtan és elkülönülve él a népek között, országod minden tartományában, és törvényei különböznek minden más nemzetétől. Nem teljesítik a király törvényeit sem. Bizony, nem illik ezt annyiban hagynia a királynak!||
12758||.Eszt.3.9||Ha a királynak úgy tetszik, adja írásba, hogy veszítsék el őket, és én tízezer talentum ezüstöt mérek ki a hivatalnokok kezébe, hogy vigyék a király kincstárába.||
12759||.Eszt.3.10||Akkor a király lehúzta ujjáról a gyűrűjét, és az agági Hámánnak, Hammedátá fiának, a zsidók ellenségének adta.||1237;1238
12760||.Eszt.3.11||Azt mondta Hámánnak a király: Az ezüst legyen a tiéd, a néppel pedig úgy cselekedj, amint neked tetszik.||
12761||.Eszt.3.12||Az első hónap tizenharmadik napján előhívatták a király írnokait, és megírattak mindent a király fejedelmeinek és a kormányzóknak, akik az egyes tartományokban voltak, továbbá minden egyes nép vezetőinek úgy, ahogy Hámán parancsolta. Minden tartománynak a maga írásmódja szerint és minden egyes népnek a saját nyelvén írtak Ahasvérós király nevében, és az írásokat lepecsételték a király gyűrűjével.||12759
12762||.Eszt.3.13||Majd elküldték a leveleket futárokkal a király minden tartományába, hogy egyetlen napon, a tizenkettedik hónapnak, Adár hónapnak a tizenharmadik napján pusztítsanak ki, öljenek meg és semmisítsenek meg minden zsidót, ifjútól vénig, gyermekeket és asszonyokat, javaikat pedig zsákmányolják el.||
12763||.Eszt.3.14||A rendelet szövegét törvényként hirdették ki minden egyes tartományban, és minden népnek tudomására hozták, hogy legyenek készen azon a napon.||12762
12764||.Eszt.3.15||A futárok gyorsan elmentek a király parancsával. A törvényt Súsán várában is kiadták. A király és Hámán leült inni, Súsán városa pedig föl volt háborodva.||
12765||.Eszt.4.1|Mordokaj Eszter segítségét kéri|Amikor Mordokaj megtudta mindazt, ami történt, megszaggatta ruháit, zsákba és hamuba öltözött, kiment a város közepére, és nagy keservesen jajveszékelt.||
12766||.Eszt.4.2||A király kapujáig ment, mert zsákruhában nem volt szabad bemenni a király kapuján.||
12767||.Eszt.4.3||Minden egyes tartományban, ahová csak eljutott a király parancsa és törvénye, nagy gyászuk volt a zsidóknak: böjt, siralom és jajgatás. Sokan zsákruhában és hamuban feküdtek.||
12768||.Eszt.4.4||Ekkor bementek Eszterhez a szolgálóleányai és az udvarmesterei, és megmondták ezt neki. A királyné nagyon megszomorodott, és ruhákat küldött, hogy öltöztessék föl Mordokajt, és vegyék le róla a zsákruhát; de ő nem fogadta el.||
12769||.Eszt.4.5||Akkor előhívatta Eszter Hatákot, aki a király udvarmesterei közül az ő szolgálatára volt rendelve, és kiküldte őt Mordokajhoz, hogy megtudja, mi történt, és miért teszi ezt.||
12770||.Eszt.4.6||Erre Haták kiment Mordokajhoz a város utcájára, a király kapuja elé.||
12771||.Eszt.4.7||Mordokaj pedig elmondta neki mindazt, ami érte, és szólt az ezüst összegéről is, amelyet Hámán ígért, hogy a király kincséhez teszi a zsidók elpusztításáért.||
12772||.Eszt.4.8||Átadta neki a rendelet írott szövegét is, amelyet Súsánban adtak ki arról, hogy eltöröljék őket, hogy mutassa meg Eszternek, és magyarázza meg és hagyja meg neki, hogy menjen be a királyhoz, könyörögjön hozzá, és esedezzen előtte népéért.||
12773||.Eszt.4.9||Haták tehát elment, és elmondta Eszternek Mordokaj szavait.||
12774||.Eszt.4.10||Eszter ezt válaszolta Hatáknak, meghagyva neki, hogy tudassa Mordokajjal:||
12775||.Eszt.4.11||A király minden szolgája és a király tartományainak népe tudja, hogy minden férfi és asszony, aki hívatlanul megy be a királyhoz a belső udvarba, az mind halállal lakol, kivéve ha a király kinyújtja feléje aranypálcáját: akkor életben marad. Engem pedig már harminc napja nem hívtak, hogy bemenjek a királyhoz.||12783;12823
12776||.Eszt.4.12||Megmondták Mordokajnak Eszter szavait.||
12777||.Eszt.4.13||Mordokaj azonban ezt üzente vissza Eszternek: Ne gondold magadban, hogy te a király palotájában megmenekülhetsz a többi zsidó közül.||
12778||.Eszt.4.14||Mert ha te most hallgatsz, más módon lesz enyhülésük és szabadulásuk a zsidóknak, te viszont elveszel, és atyád háza is elveszik. És ki tudja, talán éppen e mostani idő miatt jutottál királyságra!||
12779||.Eszt.4.15||Eszter ezt üzente vissza Mordokajnak:||
12780||.Eszt.4.16||Menj el, és gyűjts össze minden zsidót, aki Súsánban található. Böjtöljetek értem, ne egyetek és ne igyatok három napig sem éjjel, sem nappal. Én és szolgálóleányaim is így böjtölünk, és így megyek be a királyhoz, a törvény ellenére is. És ha elveszek, hát elveszek.||
12781||.Eszt.4.17||Mordokaj elment, és úgy cselekedett mindent, ahogy Eszter parancsolta.||
12782||.Eszt.5.1|Eszter királyné lakomája|Történt, hogy harmadnapon Eszter felöltözött királynői ruhájába, és megállt a király palotájának belső udvarában, a király palotájával szemben. A király pedig trónján ült a királyi palotában, a ház ajtajával szemben.||
12783||.Eszt.5.2||Amint meglátta a király, hogy Eszter királyné az udvarban áll, kegyelmet talált előtte, ezért a király kinyújtotta Eszter felé az aranypálcát, amely a kezében volt. Akkor odament Eszter, és megérintette az aranypálca végét.||
12784||.Eszt.5.3||A király ezt kérdezte tőle: Mit óhajtasz, Eszter királyné? Mi a kérésed? Ha az ország felét kéred is, megadatik neked.||24497
12785||.Eszt.5.4||Eszter így felelt: Ha a király jónak látja, jöjjön el a király Hámánnal együtt ma arra a lakomára, amelyet készítettem.||
12786||.Eszt.5.5||A király azt mondta: Gyorsan elő Hámánnal, hogy teljesítse Eszter kívánságát. A király és Hámán tehát elment a lakomára, amelyet Eszter készített.||
12787||.Eszt.5.6||A király megkérdezte Esztert borivás közben: Mi a kívánságod? Megadatik neked. És mi a kérésed? Ha az ország fele is, meglesz!||
12788||.Eszt.5.7||Eszter így felelt: Az én kívánságom és kérésem ez:||
12789||.Eszt.5.8||ha kegyelmet találtam a király szeme előtt, és ha a király jónak látja, hogy teljesítse kívánságomat, és megadja kérésemet, jöjjön el a király Hámánnal arra a lakomára, amelyet készítek, és holnap válaszolok a király szavaira.||
12790||.Eszt.5.9||Hámán azon a napon vígan és jókedvűen távozott onnan. De amint meglátta Mordokajt a király kapujában, és az nem kelt föl, és nem rettent meg tőle, Hámán eltelt haraggal Mordokaj miatt.||
12791||.Eszt.5.10||Hámán azonban megtartóztatta magát, és hazament, üzent, és magához hívatta barátait meg a feleségét, Zerest.||
12792||.Eszt.5.11||És elbeszélte nekik gazdagságának dicsőségét, fiainak sokaságát és mindazt, amivel kitüntette őt a király, továbbá hogy följebb emelte őt a fejedelmeknél és a király szolgáinál.||
12793||.Eszt.5.12||Majd azt mondta Hámán: Nem is hívott Eszter királyné mást a királlyal együtt a lakomára, amelyet készített, hanem csak engem, és még holnapra is meghívott a királlyal együtt.||
12794||.Eszt.5.13||De mindez semmit sem ér nekem, amíg látom, hogy a zsidó Mordokaj a király kapujában ül.||
12795||.Eszt.5.14||Erre ezt mondta neki a felesége, Zeres és minden barátja: Csináltatni kell egy ötven könyök magas fát, reggel pedig mondd meg a királynak, hogy akasszák föl rá Mordokajt! Akkor vígan mehetsz a lakomára a királlyal. Tetszett ez a dolog Hámánnak, és megcsináltatta a fát.||12818;12850
12796||.Eszt.6.1|A király kitünteti Mordokajt|Azon az éjjelen kerülte az álom a királyt, ezért megparancsolta, hogy hozzák elő a nevezetes történetek könyvét, és ezekből olvassanak föl a király előtt.||
12797||.Eszt.6.2||Egy helyen rátaláltak annak leírására, hogy miként jelentette föl Mordokaj Bigtánát és Terest, a király két udvarmesterét, küszöbének őreit, akik azon voltak, hogy kezüket Ahasvérós királyra vessék.||12747;-12749
12798||.Eszt.6.3||Akkor megkérdezte a király: Milyen kitüntetést és méltóságot adtak ezért Mordokajnak? A király apródjai, a szolgái így feleltek: Semmit sem kapott ezért.||
12799||.Eszt.6.4||Akkor ezt mondta a király: Ki van az udvarban? Hámán ugyanis éppen akkor jött be a királyi ház külső udvarába, hogy azt kérje a királytól, akasztassa fel Mordokajt a fára, amelyet neki készíttetett.||12795
12800||.Eszt.6.5||És így feleltek a királynak az ő apródjai: Íme, Hámán áll az udvarban. A király azt mondta erre: Jöjjön be!||
12801||.Eszt.6.6||Amikor bement Hámán, a király azt kérdezte tőle: Mit kell cselekedni azzal az emberrel, akit a király ki kíván tüntetni? Hámán azt gondolta magában: Ki másnak akarna a király kitüntetést adni, ha nem nekem?||
12802||.Eszt.6.7||Ezért azt mondta Hámán a királynak: Annak az embernek, akinek a király kitüntetést kíván adni,||
12803||.Eszt.6.8||hozzanak királyi ruhát, amilyenben a király jár, és lovat, amilyenen a király szokott ülni, és tegyenek királyi koronát a fejére.||21957;21970;8721
12804||.Eszt.6.9||Adják azt a ruhát és a lovat a király egyik nemes fejedelmének a kezébe, és öltöztessék fel azt az embert, akit a király ki kívánt tüntetni, vezessék végig lóháton a város utcáin, és kiáltsák előtte: Így cselekszenek azzal az emberrel, akit a király ki akar tüntetni.||1237;1238
12805||.Eszt.6.10||Akkor azt mondta a király Hámánnak: Siess, hozd elő azt a ruhát és azt a lovat, és cselekedjél aszerint, amint mondtad, a zsidó Mordokajjal, aki a király kapujában ül, és semmit ne hagyj el abból, amit szóltál!||12803
12806||.Eszt.6.11||Előhozta azért Hámán a ruhát és a lovat, felöltöztette Mordokajt, és lóháton végigvezette őt a város utcáján, és ezt kiáltotta előtte: Így cselekszenek azzal az emberrel, akit a király ki akar tüntetni.||12799
12807||.Eszt.6.12||Azután Mordokaj visszatért a király kapujához. Hámán pedig búsan és fejét betakarva hazasietett.||
12808||.Eszt.6.13||És elbeszélte Hámán feleségének, Zeresnek és minden barátjának mindazt, ami vele történt. Ezt mondták neki az ő tanácsadói és a felesége, Zeres: Ha Mordokaj előtt, aki zsidó származású, már kezdetben elesel, nem bírsz majd vele, hanem bizonnyal elbuksz vele szemben.||12818;12819
12809||.Eszt.6.14||És amíg így beszéltek vele, eljöttek a király udvarmesterei, és siettek Hámánt a lakomára vinni, amelyet Eszter készített.||12789;12793
12810||.Eszt.7.1|Hámán bukása|A király és Hámán elment a lakomára Eszter királynéhoz.||
12811||.Eszt.7.2||A második napon újra megkérdezte a király Esztert borivás közben: Mi a kívánságod, Eszter királyné? Megkapod! Mi a kérésed? Ha az ország fele is, meglesz.||12787
12812||.Eszt.7.3||Eszter királyné így felelt: Ha kegyelmet találtam szemed előtt, ó, király, és ha a királynak tetszik, akkor kívánságomra add nekem az életemet, és kérésemre add nekem a népemet.||
12813||.Eszt.7.4||Mert eladtak engem és népemet, hogy kipusztítsanak, megöljenek és megsemmisítsenek minket. Ha csak szolgákul vagy szolgálókul adtak volna el, akkor hallgatnék, mivel ilyen szorongattatás miatt nem illene zaklatnom a királyt.||
12814||.Eszt.7.5||Erre Ahasvérós király megkérdezte Eszter királynét: Ki az, és hol van az, akit szíve erre vitt, hogy így cselekedjen?||
12815||.Eszt.7.6||Eszter így felelt: Ez a gonosz Hámán, az ellenségünk és gyűlölőnk! Akkor Hámán megrettent a király és a királyné előtt.||12785;12789
12816||.Eszt.7.7||A király pedig haragjában fölkelt a bor mellől, és a palotakertbe ment. Hámán pedig ott maradt, hogy az életéért könyörögjön Eszter királynénak, mert látta, hogy a király részéről elvégzett dolog az ő veszte.||
12817||.Eszt.7.8||Amikor a király visszatért a palota kertjéből abba a házba, ahol a borivás folyt, Hámán éppen a kerevetre borult, amelyen Eszter volt. Akkor azt mondta a király: Talán még erőszakot is el akar követni a királynén nálam, a palotában?! Amint elhagyta ez a szó a király ajkát, Hámán arcát befedték.||
12818||.Eszt.7.9||Akkor azt mondta Harbóná, az udvarmesterek egyike a királynak: Íme, van egy fa is, amelyet Hámán készített Mordokajnak, aki pedig a király javára szólt. Ott áll Hámán házánál, ötvenkönyöknyi magas. A király azt mondta: Őt magát akasszátok föl rá!||12795;12799;12748;12749;12808
12819||.Eszt.7.10||Fölakasztották tehát Hámánt a fára, amelyet ő Mordokajnak készített, és megszűnt a király haragja.||
12820||.Eszt.8.1|A zsidók szabadulása|Azon a napon Ahasvérós király Eszter királynénak adta Hámánnak, a zsidók ellenségének a házát, és Mordokaj bement a király színe elé, mert Eszter elmondta, hogy kije ő neki.||12733
12821||.Eszt.8.2||Akkor a király lehúzta a gyűrűjét, amelyet Hámántól elvett, és Mordokajnak adta. Eszter pedig Mordokajt Hámán házának a felügyelőjévé tette.||12759
12822||.Eszt.8.3||Majd újra szólt Eszter a királyhoz, leborult a lábához, sírt és könyörgött, hogy semmisítse meg az agági Hámán gonosz tervét, amelyet kigondolt a zsidók ellen.||12758;-12764
12823||.Eszt.8.4||A király pedig kinyújtotta Eszter felé az aranypálcát. Eszter fölkelt, megállt a király előtt,||
12824||.Eszt.8.5||és azt mondta: Ha a királynak tetszik, ha kegyelmet találtam őelőtte, és helyes dolog a király előtt, és én kedves vagyok a szeme előtt, adjon ki egy iratot, hogy vonják vissza az agági Hámánnak, Hammedátá fiának a tervéről szóló leveleket, amelyeket azért írt, hogy elveszítsék a zsidókat a király minden tartományában.||
12825||.Eszt.8.6||Mert hogyan tudnám elnézni azt a nyomorúságot, amely népemet érné, és hogyan tudnám nézni testvéreim vesztét?||
12826||.Eszt.8.7||Ahasvérós király erre azt mondta Eszter királynénak és a zsidó Mordokajnak: Íme, Hámán házát Eszternek adtam, és őt felakasztották a fára azért, mert a zsidókra rávetette a kezét.||12820;12819
12827||.Eszt.8.8||Ti azért írjatok a zsidóknak a király nevében úgy, ahogy jónak látjátok, és pecsételjétek le a király gyűrűjével. Mert az az irat, amelyet a király nevében írtak és a király gyűrűjével pecsételtek le, nem vonható vissza.||12821;12723
12828||.Eszt.8.9||Azonnal hívatták akkor a király írnokait, a harmadik hónap, azaz Sziván hónap huszonharmadik napján, és azok Mordokaj parancsának megfelelően írtak a zsidóknak és a fejedelmeknek, a kormányzóknak és a tartományok fejeinek Indiától fogva Etiópiáig, százhuszonhét tartományba. Minden tartománynak a maga írásmódján és minden népnek a maga nyelvén; a zsidóknak is a maguk írásmódján és nyelvén.||12761;12705
12829||.Eszt.8.10||Ahasvérós király nevében írták, és lepecsételték a király gyűrűjével, azután szétküldték a leveleket lovas futárok által, akik a királyi ménes gyors paripáin lovagoltak.||
12830||.Eszt.8.11||Ezekben a levelekben a király megengedte a zsidóknak, bármely városban lakjanak is, hogy összegyűljenek, és megvédjék az életüket, és hogy kipusztítsák, megöljék és megsemmisítsék minden nép és tartomány ellenséges seregét, nyomorgatóik kicsinyeit és asszonyait is; és megengedte, hogy zsákmányként elvehessék a vagyonukat.||
12831||.Eszt.8.12||Ahasvérós király minden tartományában ugyanazon a napon, a tizenkettedik hónap, azaz Adár hónap tizenharmadik napján||12762
12832||.Eszt.8.13||törvényként hirdették ki ennek az írásnak a szövegét. Minden egyes tartományban minden népnek tudtára adták, hogy a zsidók készen állnak azon a napon, hogy bosszút álljanak ellenségeiken.||
12833||.Eszt.8.14||A futárok azonnal sietve útnak eredtek a királyi gyors paripákon a király parancsa szerint; és kiadták a törvényt Súsán várában is.||
12834||.Eszt.8.15||Mordokaj pedig kék bíborból és fehér vászonból szőtt királyi ruhában, nagy aranykoronával és fehér szőttes- és bíborvörös palástban távozott a király elől, Súsán városa pedig vigadott és örvendezett.||12820;12821;12803;-12805
12835||.Eszt.8.16||A zsidókra világosság, öröm, vigasság és tisztelet virradt fel.||
12836||.Eszt.8.17||Minden tartományban és minden városban, ahová a király szava és rendelete eljutott, örültek és vigadtak a zsidók, lakomát és ünnepet rendeztek, és sokan a föld népei közül zsidókká lettek; mert elfogta őket a zsidóktól való rettegés.||12858;12859;12808
12837||.Eszt.9.1|A zsidók bosszút állnak ellenségeiken|A tizenkettedik hónap, azaz Adár hónap tizenharmadik napján, amikor eljött az ideje, hogy teljesítsék a király szavát, azon a napon, amelyen a zsidók ellenségei remélték, hogy hatalmukba kerítik őket, ellenkezőleg fordult a dolog, mert maguk a zsidók kerítették hatalmukba azokat, akik őket gyűlölték.||12762;12831
12838||.Eszt.9.2||Egybegyűltek városaikban a zsidók Ahasvérós király minden tartományában, hogy kezet emeljenek azokra, akik vesztüket keresték, és senki sem állhatott meg előttük, mert félelem szállta meg a népeket miattuk.||12830
12839||.Eszt.9.3||A tartományok minden fejedelme, a kormányzók, a helytartók és a király hivatalnokai mind magasztalták a zsidókat, mert elfogta őket a Mordokajtól való rettegés.||12808;12834
12840||.Eszt.9.4||Mert nagy ember volt Mordokaj a király palotájában, és híre eljutott minden tartományba; és ez a férfi, Mordokaj egyre emelkedett, és naggyá lett.||
12841||.Eszt.9.5||A zsidók pedig leverték minden ellenségüket, fegyverrel ölték meg és irtották azokat, és úgy tettek gyűlölőikkel, ahogy akartak.||
12842||.Eszt.9.6||Súsán városában is öldököltek, és kiirtottak a zsidók ötszáz férfit.||
12843||.Eszt.9.7||Parsandátát, Dalfónt és Aszpátát,||
12844||.Eszt.9.8||Pórátát, Adajlát és Aridátát,||
12845||.Eszt.9.9||Parmastát, Ariszajt, Aridajt és Vajzátát,||
12846||.Eszt.9.10||Hámánnak, Hammedátá fiának, a zsidók ellenségének a tíz fiát is megölték; de a zsákmányra nem tették rá a kezüket.||12792
12847||.Eszt.9.11||Még azon a napon jelentették a királynak a Súsán városában megölt emberek számát.||
12848||.Eszt.9.12||Ekkor azt mondta a király Eszter királynénak: Súsán városában a zsidók megöltek és kiirtottak ötszáz férfit, köztük Hámán tíz fiát. A király többi tartományában mit tehettek? Mi a kívánságod? Megkapod! És amit még kérsz, meglesz.||
12849||.Eszt.9.13||Eszter azt mondta: Ha a királynak tetszik, engedje meg holnap is a zsidóknak, akik Súsánban laknak, hogy a mai parancs szerint tegyenek, és Hámán tíz fiát fölakaszthassák a fára.||12809;12818;-12819
12850||.Eszt.9.14||A király megparancsolta, hogy úgy tegyenek. Kiadták tehát a parancsot Súsánban, és Hámán tíz fiát fölakasztották.||
12851||.Eszt.9.15||A Súsánban lakó zsidók pedig összegyűltek Adár havának tizennegyedik napján is, és megöltek Súsánban háromszáz férfit, de a zsákmányra nem tették rá a kezüket.||
12852||.Eszt.9.16||Más zsidók is, akik a király tartományaiban voltak, összegyűltek, és fölkeltek életük védelmében, és nyugtuk lett ellenségeiktől. Hetvenötezer embert öltek meg gyűlölőik közül, de a zsákmányra nem tették rá a kezüket.||12762
12853||.Eszt.9.17||Ez Adár hónap tizenharmadik napján történt, majd a tizennegyedik napon megnyugodtak, és azt a vigadozás és az öröm napjává tették.||
12854||.Eszt.9.18||Azok a zsidók azonban, akik Súsánban voltak, a hónap tizenharmadik és tizennegyedik napján gyűltek össze, és a hónap tizenötödik napján nyugodtak meg, és azt tették a vigasság és az öröm napjává.||12855
12855||.Eszt.9.19||A vidéki zsidók, akik kerítetlen falvakban laktak, Adár hónap tizennegyedik napját tették az öröm és a vigasság napjává és ünnepévé, amelyen ajándékokat küldenek egymásnak.||12505;-12507
12856||.Eszt.9.20|A púrim-ünnep elrendelése|Mordokaj megírta mindezeket a dolgokat, és leveleket küldött Ahasvérós király minden tartományába, minden közel és távol lakó zsidóhoz.||
12857||.Eszt.9.21||Meghagyta nekik, hogy tartsák meg az Adár hónapnak tizennegyedik és tizenötödik napját évről évre,||
12858||.Eszt.9.22||mert ezek olyan napok, amelyeken a zsidók megszabadultak ellenségeiktől, és olyan hónap ez, amelyben keserűségük örömre és sírásuk ünnepre fordult. Tegyék azokat a vigasság és az öröm napjává, és küldjenek ajándékot egymásnak és adományokat a szegényeknek.||12505;-12507
12859||.Eszt.9.23||A zsidók megfogadták, hogy folytatják, amit elkezdtek, amint Mordokaj megírta nekik.||12857;12858;12863
12860||.Eszt.9.24||Mert az agági Hámán, Hammedátá fia, minden zsidó ellensége el akarta veszíteni a zsidókat, és púrt, azaz sorsot vetett, hogy megfélemlítse és megsemmisítse őket.||12755;12756
12861||.Eszt.9.25||Mikor azonban ez a király tudomására jutott, levélben parancsolta meg, hogy gonosz szándéka, amelyet a zsidók ellen tervelt ki, az ő fejére forduljon vissza. Ezért őt és fiait fölakasztották a fára.||12818;12849;12850
12862||.Eszt.9.26||Ezért nevezték el e napokat púrimnak a púr szóról. És ennek a levélnek a szavai alapján és annak alapján, amit láttak, és ami érte őket,||12860;12867
12863||.Eszt.9.27||elhatározták, és szokássá tették a zsidók magukra, utódaikra és mindazokra vonatkozóan, akik hozzájuk csatlakoznak, hogy örökké megtartják ezt a két napot, minden esztendőben a kijelölt időben, úgy, ahogy leírták.||12836;12853;12854
12864||.Eszt.9.28||És e napokra mindig emlékezni fognak, és megülik azokat nemzedékről nemzedékre, családról családra, tartományról tartományra és városról városra. És a púrim napjainak ünneplése nem szűnik meg a zsidók között, és emléke nem vész ki utódaik körében.||12862
12865||.Eszt.9.29||Eszter királyné, Abihail leánya és a zsidó Mordokaj nyomatékosan megírta, hogy a púrim ünnepéről szóló e második levelet is juttassák érvényre.||12856;12857
12866||.Eszt.9.30||Levelet küldött minden zsidónak Ahasvérós országának százhuszonhét tartományába, békességet és épséget kívánva,||
12867||.Eszt.9.31||hogy tartsák meg a púrim napjait a meghatározott időben, ahogy meghagyta nekik a zsidó Mordokaj és Eszter királyné, és ahogy elrendelték magukra és utódaikra vonatkozóan a böjtölés és a jajkiáltás dolgát.||12862;12859;12863
12868||.Eszt.9.32||Eszter parancsa szabta meg a púrim előírásait, és azokat könyvbe foglalták.||
12869||.Eszt.10.1|Ahasvérós király nagysága és Mordokaj tekintélye|Azután Ahasvérós király adót vetett ki a szárazföldre és a tenger szigeteire.||
12870||.Eszt.10.2||Ereje és minden vitézsége pedig, valamint Mordokaj nagy méltóságának a története, amellyel fölmagasztalta őt a király, vajon nincs-e megírva Média és Perzsia királyainak évkönyveiben?||
12871||.Eszt.10.3||Mert a zsidó Mordokaj a második ember volt Ahasvérós király után, nagy volt a zsidók között, és kedves az ő honfitársainak körében, mert javát kereste népének, és békességet szerzett minden utódjának.||
12872|Jób könyve|.Jób.1.1|A kegyes Jób gazdagsága|Élt Úc földjén egy ember, akinek Jób volt a neve. Ez az ember feddhetetlen, igaz, istenfélő volt, és kerülte a rosszat.||
12873||.Jób.1.2||Hét fia és három leánya született.||20812
12874||.Jób.1.3||Hétezer juh, háromezer teve és ötszáz iga ökör és ötszáz szamár volt a jószága. Szolgája is igen sok volt, és ez a férfiú nagyobb volt kelet minden fiánál.||
12875||.Jób.1.4||Fiai eljártak egymáshoz, és vendégséget szereztek otthonukban, ki-ki a maga napján. Üzentek, és meghívták három húgukat is, hogy együtt egyenek és igyanak velük.||
12876||.Jób.1.5||Mikor pedig a vendégség napjai sorra lejártak, elküldött értük Jób, és megszentelte őket. Korán reggel fölkelt, és égőáldozatot mutatott be mindnyájuk száma szerint. Mert ezt mondta Jób: Hátha vétkeztek a fiaim, és káromolták Istent szívükben! Így tett Jób minden alkalommal.||12872
12877||.Jób.1.6|A Sátán rágalmazza Jóbot|Történt egy napon, hogy eljöttek az istenfiak, hogy az ÚR színe elé járuljanak, és megjelent a Sátán is közöttük.||9500;-9502
12878||.Jób.1.7||Az ÚR azt kérdezte a Sátántól: Honnan jössz? A Sátán így felelt az ÚRnak: Körülkerültem és át- meg átjártam a földet.||30540
12879||.Jób.1.8||Az ÚR azt mondta a Sátánnak: Észrevetted szolgámat, Jóbot? Bizony nincs hozzá hasonló a földön: feddhetetlen, igaz, istenfélő, és kerüli a rosszat.||
12880||.Jób.1.9||A Sátán így felelt az ÚRnak: Avagy ok nélkül féli Jób az Istent?||18648
12881||.Jób.1.10||Nem te vetted-e körül őt magát, házát és mindenét, amije van? Keze munkáját megáldottad, jószága igen megszaporodott e földön.||
12882||.Jób.1.11||De bocsássad csak rá a kezedet, sújts le vele mindarra, ami az övé, vajon akkor nem átkoz-e meg téged szemtől szembe?!||12891;12893
12883||.Jób.1.12||Az ÚR pedig azt mondta a Sátánnak: Íme, mindazt, amije van, a kezedbe adom, csak rá magára nem nyújthatod ki a kezedet. Ekkor kiment a Sátán az ÚR elől.||9503
12884||.Jób.1.13|Jób a bajban is istenfélő marad|Történt egy napon, hogy fiai és leányai elsőszülött bátyjuk házában ettek, és bort ittak.||12889
12885||.Jób.1.14||Akkor követ jött Jóbhoz, és ezt mondta: Az ökrök szántottak, a szamarak pedig mellettük legelésztek.||
12886||.Jób.1.15||A sébaiak azonban rajtuk ütöttek, és elhajtották azokat, a szolgákat pedig fegyverrel ölték meg. Csak én magam menekültem meg, hogy hírt hozzak neked.||
12887||.Jób.1.16||Még ez beszélt, amikor jött egy másik, és azt mondta: Isten tüze hullott le az égből, és megégette a juhokat és a szolgákat, és megemésztette őket. Csak én magam menekültem el, hogy hírt hozzak neked.||
12888||.Jób.1.17||Még ez beszélt, amikor jött egy másik, és azt mondta: A káldeusok három csapattal rajtaütöttek a tevéken, és elhajtották azokat, a szolgákat pedig fegyverrel ölték meg. Csak én magam menekültem meg, hogy hírt hozzak neked.||12874
12889||.Jób.1.18||Még ez beszélt, amikor jött egy másik, és azt mondta: Fiaid és leányaid ettek, és bort ittak elsőszülött bátyjuk házában.||
12890||.Jób.1.19||És íme, nagy szél támadt a puszta felől, megrendítette a ház négy sarkát, az rászakadt a gyermekekre, és meghaltak. Csak én magam menekültem meg, hogy hírt hozzak neked.||12876;12931
12891||.Jób.1.20||Akkor fölkelt Jób, megszaggatta a köntösét, megborotválta a fejét, a földre esett, leborult,||
12892||.Jób.1.21||és azt mondta: Mezítelen jöttem ki anyám méhéből, és mezítelen térek vissza. Az ÚR adta, az ÚR vette el. Áldott legyen az ÚR neve!||17480;29862;13276
12893||.Jób.1.22||Mindezekben nem vétkezett Jób, és Isten ellen semmi helytelen dolgot nem cselekedett.||12882
12894||.Jób.2.1|Jób a betegségben is istenfélő marad|Történt egy napon, hogy eljöttek az istenfiak, hogy az ÚR színe elé járuljanak. Eljött velük a Sátán is, hogy az ÚR színe elé járuljon.||12877;12882
12895||.Jób.2.2||Az ÚR azt kérdezte a Sátántól: Honnan jössz? A Sátán így felelt az ÚRnak: Körülkerültem és át- meg átjártam a földet.||
12896||.Jób.2.3||Az ÚR pedig azt kérdezte a Sátántól: Észrevetted-e szolgámat, Jóbot? Bizony nincs a földön olyan, mint ő: feddhetetlen, igaz, istenfélő, és kerüli a rosszat. Még most is állhatatos feddhetetlenségében, noha fölingereltél ellene, hogy ok nélkül sújtsam.||12891;-12893
12897||.Jób.2.4||A Sátán ezt válaszolta az ÚRnak: Bőrt bőrért; de mindazt, amije csak van, odaadja az ember az életéért.||
12898||.Jób.2.5||Nyújtsd csak ki a kezed, és sújts le csontjára és testére: vajon akkor nem átkoz-e meg téged szemtől szembe?||
12899||.Jób.2.6||Az ÚR pedig azt mondta a Sátánnak: Íme, a kezedben van ő, csak az életét kíméld!||29097
12900||.Jób.2.7||Akkor eltávozott a Sátán az ÚR színe elől, és megverte Jóbot undok fekéllyel tetőtől talpig.||13248
12901||.Jób.2.8||Jób fogott egy cserepet, azzal vakarta magát, és így ült a hamu közepén.||13248
12902||.Jób.2.9||A felesége pedig azt mondta neki: Erősen állsz-e még mindig a te feddhetetlenségedben? Átkozd meg Istent, és halj meg!||13316
12903||.Jób.2.10||Ő azonban azt felelte: Úgy beszélsz, mint egy bolond. Ha már a jót elfogadtuk Istentől, nem kell-e a rosszat is elfogadnunk? Mindezekben sem vétkezett Jób az ajkával.||18636;22468
12904||.Jób.2.11|Jóbot meglátogatja három barátja|Mikor pedig Jób három barátja meghallotta mindazt a nyomorúságot, amely rajta esett, eljött mindegyik a lakhelyéről: a témáni Elifáz, a súahi Bildád és a naamái Cófár. Elhatározták, hogy együtt elmennek hozzá, hogy bánkódjanak vele, és vigasztalják őt.||10559
12905||.Jób.2.12||Amint távolról megpillantották, nem is ismerték meg. Hangosan zokogtak, azután pedig mindegyik megszaggatta a maga köntösét, port hintettek a fejükre és az ég felé.||
12906||.Jób.2.13||Hét napon és hét éjszakán át ott ültek vele a földön, és egyik sem szólt egy szót sem, mert látták, hogy igen nagy a fájdalma.||8023
12907||.Jób.3.1|Jób panasza|Ezután megnyitotta Jób a száját, és megátkozta születése napját.||19503;19507
12908||.Jób.3.2||Ezt mondta Jób:||
12909||.Jób.3.3||Vesszen el az a nap, amelyen születtem, és az az éjszaka, amelyen azt mondták, fiú fogantatott.||
12910||.Jób.3.4||Legyen sötét az a nap, ne törődjék azzal Isten ott fent, fényesség se ragyogjon azon.||
12911||.Jób.3.5||Tartsa fogva azt a sötétség és a halál árnyéka; a felhő lakozzék rajta, nappali sötétség tegye rettenetessé.||
12912||.Jób.3.6||Sűrű sötétség borítsa be azt az éjt! Ne sorolják azt az év napjaihoz, ne számlálják a hónapokhoz.||
12913||.Jób.3.7||Legyen meddő az az éjszaka, ne legyen akkor örvendezés.||
12914||.Jób.3.8||Átkozzák meg azt azok, akik a nappalt átkozzák, akik bátrak felingerelni a leviátánt.||
12915||.Jób.3.9||Sötétüljenek el estéjének csillagai. Hiába várja a világosságot, és ne lássa a hajnalpírt!||
12916||.Jób.3.10||Mert nem zárta be anyám méhének ajtaját, és nem rejtette el szemem elől a nyomorúságot.||
12917||.Jób.3.11||Miért is nem haltam meg születésemkor; miért nem múltam ki, mihelyt kijöttem az anyaméhből?||13106;19507
12918||.Jób.3.12||Miért vettek föl engem térdre és emlőkre, hogy szopjak?||
12919||.Jób.3.13||Most feküdhetnék, és nyugalmam volna, aludnék, és akkor nyugton pihenhetnék||
12920||.Jób.3.14||a föld királyaival és tanácsosaival, akik kőhalmokat építettek maguknak,||
12921||.Jób.3.15||vagy a fejedelmekkel, akiknek aranyuk van, akik ezüsttel töltik meg házaikat.||
12922||.Jób.3.16||Miért nem lettem olyan, mint az elásott, elvetélt magzat, mint a világosságot sem látott kisdedek?||
12923||.Jób.3.17||Ott megszűnik a gonoszok fenyegetése, és ott megnyugszanak mind, akiknek ellankadt az erejük.||
12924||.Jób.3.18||A foglyok ott mind nyugalmat lelnek, nem hallják szorongatóik hangját.||
12925||.Jób.3.19||Egyenlő ott kicsiny és nagy, és a szolga szabad az urától.||
12926||.Jób.3.20||Miért is ad Isten világosságot a nyomorultnak, és életet a keseredett szívűeknek,||12989
12927||.Jób.3.21||akik a halált várják, de nem jön az, pedig szorgalmasabban keresik, mint az elrejtett kincset,||
12928||.Jób.3.22||akik nagy örömmel örvendeznek, vigadnak, amikor megtalálják a koporsót;||
12929||.Jób.3.23||vagy a férfinak, aki útvesztőbe jutott, és akit Isten körbekerített?||
12930||.Jób.3.24||Mert kenyerem gyanánt van sóhajtozásom, és kiáltásaim ömlenek, mint a habok.||13256
12931||.Jób.3.25||Mert amitől nagyon rettegtem, az szakadt rám, és amitől féltem, az esett meg velem.||12876;13613
12932||.Jób.3.26||Nincs békességem, sem nyugtom, sem pihenésem, mert nyugtalanság jön rám.||
12933||.Jób.4.1|Elifáz első beszéde: Ártatlanul senki sem szenved|Megszólalt erre a témáni Elifáz, és ezt mondta:||
12934||.Jób.4.2||Zokon veszed-e, ha szólni próbálok hozzád? De hát ki bírná itt türtőztetni magát a beszédben?||
12935||.Jób.4.3||Íme, sokakat oktattál, és a megfáradt kezeket megerősítetted.||18782
12936||.Jób.4.4||A tántorgót talpra állította a beszéded, és a remegő térdeket megerősítetted.||
12937||.Jób.4.5||Most, hogy rád került a sor, zokon veszed? Ha téged ért a baj, megrettensz?!||
12938||.Jób.4.6||Nem ad bizodalmat istenfélelmed, sem reménységet utaid becsületessége?||12879;12903
12939||.Jób.4.7||Emlékezzél hát, elveszett-e valaki is ártatlanul, és tönkrement-e valahol is az igaz?||
12940||.Jób.4.8||Ahogyan én láttam, akik hamisságot szántanak, és gonoszságot vetnek, azt is aratnak.||17091;22305;22306
12941||.Jób.4.9||Isten leheletétől elpusztulnak, haragja szelétől elvesznek.||17956;29736
12942||.Jób.4.10||Az oroszlán ordíthat, a nőstény oroszlán üvölthet, de majd az oroszlánkölykök fogai is kitörnek!||
12943||.Jób.4.11||Az agg oroszlán elpusztul, ha nincs martaléka, a nőstény oroszlán kölykei elszélednek.||
12944||.Jób.4.12||Egy szó lopódzott hozzám, de csak valami nesz ütötte meg abból a fülemet,||
12945||.Jób.4.13||éjjeli látomásokon való töprengések között, amikor mély álom fogja el az embereket.||
12946||.Jób.4.14||Félelem szállt rám és rettegés, reszketett minden csontom.||
12947||.Jób.4.15||Szellem suhant el előttem, és testemen a szőr felborzolódott.||
12948||.Jób.4.16||Megállt, de nem ismertem föl; egy alak volt a szemem előtt, csend volt, majd egy szót hallottam:||
12949||.Jób.4.17||Vajon igaz-e Isten előtt a halandó? Teremtője előtt tiszta-e az ember?||13724;16209
12950||.Jób.4.18||Íme, szolgáiban sem bízhat, és angyalaiban is talál hibát.||
12951||.Jób.4.19||Hát még azokban, akik agyagházakban laknak, amelyeknek porban van az alapjuk, és könnyebben szétnyomhatók a molynál.||
12952||.Jób.4.20||Reggeltől estig széttörnek, és anélkül, hogy észrevennék, örökre elvesznek.||
12953||.Jób.4.21||Ha kiszakítják sátruk cövekét, nem halnak-e meg, mégpedig bölcsesség nélkül?||14688
12954||.Jób.5.1|Jób csak Istentől várhat segítséget|Kiálts csak! Van-e, aki felelne neked? A szentek közül melyikhez fordulsz?||
12955||.Jób.5.2||Mert a bolondot bosszúság öli meg, az együgyűt pedig a buzgóság veszíti el.||
12956||.Jób.5.3||Láttam, hogy egy bolond gyökeret eresztett, de nagy hamar átkozott lett szép hajlékában.||14504;14505
12957||.Jób.5.4||Távol van fiaitól a szabadulás: elnyomják őket a kapuban, mert nincs megmentőjük.||
12958||.Jób.5.5||Amit learattak, fölfalja az éhező, a tövisek közül is kiszedi, és liheg, mint a gazdag a kincsek után.||
12959||.Jób.5.6||Mert nem porból támad a veszedelem, s nem földből sarjad a nyomorúság,||
12960||.Jób.5.7||de az ember nyomorúságra születik, mint ahogy a parázs szikrái is fölfelé szállnak.||13026
12961||.Jób.5.8||Ezért én a Mindenhatóhoz folyamodom, Istenre bízom ügyemet,||12903
12962||.Jób.5.9||aki nagy és kikutathatatlan dolgokat művel, és csodákat, melyeknek száma sincsen.||13063;15071;28310
12963||.Jób.5.10||Esőt ad a föld színére, és vizet bocsát a mezőkre.||16248
12964||.Jób.5.11||Az alázatosakat fölmagasztalja, és a gyászolókat biztonságba helyezi.||7247;7248
12965||.Jób.5.12||Semmivé teszi a csalárdak szándékát, hogy kezük ne vihessen véghez maradandót.||12376;14393;17885
12966||.Jób.5.13||A bölcseket saját csalárdságukkal fogja meg, és hiábavalóvá lesz a hamisak tanácsa.||
12967||.Jób.5.14||Nappal sötétségre bukkannak, és délben is tapogatózva járnak, mint éjszaka.||5640
12968||.Jób.5.15||Megszabadítja a szegényt az erős kezéből és szájuk fegyverétől,||14746;14749
12969||.Jób.5.16||hogy reménysége legyen a nincstelennek, és a hamisság befogja a száját.||14897;18779
12970||.Jób.5.17||Íme, boldog ember az, akit Isten megdorgál; azért a Mindenható büntetését ne vesd meg!||16534;16535;30335
12971||.Jób.5.18||Mert ő megsebez, de be is kötöz, összezúz, de keze meg is gyógyít.||5797
12972||.Jób.5.19||Hat bajodból megszabadít, és a hetedikben sem ér téged veszedelem.||15471;17163
12973||.Jób.5.20||Az éhínségben megment a haláltól, és a háborúban a fegyveres kéztől.||
12974||.Jób.5.21||A nyelvek ostora elől rejtve leszel, és nem kell félned, ha a pusztulás jön.||14746;-14749
12975||.Jób.5.22||Nevetsz a pusztuláson és az éhségen, és a fenevadaktól sem kell félned.||14416;15471
12976||.Jób.5.23||Mert a mező köveivel is szövetséged lesz, és a mezei vad is békességben lesz veled.||22190
12977||.Jób.5.24||Majd meglátod, hogy békességben lesz a sátrad, s ha megvizsgálod hajlékodat, nem találsz benne hiányt.||
12978||.Jób.5.25||Majd meglátod, hogy utódaid megszaporodnak, és sarjadékod annyi lesz, mint a mező füve.||13935;-13941;16190;16191
12979||.Jób.5.26||Érett korban térsz a sírba, ahogyan a learatott gabonát is a maga idején takarítják be.||
12980||.Jób.5.27||Íme, mi ezt kutattuk ki, így van ez. Hallgass erre, és jegyezd meg magadnak.||12907;12903
12981||.Jób.6.1|Jób első válasza: Ártatlanul vádolják|Jób ekkor így felelt:||
12982||.Jób.6.2||Ó, ha sérelmemet mérlegre vetnék, és nyomorúságomat is vele együtt megmérhetném!||
12983||.Jób.6.3||Bizony súlyosabb az a tenger homokjánál, ezért voltak balgák a szavaim.||17240
12984||.Jób.6.4||Mert a Mindenható nyilai vannak bennem, mérgük emészti lelkem, és Isten rettentései ostromolnak.||14512;14513;13311
12985||.Jób.6.5||Ordít-e a vadszamár a zöld füvön, avagy bőg-e az ökör abrakja mellett?||
12986||.Jób.6.6||Vajon sótlanul eszik-e az ízetlen étket; vagy jó íze van-e a tojásfehérjének?||
12987||.Jób.6.7||Érintésétől is iszonyodik lelkem; olyan az nekem, mint a megromlott étel!||
12988||.Jób.6.8||Ó, ha teljesülne a kérésem, és Isten megadná, amit remélek!||
12989||.Jób.6.9||Bár tetszene Istennek, hogy összetörjön engem, kinyújtaná kezét, hogy szétvagdaljon!||12926
12990||.Jób.6.10||Akkor még lenne valami vigaszom, ujjonganék a fájdalomban, amely nem kímél engem, hogy nem tagadtam meg a szent Isten beszédét.||
12991||.Jób.6.11||De futja-e arra az erőm, hogy várakozzam? Mi lesz a végem, ha tűrnöm kell sokáig?||
12992||.Jób.6.12||Kövek ereje volna az erőm, vagy ércből van-e a testem?||
12993||.Jób.6.13||Hát nincs számomra segítség? Elűzték tőlem a szabadulást?!||
12994||.Jób.6.14||A szerencsétlent barátjától részvét illeti, még ha elhagyja is a Mindenható félelmét.||
12995||.Jób.6.15||Atyámfiai, mint a patak, hűtlenül elhagytak, ahogy túláradnak medrükön a patakok,||12904;13260
12996||.Jób.6.16||amelyek szennyesek a jégtől, és bennük olvadt hó hömpölyög.||
12997||.Jób.6.17||Majd mikor fölmelegszenek, elapadnak, és fenékig kiszáradnak a hőség miatt.||
12998||.Jób.6.18||Letérnek útjukról a vándorok, pusztaságba jutnak, és elvesznek.||
12999||.Jób.6.19||Néznek utánuk Téma utazói, és Séba vándorai bennük reménykednek.||
13000||.Jób.6.20||De megszégyenülnek, hogy bennük bíztak, és amikor odaérnek, elpirulnak.||
13001||.Jób.6.21||Ilyenek lettetek most nekem; látjátok a nyomort, és féltek.||14359
13002||.Jób.6.22||Hát mondtam-e nektek, hogy adjatok valamit, vagy fizessetek helyettem javaitokból,||
13003||.Jób.6.23||hogy szabadítsatok ki az ellenség kezéből, és a hatalmasok kezéből kiragadjatok?||
13004||.Jób.6.24||Tanítsatok, és én elnémulok, s értessétek meg velem, amiben tévedek.||
13005||.Jób.6.25||Ó, milyen fájdalmas az igaz beszéd! De mire jó a ti ostorozásotok?||
13006||.Jób.6.26||Szavakért akartok ostorozni? Hiszen a szélnek szólnak a kétségbeesett ember szavai!||
13007||.Jób.6.27||Ti még az árvára is sorsot vetnétek, és a barátotokra is alkudoznátok.||
13008||.Jób.6.28||Most hát, kérlek, nézzetek rám, csak nem hazudok a szemetekbe?||
13009||.Jób.6.29||Kérlek, engedjetek! Csak semmi igazságtalanság! Kérlek, engedjetek, az igazságom még mindig áll.||13257
13010||.Jób.6.30||Van-e a nyelvemen hamisság, nem venné-e észre ínyem a romlottságot?||
13011||.Jób.7.1|Jób újabb panasza|Vajon nem szolgasors-e az ember élete a földön, és napjai nem olyanok-e, mint a béresé?||13198;18051
13012||.Jób.7.2||Ahogy a szolga az árnyék után vágyik, és ahogy a béres a bérét reméli,||
13013||.Jób.7.3||úgy részesültem én keserves hónapokban, és nyomorúságos éjszakák jutottak nekem.||13014
13014||.Jób.7.4||Ha lefekszem, azt kérdem: Mikor kelhetek föl? De hosszú az este, egyre csak hánykolódom pirkadatig.||
13015||.Jób.7.5||Testemet férgek és piszok fedi; bőröm beheged, majd újra kifakad.||12900;13248;13255
13016||.Jób.7.6||Napjaim gyorsabbak a takács vetélőjénél, és remény nélkül tűnnek el.||
13017||.Jób.7.7||Gondold meg, hogy életem csak egy lehelet, és nem lát többé jót a szemem.||13040;13184;13185
13018||.Jób.7.8||A rám néző szem nem lát többé engem! Rám veted pillantásod, és én már nem vagyok!||
13019||.Jób.7.9||Ahogy a felhő eltűnik és elszáll, éppúgy, aki leszáll a sírba, onnan nem jön föl többé.||
13020||.Jób.7.10||Nem tér vissza többé hajlékába, és lakóhelyén sem ismerik többé.||
13021||.Jób.7.11||Én sem tartóztatom meg számat; szólok lelkem fájdalmában, és panaszkodom szívem keserűségében.||
13022||.Jób.7.12||Tenger vagyok-e én, vagy egy tengeri szörny, hogy őrt állítasz ellenem?||13902;-13924
13023||.Jób.7.13||Mikor azt gondolom, hogy megvigasztal az ágyam, és enyhíti panaszomat fekhelyem,||
13024||.Jób.7.14||álmokkal rettentesz és látomásokkal háborítasz engem.||
13025||.Jób.7.15||Lelkem inkább a fulladást választja, inkább a halált, mint csontjaimat.||13260
13026||.Jób.7.16||Utálom életemet, nem akarok örökké élni. Hagyj magamra, úgyis csak egy lehelet az életem!||9392;13574;-13578
13027||.Jób.7.17||Micsoda az ember, hogy ily sokra becsülöd, és hogy figyelmet fordítasz rá?||14024
13028||.Jób.7.18||Minden reggel meglátogatod, és minden szempillantásban próbára teszed.||
13029||.Jób.7.19||Sosem fordítod el rólam szemedet, addig sem hagysz egyedül, amíg nyálamat lenyelem?||
13030||.Jób.7.20||Ha vétkeztem, mit tettem ellened, ó, emberek őrizője? Miért tettél céltábláddá? Miért vagyok a terhedre?||13102
13031||.Jób.7.21||És miért nem bocsátod meg vétkemet, miért nem törlöd el bűnömet? Hiszen immár a porban fekszem, és ha keresel engem, már nem leszek.||
13032||.Jób.8.1|Bildád első beszéde: A kegyes embert megáldja Isten|Ekkor így felelt a súahi Bildád:||
13033||.Jób.8.2||Meddig szólsz még efféléket, és meddig lesz még sebes szél szád beszéde?||
13034||.Jób.8.3||Elferdíti-e Isten az ítéletet, avagy kiforgatja-e a Mindenható az igazságot?||11585;20395
13035||.Jób.8.4||Ha fiaid vétkeztek ellene, gonoszságuk miatt vetette el őket.||12889;12890
13036||.Jób.8.5||De ha te Istent keresed, és a Mindenhatóhoz könyörögsz bocsánatért,||13414
13037||.Jób.8.6||ha tiszta és becsületes vagy, akkor bizonyosan pártodra áll, és békességessé teszi hajlékodat igazságodért.||
13038||.Jób.8.7||És ha kezdetben szegény voltál, ezután naggyá leszel.||
13039||.Jób.8.8||Mert kérdezd csak meg az előző nemzedéket, és vedd fontolóra, amit atyáik kutattak föl!||5036;5765
13040||.Jób.8.9||Mi csak tegnapiak vagyunk, és semmit sem tudunk, mert napjaink olyanok, mint az árnyék e földön.||13017;14545
13041||.Jób.8.10||Nem tanítanak-e azok téged? Nem mondják-e el neked, és nem szívükből szólnak-e?||
13042||.Jób.8.11||Felnövekedik-e a káka mocsár nélkül, megnyúlik-e a sás víz nélkül?||
13043||.Jób.8.12||Még gyenge korában, ha nem is szakítják ki, minden fűnél hamarabb elszárad.||
13044||.Jób.8.13||Ilyen az ösvényük mindazoknak, akik elfeledkeznek Istenről, így vész el a képmutatók reménysége.||16203;16204;13130
13045||.Jób.8.14||Szétfoszlik bizakodásuk, és bizodalmuk olyan lesz, mint a pókháló.||18874
13046||.Jób.8.15||Házára támaszkodik, és nem áll meg; belekapaszkodik, és nem marad meg.||
13047||.Jób.8.16||Ha bőven kap nedvességet a napfényen, indája túlnő a kerítésen.||13943;13944
13048||.Jób.8.17||Gyökerei átfonódnak a kőhalmon, átfúródnak a sziklarétegen.||
13049||.Jób.8.18||Ám ha kiirtják helyéről, még az is megtagadja őt: Nem láttalak!||
13050||.Jób.8.19||Íme, ez az ő pályájának öröme! Utána más hajt ki a földből.||
13051||.Jób.8.20||Bizony, nem veti meg Isten az ártatlant, és a gonoszoknak nem ad előmenetelt.||
13052||.Jób.8.21||Megtölti még szádat nevetéssel és ajkaidat vigassággal.||
13053||.Jób.8.22||Gyűlölőid szégyenbe öltöznek, és a gonoszok sátra megsemmisül.||
13054||.Jób.9.1|Jób második válasza: Istennek mindig igaza van|Jób így válaszolt:||
13055||.Jób.9.2||Igaz, jól tudom, hogy így van; hogyan is lehetne igaza a halandó embernek Isten előtt?||12949;-12951
13056||.Jób.9.3||Ha perelni akarna vele, ezer kérdés közül egyre sem felelhetne meg neki.||
13057||.Jób.9.4||Bölcs szívű és hatalmas erejű: ki szegülhetne ellene úgy, hogy épségben maradna?||18638;18639
13058||.Jób.9.5||Hegyeket mozdít el, és észre sem veszik, hogy ő fordítja meg őket haragjában.||
13059||.Jób.9.6||Kirázza helyéből a földet úgy, hogy oszlopai megrendülnek.||
13060||.Jób.9.7||Szól a napnak, és az nem kel föl, és lepecsételi a csillagokat.||6076;6077
13061||.Jób.9.8||Egymaga feszítette ki az eget, és a tenger hullámain tapos.||
13062||.Jób.9.9||Ő alkotta a Göncölszekeret, a Kaszáscsillagot, a Fiastyúkot és Dél rejtett csillagzatait.||22498
13063||.Jób.9.10||Nagy és kikutathatatlan dolgokat cselekszik, és megszámlálhatatlan csodát visz végbe.||12963
13064||.Jób.9.11||Íme, elvonul mellettem, de nem látom; átmegy előttem, de nem veszem észre.||
13065||.Jób.9.12||Íme, ha elragad valamit, ki akadályozza meg? Ki mondhatja neki: Mit cselekszel?||
13066||.Jób.9.13||Isten nem fordítja el a haragját, meghajolnak előtte Ráháb cinkosai is.||
13067||.Jób.9.14||Hát én hogyan felelhetnék meg neki, hogyan találnék szavakat vele szemben?||
13068||.Jób.9.15||Ha igazam volna, akkor sem tudnék mit felelni; kegyelemért könyörögnék ítélőbírámhoz.||
13069||.Jób.9.16||Ha segítségül hívnám, és felelne is nekem, akkor sem hinném, hogy szavam fülébe jutott.||
13070||.Jób.9.17||Mert forgószélben rohan rám, és ok nélkül megsokasítja sebeimet.||12890
13071||.Jób.9.18||Lélegzetet sem hagy vennem, hanem keserűséggel lakat jól.||
13072||.Jób.9.19||Ha erőpróbára kerülne sor? Íme, itt van. És ha törvénykezésre? Ki idézhetné be?||
13073||.Jób.9.20||Ha igaznak tartanám magamat, szám ítélne el engem; ha ártatlannak: bűnössé tenne engem.||
13074||.Jób.9.21||Ártatlan vagyok, nem törődöm lelkemmel, utálom az életemet.||12879;12896;13431;-13433
13075||.Jób.9.22||Mindegy! Azért hát azt mondom: elveszít ő ártatlant és gonoszt egyaránt!||
13076||.Jób.9.23||Ha ostorával hirtelen megöl, neveti az ártatlanok kétségbeesését.||
13077||.Jób.9.24||Ha gonosz kezébe jut az ország, elfedi a bírák arcát. Kitől van ez, ha nem tőle?||
13078||.Jób.9.25||Napjaim gyorsabbak a kengyelfutónál: elszaladnak, nem látnak semmi jót.||
13079||.Jób.9.26||Elsuhannak, mint a nádcsónakok, vagy ahogyan a sas lecsap zsákmányára.||
13080||.Jób.9.27||Ha azt mondom, nosza, elfelejtem panaszomat, és mosolyra derítem arcomat,||
13081||.Jób.9.28||borzongok sok fájdalmamtól. Tudom, hogy nem találsz ártatlannak engem.||
13082||.Jób.9.29||Ha rossz ember vagyok, minek fárasszam magam hiába?||15086;15087
13083||.Jób.9.30||Ha hóban mosakodnék is meg, vagy szappannal mosnám meg kezem,||19054
13084||.Jób.9.31||akkor is a posványba mártanál, még ruháimat is utálnám.||
13085||.Jób.9.32||Mert ő nem ember, mint én, akinek így felelhetnék: szálljunk perbe egymással!||
13086||.Jób.9.33||Nincs is köztünk döntőbíró, aki mindkettőnkre ráhelyezhetné kezét.||
13087||.Jób.9.34||Ha levenné rólam vesszejét, és rettentésével nem ijesztene engem,||
13088||.Jób.9.35||akkor szólnék, és nem félnék tőle. De magamtól erre nem vagyok kész!||13074;30667
13089||.Jób.10.1|Jób kutatja szenvedése okát|Lelkemből utálom életemet, szélnek eresztem panaszomat; hadd szóljak lelkem keserűségében.||
13090||.Jób.10.2||Azt mondom Istennek: Ne kárhoztass engem. Add tudtomra, miért perelsz velem!||
13091||.Jób.10.3||Jó-e az neked, hogy nyomorgatsz, hogy megveted kezed munkáját, és a gonoszok tanácsát támogatod?||18961;18962
13092||.Jób.10.4||Testi szemeid vannak neked, és úgy látsz, ahogy a halandó lát?||
13093||.Jób.10.5||Olyanok napjaid, mint a halandóé, és olyanok éveid, mint az emberé,||
13094||.Jób.10.6||hogy álnokságomról tudakozódsz, és vétkem után kutatsz?||
13095||.Jób.10.7||Jól tudod, hogy nem vagyok gonosz, még sincs senki, aki kiszabadítana kezedből!||
13096||.Jób.10.8||Kezed formált és alkotott, mégis elfordulsz, és megrontaszengem?||16319;16320
13097||.Jób.10.9||Emlékezz csak: úgy formáltál, mint egy agyagedényt, és most újra porrá tennél engem?||
13098||.Jób.10.10||Nem úgy öntöttél-e, mint a tejet, nem úgy oltottál-e, mint a sajtot?||
13099||.Jób.10.11||Bőrbe és húsba öltöztettél, csontokkal és inakkal láttál el.||
13100||.Jób.10.12||Életet és kegyelmet adtál nekem, és gondviselésed őrizte lelkem.||
13101||.Jób.10.13||Mégis ezeket rejtegetted szívedben, hisz tudom, hogy ezt tökélted el magadban:||
13102||.Jób.10.14||ha vétkezem, mindjárt észreveszed, és bűnöm alól nem mentesz fel.||
13103||.Jób.10.15||Ha istentelen vagyok, jaj nekem! Ha igaz vagyok, akkor sem emelhetem föl a fejem. Eltölt a szégyen, és látom nyomorúságomat.||
13104||.Jób.10.16||Hiszen ha fölemelném fejem, mint oroszlán kergetnél engem, és ismét ellenem fordítanád csodás hatalmadat.||18471
13105||.Jób.10.17||Új tanúkat állítanál ellenem, megsokasítanád rajtam bosszúállásodat; sereged hullámokban támadna ellenem.||13249;13169
13106||.Jób.10.18||Miért is hoztál ki anyám méhéből? Bárcsak meghaltam volna, és szem se látott volna engem!||12909;12917
13107||.Jób.10.19||Olyan lennék, mintha nem is éltem volna, mintha az anyaméhből vittek volna a sírba!||
13108||.Jób.10.20||Úgyis kevés napom maradt, hagyhatna már. Forduljon el tőlem, hadd viduljak föl kissé,||
13109||.Jób.10.21||mielőtt oda megyek, ahonnan nem térhetek vissza: a sötétség és a halál árnyékának földjére,||
13110||.Jób.10.22||az éjféli homály földjére, amely olyan, mint a halál árnyékának sűrű sötétsége; ahol nincs rend, és a világosság olyan, mint a sötétség.||
13111||.Jób.11.1|Cófár első beszéde: Jóbnak meg kell alázkodnia|Ekkor megszólalt a naamái Cófár:||
13112||.Jób.11.2||E sok beszédre ne lenne felelet? Hát a csacsogó embernek legyen igaza?||
13113||.Jób.11.3||Fecsegésed vajon elnémítja-e az embereket? Csúfolódsz, és ne legyen, aki megszégyenítsen?||
13114||.Jób.11.4||Azt mondod: Értelmes a beszédem, tiszta vagyok a szemed előtt.||13095;13102
13115||.Jób.11.5||Bárcsak maga Isten szólalna meg, és nyitná meg ajkát ellened!||
13116||.Jób.11.6||Kijelentené neked a bölcsesség titkait, mert az kétszer többet ér az okoskodásnál, és megtudnád, hogy Isten még el is engedett bűneidből.||
13117||.Jób.11.7||Elérheted-e Isten mélységét, vagy eljuthatsz-e a Mindenható tökéletességére?||
13118||.Jób.11.8||Magasabb az az egeknél; mit tehetnél? Mélyebb az a Seolnál; hogyan ismerhetnéd meg?||
13119||.Jób.11.9||Mérete hosszabb a földnél és szélesebb a tengernél.||
13120||.Jób.11.10||Ha valakinek nyomába ered, elfogja és ítéletre viszi: ugyan ki akadályozhatná meg?||
13121||.Jób.11.11||Mert ő jól ismeri a csalárd embereket, látja az álnokságot, még ha nem is figyel oda!||14064
13122||.Jób.11.12||Akkor lesz értelmessé a balga, ha a vadszamár csikója embernek születik.||
13123||.Jób.11.13||De ha kitárod a szíved, és feléje nyújtod a kezed;||
13124||.Jób.11.14||ha távol tartod magadtól a hamisságot, amely kezedhez tapad, és nem engeded, hogy hajlékodban gonoszság lakozzon,||15584
13125||.Jób.11.15||akkor szégyen nélkül emelheted föl arcodat, erős leszel, és nem fogsz félni.||30667
13126||.Jób.11.16||Sőt a nyomorúságról is elfelejtkezel, és úgy emlékszel rá, mint a tovavonuló vizekre.||
13127||.Jób.11.17||Ragyogóbb lesz életed a déli napfénynél, és a sötétség is olyan lesz, mint a kora reggel.||14475
13128||.Jób.11.18||Akkor bíznál, mert volna reménységed; széttekintenél, és biztonságban nyugodnál.||
13129||.Jób.11.19||Ha lefeküdnél, nem rettentene föl senki, sőt sokan hízelegnének neked.||13965;13966
13130||.Jób.11.20||De a gonoszok szemei elepednek, menedékük eltűnik előlük, és reménységük csak az, hogy majd kilehelik lelküket.||13283;-13299
13131||.Jób.12.1|Jób harmadik válasza: Csak Isten bölcs és hatalmas|Erre Jób így felelt:||
13132||.Jób.12.2||Bizonyára ti magatok vagytok a nép, és veletek kihal a bölcsesség!||
13133||.Jób.12.3||Nekem is van annyi eszem, mint nektek, és nem vagyok alábbvaló nálatok. Ki ne tudna ilyesféléket?||13157
13134||.Jób.12.4||Saját barátaim kikacagnak, pedig Istenhez kiáltok, és ő meghallgat engem. Mégis kikacagják az igazat és az ártatlant!||16842
13135||.Jób.12.5||A szerencsétlen megvetendő, gondolja a jólétben élő; ez vár azokra, akiknek roskadozik a lábuk.||14526
13136||.Jób.12.6||A pusztítók sátrai nyugalomban vannak; biztonságban élnek, akik ingerlik Istent, és kezükben hordják istenüket.||15076;-15085
13137||.Jób.12.7||Kérdezd csak meg az állatokat, majd megtanítanak, és az ég madarait, azok is megmondják neked.||
13138||.Jób.12.8||Vagy beszélj a földdel, majd az is tanít téged, és a tenger halai is elbeszélik neked.||
13139||.Jób.12.9||Melyik nem tudja mindezek közül, hogy az ÚR keze tette mindezt?||
13140||.Jób.12.10||Kezében van minden élőlény élete és minden egyes ember lelke.||
13141||.Jób.12.11||Hát nem a fül vizsgálja-e meg a szavakat, és nem az íny kóstolja-e meg az ételt?||
13142||.Jób.12.12||Az öregemberek bölcsek-e, és a hosszú élettel jár-e az értelem?||13214;13659;13660
13143||.Jób.12.13||Őnála van a bölcsesség és a hatalom, övé a tanács és az értelem.||
13144||.Jób.12.14||Íme, amit ő leront, az nem épül föl. Ha bezár valakit, az ki nem jut onnan.||30821
13145||.Jób.12.15||Ha elrekeszti a vizeket, kiszárad minden; ha kiereszti, felforgatják a földet.||
13146||.Jób.12.16||Őnála van az erő és a győzelem; övé a tévelygő és aki tévelygésbe visz.||13057
13147||.Jób.12.17||Tanácsadókat tévútra visz, és bírákat tesz bolonddá.||18083;18084;28450
13148||.Jób.12.18||Királyok bilincseit nyitja meg, és övet köt a derekukra.||21846;21937;-21940
13149||.Jób.12.19||A papokat tévútra viszi, és a hatalmasokat megbuktatja.||
13150||.Jób.12.20||A megbízhatóktól megvonja a szót, és a vénektől elveszi az ítélettételt.||13147
13151||.Jób.12.21||Szégyent zúdít az előkelőkre, és a hatalmasok övét meglazítja.||
13152||.Jób.12.22||Feltárja a sötét és mélységes titkokat, és a sűrű sötétséget is napvilágra hozza.||21847;28506
13153||.Jób.12.23||Nemzeteket tesz naggyá, majd elveszíti őket; népeket terjeszt ki messzire, azután elűzi őket.||15802
13154||.Jób.12.24||Elveszi a föld népe vezetőinek az eszét, és úttalan pusztában hagyja bujdosni őket.||13149;15804
13155||.Jób.12.25||Fény nélküli sötétben tapogatóznak, és hagyja, hogy tántorogjanak, mint a részegek.||12966;12967
13156||.Jób.13.1|Jób vádolja barátait|Íme, mindezeket saját szememmel láttam, fülemmel hallottam, és megértettem.||13142;-13155
13157||.Jób.13.2||Amit ti tudtok, azt én is tudom, nem vagyok alábbvaló nálatok.||
13158||.Jób.13.3||Én azonban a Mindenhatóval akarok beszélni, Isten előtt kívánom védeni ügyemet.||
13159||.Jób.13.4||Mert ti hazugságok kiötlői vagytok, és haszontalan orvosok mindnyájan.||
13160||.Jób.13.5||Bárcsak mélyen hallgatnátok, akkor bölcsek maradnátok.||16968;16969
13161||.Jób.13.6||Halljátok meg védekezésemet, és figyeljétek ajkam érvelését.||
13162||.Jób.13.7||Isten kedvéért beszéltek hamisan, és őérette szóltok hazugságot?||13932
13163||.Jób.13.8||Őt pártfogoljátok, vagy Istenért szálltok perbe?||
13164||.Jób.13.9||Jó lenne, ha alaposan átvizsgálna benneteket; hát becsaphatjátok-e őt, ahogy becsapható az ember?||
13165||.Jób.13.10||Keményen megbüntet, ha titokban személyválogatók vagytok.||13932
13166||.Jób.13.11||Fensége nem rettent meg titeket, nem száll rátok a tőle való félelem?||16084
13167||.Jób.13.12||Emlékezéseitek hamuba írt példabeszédek, védőbástyáitok sárvárak.||
13168||.Jób.13.13|Jób Isten elé akar állni|Hallgassatok, hadd szóljak én is, akármi történjék is velem.||
13169||.Jób.13.14||Miért szaggatnám fogaimmal testemet, és miért szorítanám markomba lelkemet?||6872;7711
13170||.Jób.13.15||Íme, megöl engem! Nem is reménykedem. Csak utaimat akarom védeni előtte!||
13171||.Jób.13.16||Már az is segítség nekem, hogy képmutató nem juthat elébe.||13946;13983;13984
13172||.Jób.13.17||Hallgassátok meg hát figyelmesen beszédemet, vegyétek fületekbe mondásomat!||
13173||.Jób.13.18||Íme, előterjesztem ügyemet, tudom, hogy nekem lesz igazam.||
13174||.Jób.13.19||Ki az, aki perbe száll velem? Akkor elhallgatok és kimúlok.||
13175||.Jób.13.20||Csak két dolgot ne tégy velem, akkor nem rejtőzöm el színed elől.||
13176||.Jób.13.21||Vedd le rólam a kezedet, és ne rémítsen rettentésed.||13024
13177||.Jób.13.22||Azután szólj, és én felelek, vagy én szólok, és te válaszolj.||
13178||.Jób.13.23||Mennyi bűnöm és vétkem van? Ismertesd meg velem gonoszságomat és vétkeimet!||
13179||.Jób.13.24||Miért rejted el arcodat, és tartasz engem ellenségnek?||
13180||.Jób.13.25||Szélsodorta falevelet rémítgetsz, és elszáradt szalmaszálat üldözöl,||
13181||.Jób.13.26||hogy ilyen sok keserűséget szabtál ki rám, és ifjúságom vétkét adod örökségül nekem.||14273;15449
13182||.Jób.13.27||Béklyóba zárod a lábamat, szemmel tartod minden utamat, még lábam nyomát is megjelölöd.||13663
13183||.Jób.13.28||Elmállok, mint a korhadt fa, mint ruha, amelyet moly emészt.||
13184||.Jób.14.1|A halál után nincs reménység|Az asszonytól született ember élete rövid és vesződséggel teli.||15451;12960
13185||.Jób.14.2||Kinyílik, mint a virág, majd elhervad, és eltűnik, mint az árnyék, nincs maradása.||13040;15629;15630
13186||.Jób.14.3||Még az ilyenre is felnyitod a szemed, és engem is törvényed elé állítasz?||13090
13187||.Jób.14.4||Ki hozhat elő tisztát a tisztátalanból? Senki.||13984
13188||.Jób.14.5||Mivel meghatároztad napjait, ismered hónapjainak számát, így határt szabtál neki, amelyet nem hághat át.||13011;14363
13189||.Jób.14.6||Vedd le róla tekinteted, hogy nyugalma legyen, és legyen annyi öröme, mint egy béresnek.||
13190||.Jób.14.7||Mert a fának is van reménysége; ha levágják, ismét kihajt, és nem fogynak el hajtásai.||
13191||.Jób.14.8||Még ha elvénül is a földben a gyökere, és ha elhal is a porban a csonkja,||
13192||.Jób.14.9||a víz nedvességétől kivirágzik, ágakat hajt, mint a csemete.||
13193||.Jób.14.10||De a férfi, ha meghal, elterül, az ember, ha kimúlik, hová lesz?||
13194||.Jób.14.11||Amint a víz elfogy a tóból, és a patak elapad, majd kiszárad,||
13195||.Jób.14.12||úgy az ember is lefekszik, és nem kel föl többet; az egek elmúltáig sem ébred föl, nem keltik fel álmából.||
13196||.Jób.14.13||Bárcsak a Seolban tartanál engem; addig rejtegetnél, amíg elmúlik haragod. Kiszabnád időmet, azután megemlékeznél rólam!||
13197||.Jób.14.14||Ha meghal az ember, vajon életre kel-e? Akkor nehéz szolgasorsom egész ideje alatt várnék, amíg eljönne számomra a változás.||28828;-28830
13198||.Jób.14.15||Szólítanál, és én felelnék neked, kívánkoznál kezed alkotása után.||
13199||.Jób.14.16||Akkor bizonnyal lépteimet is számlálgatnád, de nem tartanád számon vétkeimet.||14802;19434
13200||.Jób.14.17||Gonoszságom lepecsételve, egy zsákban lenne, és elfedeznéd bűneimet.||20391;22345
13201||.Jób.14.18||Még a hegy is leomlik és pusztul, ahogy a szikla elmozdul a helyéről.||16209
13202||.Jób.14.19||A köveket is elkoptatja a víz, a földet pedig elsodorja az ár; az ember reménységét is így teszed semmivé.||
13203||.Jób.14.20||Míg végül is győzelmet aratsz felette, és neki mennie kell. Elváltoztatod arcát, és úgy bocsátod el.||
13204||.Jób.14.21||Ha tisztesség éri is fiait, ő nem tud róla. Ha megszégyenülnek, nem veszi észre.||
13205||.Jób.14.22||Teste csak önmaga fájdalmát érzi, és a lelke is magáért kesereg.||
13206||.Jób.15.1|Elifáz második beszéde: Önteltséggel vádolja Jóbot|Erre így felelt a témáni Elifáz:||
13207||.Jób.15.2||Vajon a bölcs felelhet-e légből kapott tudománnyal, és megtöltheti-e hasát keleti széllel?||
13208||.Jób.15.3||Érvelhet-e olyan beszéddel, amely nem használ, és olyan szavakkal, amelyek semmit sem érnek?||
13209||.Jób.15.4||Te már Isten félelmét is semmibe veszed, és kisebbíted az Isten előtti áhítatot!||12938
13210||.Jób.15.5||Mert gonoszságod oktatja erre a szádat, és a csalárdak nyelvét választottad.||13720;-13722
13211||.Jób.15.6||A te szád kárhoztat téged, nem én, és a te ajkaid vallanak ellened.||
13212||.Jób.15.7||Talán te születtél embernek elsőként? Előbb jöttél világra, mint a halmok?||
13213||.Jób.15.8||Isten tanácsában hallgatóztál, és magadhoz ragadtad a bölcsességet?||18501;18502;28311
13214||.Jób.15.9||Mit tudsz te, amit mi nem tudunk, és mi olyanhoz értesz, ami nálunk nincs meg?||13132;13642
13215||.Jób.15.10||Ősz és agg is van közöttünk, idősebb apádnál.||13142;13637;13642
13216||.Jób.15.11||Csekélység neked Isten vigasztalása, hozzád szóló szelíd beszéde?||
13217||.Jób.15.12||Hogyan ragadhatott így el a szíved, és miért villog a szemed,||
13218||.Jób.15.13||ahogy Isten ellen fordítod haragod, és ilyen szavakat ejtesz ki a szádon?||
13219||.Jób.15.14||Miképpen lehetne tiszta a halandó, és hogyan lehetne igaz az asszonytól született?||13073;9032
13220||.Jób.15.15||Íme, még szentjeiben sem bízhat, még az egek sem tiszták a szemében.||
13221||.Jób.15.16||Mennyivel kevésbé az utálatos és romlott ember, aki úgy nyeli a hamisságot, mint a vizet!||13692
13222||.Jób.15.17|A bűnösök menthetetlenül elpusztulnak|Hallgass rám, elmondom neked! Úgy mondom el, ahogy láttam,||
13223||.Jób.15.18||amit a bölcsek hirdettek, és nem titkolták el, ami az atyáktól való.||
13224||.Jób.15.19||Egyedül ők kapták ezt a földet, és idegen nem járt közöttük.||
13225||.Jób.15.20||Az istentelen gyötrődik egész életében, és az erőszakoskodó évei meg vannak számlálva.||18853
13226||.Jób.15.21||Rémítő hangok vannak fülében, békesség idején tör rá a pusztító.||14759;9715;9716
13227||.Jób.15.22||Nem hiszi, hogy kijut a sötétségből, mert kard hegye leselkedik rá.||
13228||.Jób.15.23||Kenyér után futkos, hogy hol találna. Tudja, hogy közel van hozzá a sötétség napja.||
13229||.Jób.15.24||Nyomorúság és rettegés ijeszti; és leveri őt, mint egy rohamra induló király.||
13230||.Jób.15.25||Mert Isten ellen nyújtotta ki a kezét, és erősködött a Mindenhatóval szemben.||
13231||.Jób.15.26||Nekifeszült nyakkal rohant ellene, vastag, domború pajzsai alatt.||
13232||.Jób.15.27||Mivel zsír fedi be az arcát, és háj rakódott a tomporára,||15080
13233||.Jób.15.28||lerombolt városokban telepedett le, lakatlan házakban, amelyek dűlőfélben vannak.||
13234||.Jób.15.29||Nem gazdagodik meg, vagyona sem marad meg, jószága nem lepi el a földet.||
13235||.Jób.15.30||Nem menekül meg a sötétségtől, hajtásait láng perzseli, és Isten szájának leheletétől pusztul el.||
13236||.Jób.15.31||Ne higgyen a hiábavalóságnak, mert magát csapja be, hisz hiábavalóság lesz a jutalma.||
13237||.Jób.15.32||Ideje előtt bevégződik élete, és hajtása sem virágzik ki.||
13238||.Jób.15.33||Lehullatja az éretlen szemeket, mint a szőlővessző, és elhányja virágát, mint az olajfa.||13945
13239||.Jób.15.34||Mert a képmutatók háza népe meddő, és tűz emészti meg a vesztegetéssel szerzett sátrakat.||
13240||.Jób.15.35||Bajt fogannak, álnokságot szülnek, és méhük csalárdságot érlel.||14016;-14018;18872;-18878
13241||.Jób.16.1|Jób negyedik válasza: Ártatlanságának Isten a tanúja|Erre Jób így felelt:||
13242||.Jób.16.2||Már sok ilyen dolgot hallottam. Nyomorúságos vigasztalók vagytok ti mindnyájan!||13159
13243||.Jób.16.3||Vége lesz már a légből kapott beszédeknek? Vajon mi ingerelt fel, hogy így válaszolsz?||13209;12969
13244||.Jób.16.4||Én is szólhatnék úgy, mint ti, csak volna lelketek az én lelkem helyén! Szavakat fonhatnék össze ellenetek; csóválhatnám miattatok a fejem;||13260
13245||.Jób.16.5||szájammal erősíthetnélek titeket, és ajkaim részvéte enyhítené fájdalmatokat.||
13246||.Jób.16.6||Ha szólnék is, nem csökkenne a keserűségem; ha abbahagyom is, nem távozik el tőlem.||
13247||.Jób.16.7||Most már bizony fáraszt a baj engem. Elpusztítottad egész házam népét.||12890
13248||.Jób.16.8||Megnyomorítottál engem: ez ellenem tanúskodik. Fölkelt ellenem saját véznaságom is, szemtől szemben tanúskodik ellenem.||12900;13015
13249||.Jób.16.9||Haragja széttépett és üldözött engem. Fogait csikorgatta ellenem, ellenségként villogtatja felém tekintetét.||13580;20404
13250||.Jób.16.10||Föltátották ellenem szájukat, gyalázkodva arcul csapdostak, és összecsődültek ellenem.||
13251||.Jób.16.11||Isten az álnokoknak adott át és a gonoszok kezébe ejtett engem.||12899
13252||.Jób.16.12||Nyugalmam volt, de szétszaggatott. Nyakon ragadott és összetört engem, céltáblává tűzött ki magának.||
13253||.Jób.16.13||Körülvettek íjászai; felhasítja veséimet, nem kímél engem; epémet a földre ontja.||13015;13198
13254||.Jób.16.14||Rést rés után üt rajtam, és rám rohan, mint valami harcos.||
13255||.Jób.16.15||Zsákruhát varrtam bőrömre, és porba hajtottam fejemet.||12901;13123;13015
13256||.Jób.16.16||Arcom kivörösödött a sírástól, szempilláimra a halál árnyéka szállt,||13269
13257||.Jób.16.17||noha nem tapad kezemhez erőszakosság, és tiszta az imádságom.||
13258||.Jób.16.18||Ó, föld, ne takard el véremet, és kiáltásom ne találjon nyughelyet!||
13259||.Jób.16.19||Még most is van bizonyságom a mennyben, van tanúm a magasságban!||12896;13095
13260||.Jób.16.20||Saját barátaim csúfolnak, ezért Istenhez sír föl szemem,||13244;12995;13264
13261||.Jób.16.21||hogy ő ítélje meg az embernek Istennel és az emberfiának a felebarátjával való dolgát.||
13262||.Jób.16.22||Mert a kiszabott esztendők letelnek, és én útra kelek, és nem térek vissza.||13078
13263||.Jób.16.23||Lelkem elalélt, napjaim elfogynak, a sír vár reám.||
13264||.Jób.17.1|Jób barátai rosszindulatúak|Bizony, gúnyolódók vesznek körül! Szemem civódásukon időzik.||5683
13265||.Jób.17.2||Tedd meg, vállalj értem kezességet, különben ki kezeskedne értem?||
13266||.Jób.17.3||Mivel szívüket elzártad az értelem elől, azért nem is engedheted felülkerekedni őket.||13652
13267||.Jób.17.4||Aki prédára juttatja a barátait, annak még fiai is hiába epekednek.||
13268||.Jób.17.5||Szóbeszéd tárgyává tett a népek előtt, és olyanná lettem előttük, mint akit arcon köptek.||
13269||.Jób.17.6||Szemem elhomályosodott a bosszúság miatt, minden tagom olyan, mint az árnyék.||
13270||.Jób.17.7||Megütköznek ezen a becsületesek, és az ártatlan felháborodik a képmutató miatt.||
13271||.Jób.17.8||Ám az igaz kitart az útján, és a tiszta kezű ember erősebbé lesz.||
13272||.Jób.17.9||Nosza hát, térjetek vissza ide mindnyájan. Jöjjetek, úgysem találok bölcset közöttetek.||
13273||.Jób.17.10|Jób készül a halálra|Napjaim elmúltak, szívemnek kincsei, terveim meghiúsultak.||
13274||.Jób.17.11||Az éjszakát nappallá akarják változtatni; mintha a világosság közelebb lenne, mint a sötétség.||
13275||.Jób.17.12||Ha abban reménykedem, hogy a sír az otthonom, és a sötétségben vetettem meg ágyamat;||
13276||.Jób.17.13||ha a sírnak mondom: „Te vagy az én atyám”, a férgeknek pedig: „Ti vagytok az én anyám és néném”,||12892
13277||.Jób.17.14||hol van akkor reménységem, ki lát reményt számomra?||
13278||.Jób.17.15||Leszáll a sírba, velem együtt nyugszik a porban.||
13279||.Jób.18.1|Bildád második beszéde: A bűnösökre pusztulás és feledés vár|Erre így felelt a súahi Bildád:||
13280||.Jób.18.2||Mikor akartok a beszédnek véget vetni? Fontoljátok meg a dolgot, azután beszélhetünk.||
13281||.Jób.18.3||Miért tartasz minket állatnak, és miért vagyunk bolondok a szemedben?||
13282||.Jób.18.4||Vajon ha lelkedet marcangolod haragodban, talán elnéptelenedik a föld, és kiszakad a kőszikla a helyéről?||
13283||.Jób.18.5||Sőt a gonoszok világossága kialszik, és nem fénylik tüzük lángja.||14471;14478
13284||.Jób.18.6||A világosság elsötétedik sátrában, mécsese kialszik mellette.||16824
13285||.Jób.18.7||Erős léptei aprókká lesznek, saját tanácsa rontja meg őt.||14017
13286||.Jób.18.8||Mert lába hálóba bonyolódik, és verem fölött jár.||
13287||.Jób.18.9||Sarka csapdába akad, és kelepce fogja meg.||
13288||.Jób.18.10||Hurkot rejtettek el neki a földön és kötelet megszokott ösvényén.||
13289||.Jób.18.11||Mindenfelől félelmek rettentik és lépten-nyomon üldözik.||13226
13290||.Jób.18.12||Éhség emészti föl erejét, és a nyomorúság készen áll, hogy elbuktassa.||13349
13291||.Jób.18.13||Megemészti testének bőrét, megemészti tagjait a halál zsengéje.||
13292||.Jób.18.14||El kell hagynia sátra biztonságát, és a félelmek királyához kell folyamodnia.||13130;16752
13293||.Jób.18.15||Nem az övéi laknak sátrában, hajlékára kénkövet szórnak.||481
13294||.Jób.18.16||Alul elszáradnak gyökerei, és felül leszárad az ága.||
13295||.Jób.18.17||Emlékezete elvész a földről, még az utcákon sem marad fenn a neve.||13292;16523
13296||.Jób.18.18||Világosságból sötétségbe taszítják és a föld kerekségéről elüldözik.||
13297||.Jób.18.19||Sem utódja, sem sarja nem lesz népe között, és senkije sem marad lakóhelyén.||
13298||.Jób.18.20||Pusztulásától megborzadnak napnyugat fiai, és rettegés fogja el a keletieket.||
13299||.Jób.18.21||Ilyenek hát az álnok ember hajlékai, és ilyen annak a lakóhelye, aki nem ismeri Istent.||
13300||.Jób.19.1|Jób ötödik válasza: Elhagyták az emberek|Erre Jób így felelt:||
13301||.Jób.19.2||Meddig búsítjátok még lelkemet, és kínoztok beszédetekkel?||
13302||.Jób.19.3||Már tízszer is gyaláztatok engem. Nem röstellitek, hogy így erősködtök ellenem?||13260
13303||.Jób.19.4||Még ha csakugyan tévedtem is, tévedésemet magamra veszem.||
13304||.Jób.19.5||Ti azonban pöffeszkedni akartok velem szemben, és rám akarjátok bizonyítani gyalázatomat.||
13305||.Jób.19.6||Tudjátok meg hát, hogy Isten alázott meg és hálójával ő vett körül engem.||
13306||.Jób.19.7||Íme, kiáltozom az erőszak miatt, de nem kapok választ, segítségért kiáltok, de nincs igazság.||
13307||.Jób.19.8||Utam elé gátat emelt, nem mehetek át rajta, ösvényemre pedig sötétséget vetett.||
13308||.Jób.19.9||Tisztességemből kivetkőztetett, és fejemről levette a koronát.||
13309||.Jób.19.10||Megrontott körös-körül, hogy elvesszek, és letördelte reménységemet, mint egy fát.||
13310||.Jób.19.11||Fölgerjedt haragja ellenem, és úgy bánt velem, mint ellenségeivel.||13179;13249
13311||.Jób.19.12||Seregei együtt jöttek be, és utat törtek ellenem; sátram mellett táboroztak.||12984
13312||.Jób.19.13||Testvéreimet messzire elűzte mellőlem, ismerőseim egészen elidegenedtek tőlem.||12902;14521
13313||.Jób.19.14||Rokonaim visszahúzódtak, ismerőseim pedig elfelejtkeztek rólam.||
13314||.Jób.19.15||A házamnál levők és szolgálóim idegennek tartanak, jövevény lettem előttük.||14995
13315||.Jób.19.16||Ha szolgámnak kiáltok, nem felel, még ha könyörgök is neki.||
13316||.Jób.19.17||Leheletemtől undorodik a feleségem, s undorító az saját testvéreim előtt.||12902
13317||.Jób.19.18||Még a kisdedek is megvetnek engem. Ha fölkelek, ellenem szólnak.||
13318||.Jób.19.19||Megutált minden bizalmas emberem; akiket szerettem, azok is ellenem fordultak.||
13319||.Jób.19.20||Bőröm és húsom a csontomhoz tapadt, de a fogam húsa megmenekült.||15591;20495
13320||.Jób.19.21|Jób hisz abban, hogy megváltója él|Könyörüljetek rajtam, könyörüljetek rajtam, barátaim, mert Isten keze érintett engem!||
13321||.Jób.19.22||Miért üldöztök engem úgy, mint Isten, és miért nem elégedtek meg a testemmel?||13249;13319
13322||.Jób.19.23||Ó, bárcsak leírnák beszédeimet, bárcsak följegyeznék egy könyvbe!||
13323||.Jób.19.24||Vas íróvesszővel és ólommal örökre kősziklába metszenék!||
13324||.Jób.19.25||Mert tudom, hogy az én Megváltóm él, és utoljára megáll a porom fölött.||
13325||.Jób.19.26||És miután ez a bőröm lefoszlik, testem nélkül látom meg Istent.||14128;22150;27852
13326||.Jób.19.27||Én magam látom meg őt; az én szemem látja meg, nem másé. Veséim vágyódnak utána.||
13327||.Jób.19.28||Ti azt mondjátok: „Hogyan üldözzük?”, merthogy a dolog gyökere bennem rejlik.||
13328||.Jób.19.29||De féljetek a fegyvertől, mert a harag büntetése a fegyver, és megtudjátok, hogy van ítélet!||
13329||.Jób.20.1|Cófár második beszéde: A gonoszok jóléte mulandó|Erre így felelt a naamái Cófár:||
13330||.Jób.20.2||Gondolataim feleletre kényszerítenek, mert nagy a felháborodottság bennem.||
13331||.Jób.20.3||Hallom a megszégyenítő dorgálást, de értelmes lelkem megfelel majd értem.||
13332||.Jób.20.4||Tudod-e azt, hogy eleitől fogva, az embernek e földre helyezése óta||13039
13333||.Jób.20.5||az istentelenek vigassága rövid ideig tart, és az elvetemültek öröme egy röpke pillanat?||14504;14505
13334||.Jób.20.6||Ha szinte az égig érne is büszkesége, és a fellegeket érné a feje,||
13335||.Jób.20.7||úgy vész el örökre, mint saját ganéja, és akik látták, azt kérdik: Hol van?||
13336||.Jób.20.8||Elrepül, mint az álom, és nem találják. Eltűnik, mint az éjjeli látomás.||15092;15093
13337||.Jób.20.9||A szem, amely ráragyogott, nem látja többé, és lakóhelye sem törődik vele.||
13338||.Jób.20.10||Fiai a szegény kedvében járnak, és keze visszaadja a vagyonát.||13343
13339||.Jób.20.11||Ha csontja tele is volt ifjúi erővel, az vele együtt roskad a porba.||
13340||.Jób.20.12||Ha édes szájában a gonoszság, és elrejti azt nyelve alá,||
13341||.Jób.20.13||sajnál megválni tőle, inkább ínye között tartogatja,||
13342||.Jób.20.14||akkor étke elváltozik gyomrában, vipera mérgévé lesz bensőjében.||
13343||.Jób.20.15||Gazdagságot nyelt el, de kihányja azt, hasából is kihajtja azt Isten.||
13344||.Jób.20.16||Vipera mérgét szívta, és áspiskígyó fullánkja öli meg őt,||
13345||.Jób.20.17||hogy ne lássa a folyóvizeket, a tejjel és mézzel folyó patakokat.||
13346||.Jób.20.18||Amit másoktól szerzett, vissza kell adnia, nem nyelheti le; éppígy kereskedéssel szerzett vagyonának sem örülhet.||
13347||.Jób.20.19||Mert kihasználta és cserbenhagyta a szegényeket; házat rabolt, de nem építi tovább.||
13348||.Jób.20.20||Mivel gyomra nem tudott betelni semmivel, nem mentheti meg értékeit.||
13349||.Jób.20.21||Falánksága miatt semmi sem maradt meg, ezért nem lesz tartós jóléte.||13290
13350||.Jób.20.22||Mikor teljes a bősége, akkor lát szükséget, és mindenféle nyomorúság támad rá.||
13351||.Jób.20.23||Amikor meg akarja tölteni hasát, rábocsátja haragja tüzét, és azt önti rá étele gyanánt.||29691
13352||.Jób.20.24||Amikor vasfegyver elől fut, ércből készült íj lövi át.||
13353||.Jób.20.25||Kihúzza a nyilat, és az kijön a hátából, kivillan az epéjéből; rémület tölti el.||
13354||.Jób.20.26||Teljes sötétség veszi körül rejtett vagyonát, föl nem szított tűz emészti meg; elpusztul az is, ami sátrában megmaradt.||
13355||.Jób.20.27||Megjelenti álnokságát a menny, és ellene támad a föld.||
13356||.Jób.20.28||Házának jövedelme eltűnik, szétfolyik az Úr haragjának napján.||
13357||.Jób.20.29||Ez a gonosz ember fizetsége Istentől, és ez beszédének öröksége a Mindenhatótól.||
13358||.Jób.21.1|Jób hatodik válasza: A gonoszokat utoléri a büntetés|Erre Jób így felelt:||
13359||.Jób.21.2||Jól hallgassátok meg beszédemet, és ez legyen vigasztalásotok.||
13360||.Jób.21.3||Szenvedjetek el engem, amíg szólok, azután kigúnyolhatjátok beszédemet.||
13361||.Jób.21.4||Hát embernek panaszkodom-e? Miért ne volna keserű a lelkem?||
13362||.Jób.21.5||Tekintsetek rám, álmélkodjatok, és tegyétek a szátokra kezeteket.||
13363||.Jób.21.6||Ha rágondolok, megrendülök, és reszketés fogja el a testem.||
13364||.Jób.21.7||Mi az oka, hogy életben maradnak a gonoszok, vénségükig élnek, sőt egyre hatalmasabbak?||15085;19317
13365||.Jób.21.8||Gyermekeik előttük válnak jómódúvá, utódaik a szemük láttára.||
13366||.Jób.21.9||Házukban békességben vannak a félelemtől, és nincs rajtuk Isten vesszeje.||
13367||.Jób.21.10||Bikája párzik, és nem terméketlen, tehene megellik, és nem vetél el.||
13368||.Jób.21.11||Kieresztik kisdedeiket, mint egy nyájat, és ugrándoznak magzataik.||
13369||.Jób.21.12||Dobot és hárfát ragadnak, és örvendeznek a síp hangjának.||
13370||.Jób.21.13||Jólétben töltik el napjaikat, és egy pillanat alatt szállnak alá a sírba.||
13371||.Jób.21.14||Noha azt mondják Istennek: Távozzál el tőlünk, mert nem akarunk tudni útjaidról!||
13372||.Jób.21.15||Micsoda a Mindenható, hogy tiszteljük őt, és mit nyerünk vele, ha esedezünk előtte?||
13373||.Jób.21.16||Pedig jó soruk nincs a kezükben, ezért távol legyen tőlem a gonoszok tanácsa!||13409
13374||.Jób.21.17||Hányszor kialszik a gonoszok mécsese, és veszedelem jön rájuk! Hányszor osztogatja Isten haragjában, ami nekik jár!||16824;14074
13375||.Jób.21.18||Olyanok lesznek, mint a szalma a szélben és mint a polyva, amelyet forgószél ragad el.||13945;13946
13376||.Jób.21.19||Csak fiainak tartogat büntetést Isten? Megfizet neki is, majd megtudja.||
13377||.Jób.21.20||Saját szemével látja meg a maga vesztét, a Mindenható haragjából iszik.||18758;18763;19616
13378||.Jób.21.21||Mert mi gondja van háza népére a halála után, ha hónapjainak száma letelt?||
13379||.Jób.21.22||Kicsoda taníthatja Istent ismeretre, hiszen ő ítéli meg a magasságban levőket is!||28311
13380||.Jób.21.23||Az egyik ereje teljében, megelégedetten és nyugodtan hal meg;||
13381||.Jób.21.24||teste kövérségtől duzzad, csontjaiban a velő gazdagon árad.||16531
13382||.Jób.21.25||A másik pedig elkeseredett lélekkel hal meg, mert nem élhetett a jóval.||
13383||.Jób.21.26||Egyformán a porban fekszenek, és férgek lepik el őket.||
13384||.Jób.21.27||Íme, jól tudom gondolataitokat, és hogy mit ármánykodtok ellenem.||
13385||.Jób.21.28||Mert ezt mondjátok: Hol van a főember háza, és hol a sátor, ahol a gonoszok laknak?||13559
13386||.Jób.21.29||Hát nem kérdeztétek meg azokat, akik sokat utaznak, és nem ismeritek intéseiket,||
13387||.Jób.21.30||hogy a veszedelem napját Isten a gonoszoknak tartogatja, és a harag napja felé vezeti őket?||
13388||.Jób.21.31||Kicsoda veti szemére az ő útját, és ki fizet meg neki azért, amit tett?||
13389||.Jób.21.32||Ha kiviszik a temetőbe, még a sírdombja fölött is őrködnek.||
13390||.Jób.21.33||Édesek neki a völgy hantjai, és minden ember követi, amiképpen már számtalan el is ment előtte.||
13391||.Jób.21.34||Miért vigasztalnátok hát engem hiábavalósággal? Válaszotok igazságtalanság marad.||
13392||.Jób.22.1|Elifáz harmadik beszéde: Jób megérdemelte büntetését|Erre így felelt a témáni Elifáz:||
13393||.Jób.22.2||Hasznára van-e az ember Istennek? Mert önmagának bizonnyal használ az okos!||
13394||.Jób.22.3||Kedvére van-e a Mindenhatónak, ha te igaz vagy? Van-e nyeresége abból, hogy feddhetetlenül jársz?||
13395||.Jób.22.4||Vagy talán istenfélelmedért ró meg téged, és azért perel veled?||
13396||.Jób.22.5||Vajon nem sok-e a gonoszságod, és nem végtelen-e bűneid száma?||13031
13397||.Jób.22.6||Hiszen ok nélkül zálogot vettél testvéreidtől, és a szegényeket mezítelenné tetted.||
13398||.Jób.22.7||Az eltikkadtnak vizet sem adtál inni, és az éhezőtől megtagadtad a kenyeret.||13609;24117;24120
13399||.Jób.22.8||A hatalmaskodóé lett az ország, és aki nagy tekintélyű, az lakik benne.||
13400||.Jób.22.9||Az özvegyeket üres kézzel bocsátottad el, az árvák karjait eltörted.||13607;13608;13611
13401||.Jób.22.10||Ezért vett körül a veszedelem, és hirtelen rettegés riasztott meg;||
13402||.Jób.22.11||vagy a sötétség, hogy ne láss, ahogy a vizek árja elborít!||14145;15001
13403||.Jób.22.12||Hát nem olyan magasan van-e Isten, mint a menny? És lásd, mily magasan fénylenek fent a csillagok!||
13404||.Jób.22.13||Te mégis azt kérded: Mit tud az Isten; ítélkezhet-e a homály mögül?||
13405||.Jób.22.14||Sűrű felhők takarják el őt, és nem lát, az ég peremén járkál.||
13406||.Jób.22.15||Követed-e az ősidők ösvényét, amelyen álnok emberek jártak,||142;-144
13407||.Jób.22.16||akik idő előtt ragadtattak el, és alapjukat elmosta az ár?!||
13408||.Jób.22.17||Akik azt mondták Istennek: Távozzál el tőlünk; mit tehet velünk a Mindenható?||13371
13409||.Jób.22.18||Ő mégis megtöltötte házaikat javakkal. Az istentelenek tanácsa azért távol legyen tőlem!||
13410||.Jób.22.19||Látják ezt az igazak, és örülnek miatta, az ártatlan pedig így csúfolja őket:||15806
13411||.Jób.22.20||Bizony, kigyomlálták ellenségeinket, és maradékukat tűz emészti meg!||14486;14148
13412||.Jób.22.21|Jóbnak meg kell térnie|Bízd magadat Istenre, és légy vele békességben, mert jó származik rád ebből.||
13413||.Jób.22.22||Fogadd el szájából az oktatást, és szívleld meg beszédeit!||16036
13414||.Jób.22.23||Ha megtérsz a Mindenhatóhoz, felépülsz, és az álnokságot messze elűzöd sátradtól.||
13415||.Jób.22.24||Földbe tedd a nemesércet, és patakok kavicsa közé az ófíri aranyat:||
13416||.Jób.22.25||mert akkor a Mindenható lesz nemesérced és ragyogó ezüstöd.||
13417||.Jób.22.26||Bizony, akkor a Mindenhatóban gyönyörködsz, és arcodat Istenhez emeled.||
13418||.Jób.22.27||Hozzá könyörögsz, és ő meghallgat téged; te pedig megadod neki fogadalmaidat.||
13419||.Jób.22.28||Mihelyt valamit elgondolsz, sikerül az neked, és utaidon világosság fénylik.||14475;15485
13420||.Jób.22.29||Ha megaláztak, mondd azt fölmagasztalásnak, mert ha lesütöd szemed, megtart ő téged.||17315
13421||.Jób.22.30||Még azt is megszabadítja, aki nem ártatlan, mert kezed tisztaságáért megszabadul.||19126
13422||.Jób.23.1|Jób hetedik válasza: Bízik Isten igazságos ítéletében|Erre Jób így felelt:||
13423||.Jób.23.2||Még most is keserű a panaszom; csak súlyosbodik rajtam keze, ahogy sóhajtozom.||
13424||.Jób.23.3||Ó, ha tudnám, hol találom őt, elmennék a trónusáig.||
13425||.Jób.23.4||Eléje terjeszteném ügyemet, számat megtölteném mentő érvekkel,||
13426||.Jób.23.5||hogy megtudjam, mit felel nekem, és megértsem, mit szól hozzám.||
13427||.Jób.23.6||Vajon teljes erejéből perelne velem? Nem, de azért figyelne rám.||
13428||.Jób.23.7||Ott igaz emberként perelnék vele, ezért örökre megszabadulhatnék bírámtól.||
13429||.Jób.23.8||Ám ha keletnek megyek, nincsen ott, és ha nyugat felé, nem veszem őt észre.||
13430||.Jób.23.9||Ha bal kéz felől cselekszik, meg nem láthatom; ha jobb kéz felől rejtőzködik, ott sem láthatom.||
13431||.Jób.23.10||De ő jól ismeri utamat. Ha megvizsgálna engem, úgy kerülnék ki, mint az arany.||
13432||.Jób.23.11||Lábam az ő nyomdokát követte; útját megőriztem, és nem tértem le róla.||16070;8624;8628
13433||.Jób.23.12||Ajkának parancsától el nem távoztam; szája beszédeit törvényemként őrzöm.||
13434||.Jób.23.13||De ő ugyanaz marad; kicsoda változtathatná meg? Amit lelke megkíván, azt meg is teszi.||15899
13435||.Jób.23.14||Bizony, véghezviszi, amit elrendelt felőlem, és még sok ilyesmi van nála.||
13436||.Jób.23.15||Ezért rettegek színe előtt, és ha csak rá gondolok, félek tőle.||
13437||.Jób.23.16||Mert Isten félemlítette meg szívemet, a Mindenható rettentett meg engem.||13024
13438||.Jób.23.17||Mert nem a sötétség miatt némulok el, és nem azért, mert arcomat homály borítja.||13582
13439||.Jób.24.1|A gonosz emberek vétkei|Ha nincsenek eltitkolt idők a Mindenhatónál, miért nem látják meg az őt ismerők ítéletének napjait?||
13440||.Jób.24.2||Odébb tolják a határokat, a nyájat elrabolják és legeltetik.||5420
13441||.Jób.24.3||Az árvák szamarát elhajtják, és az özvegyek ökrét zálogba veszik.||
13442||.Jób.24.4||Lelökik az útról a szegényeket, és a föld nyomorultjainak mind lapulniuk kell.||17292
13443||.Jób.24.5||Mint a vadszamarak a sivatagban, úgy mennek ki, hogy munkájukkal élelmet keressenek; a puszta ad kenyeret fiaik számára.||
13444||.Jób.24.6||A mezőn másoknak gyűjtik a takarmányt, és a gonosznak szedik a szőlőt.||
13445||.Jób.24.7||Mezítelenül hálnak, ruha nélkül, még a hidegben sincs takarójuk.||
13446||.Jób.24.8||A hegyi zápor áztatja őket, és hajlékuk nem lévén, a sziklát ölelik.||
13447||.Jób.24.9||Elszakítják az emlőtől az árvát, és zálogba veszik a szegénytől.||15501
13448||.Jób.24.10||Mezítelenül járnak, ruha nélkül, és éhesen vonszolják a kévét.||3294
13449||.Jób.24.11||Mások kerítésein belül ütik az olajat, és tapossák a borsajtókat, de szomjaznak.||
13450||.Jób.24.12||A városban haldoklók rimánkodnak, megsebzettek lelke kiált, de Isten nem törődik e méltatlansággal.||
13451||.Jób.24.13||Egyesek pártot ütöttek a világosság ellen, nem is ismerik útjait, és nem maradnak meg ösvényein.||
13452||.Jób.24.14||Napkeltekor fölkel a gyilkos, hogy megölje a szegényt és a szűkölködőt, éjjel pedig olyan, mint a tolvaj.||14058;14059
13453||.Jób.24.15||A parázna szeme az alkonyatot lesi, és azt mondja: „Szem ne lásson engem!”; és arcára leplet borít.||16650;-16653
13454||.Jób.24.16||Sötétben törnek be a házakba; nappal elzárkóznak, nem is ismerik a világosságot.||
13455||.Jób.24.17||Sőt a reggel olyan nekik, mint a halál árnyéka, mert megbarátkoztak a halál árnyékának félelmeivel.||
13456||.Jób.24.18|Jön a méltó büntetés|Könnyen siklanak tova a víz színén, birtokuk átkozott lesz a földön; nem térnek rá a szőlőkbe vivő útra.||14074
13457||.Jób.24.19||Szárazság és hőség nyeli el a hó vizét; a Seol pedig azokat, akik vétkeztek.||14692
13458||.Jób.24.20||Az anyaméh is elfelejti, férgeknek lesz csemegéje, nem emlékeznek rá többé, és az álnokság kitörik, mint a fa.||
13459||.Jób.24.21||Mert bántalmazta a meddőt, aki nem szült, és az özveggyel nem tett jót.||
13460||.Jób.24.22||De Isten hosszabbítja meg erejével a hatalmas életét; és bár felkel az, már nem bízhat életében.||
13461||.Jób.24.23||Biztonságot ad neki és támaszt, de szeme figyeli útjait.||
13462||.Jób.24.24||Magasra emelkednek, de egy kis idő, és már nincsenek! Alásüllyednek és elenyésznek, mint bárki más; és levágják őket, mint a búzakalászt.||13411;13945;15092;15093
13463||.Jób.24.25||Hát nem így van? Ki hazudtolhatna meg engem, és ki tehetné semmivé beszédemet?||
13464||.Jób.25.1|Bildád harmadik beszéde: Isten előtt senki sem igaz|Erre így felelt a súahi Bildád:||
13465||.Jób.25.2||Övé a hatalom és a tisztelet, ő az, aki békességet szerez a magasságban.||
13466||.Jób.25.3||Van-e száma seregeinek, és kire nem virrad föl világossága?||
13467||.Jób.25.4||Hogyan lehetne igaz a halandó Isten előtt, hogyan lehetne tiszta, aki asszonytól született?||12949;13055;13219;-13221
13468||.Jób.25.5||Nézd a holdat: az sem elég ragyogó, még a csillagok sem tiszták a szemében.||
13469||.Jób.25.6||Mennyivel kevésbé a halandó, aki féreg, és az ember fia, aki csak hernyó!||14225
13470||.Jób.26.1|Jób nyolcadik válasza: Dicsőíti Isten hatalmát|Jób erre így felelt:||
13471||.Jób.26.2||Segítettél-e az erőtlennek, és megtámasztottad-e a tehetetlen karját?||12904;13465;-13469
13472||.Jób.26.3||Adtál-e jó tanácsot a tudatlannak, és tanúságát adtad-e értelmed gazdagságának?||
13473||.Jób.26.4||Ki által beszéltél, és kinek a lelke szólt belőled?||
13474||.Jób.26.5||Megremegnek a holtak, akik a vizek alatt laknak, azoknak lakóival együtt.||
13475||.Jób.26.6||A Seol mezítelen őelőtte, és leplezetlen a holtak országa.||16305;30094
13476||.Jób.26.7||Ő terjesztette ki az északot az üresség fölé, és ő függesztette a földet a semmi fölé.||
13477||.Jób.26.8||Ő köti felhőibe a vizeket úgy, hogy a felhő ne hasadjon meg alattuk.||
13478||.Jób.26.9||Ő rejti el királyi székét, felhőt terjesztve ki fölötte.||15638;15639
13479||.Jób.26.10||Ő szabott határt a víz színe fölé, ahol a világosság és a sötétség találkozik.||
13480||.Jób.26.11||Fenyegetéseitől meginognak és megrendülnek az egek oszlopai.||
13481||.Jób.26.12||Erejével felriasztja a tengert, és bölcsességével megtöri Ráhábot.||1920;18756
13482||.Jób.26.13||Leheletével fölékesíti az eget, keze átdöfi a menekülő kígyót.||
13483||.Jób.26.14||Íme, mindez csak útjának szegélye, és mily csöndes szó az, amit meghallunk tőle! Ám hatalmas mennydörgését ki érthetné meg?||16534
13484||.Jób.27.1|Jób befejező beszédei: Védi ártatlanságát|Jób azután így folytatta beszédét:||
13485||.Jób.27.2||Él az Isten, aki igazamat megvonta, és a Mindenható, aki keserűséggel illette lelkemet,||
13486||.Jób.27.3||hogy mindaddig, amíg lelkem bennem van, és Isten lehelete van az orromban,||13656;37
13487||.Jób.27.4||nem szól ajkam álnokságot, és nyelvem nem mond csalárdságot!||
13488||.Jób.27.5||Távol legyen tőlem, hogy igazat adjak nektek! Amíg lelkemet ki nem lehelem, nem engedek ártatlanságomból.||13591;-13622
13489||.Jób.27.6||Igazamhoz ragaszkodom, nem mondok le róla. Napjaim miatt nem korhol a szívem.||
13490||.Jób.27.7||Ellenségem lesz olyan, mint a gonosz, és aki ellenem támad, mint az álnok.||12902;12903
13491||.Jób.27.8||Mert milyen reménysége lehet az elvetemültnek, ha elpusztítja őt Isten, és elveszíti a lelkét?||25543;25706;25710
13492||.Jób.27.9||Meghallja-e Isten a kiáltását, ha eljön rá a nyomorúság?||17273;26540;17737
13493||.Jób.27.10||Vajon gyönyörködhet-e a Mindenhatóban, segítségül hívhatja-e bármikor Istent?||13371;13372
13494||.Jób.27.11|A gonoszok sorsa rosszra fordul|Megtanítalak titeket Isten hatalmas dolgaira, nem titkolom el azokat, amik a Mindenhatónál vannak.||13247;-13249
13495||.Jób.27.12||Íme, ti is mindnyájan látjátok. Miért van hát, hogy hiábavalósággal hivalkodtok?||
13496||.Jób.27.13||Ez a gonosz ember osztályrésze Istentől és a kegyetlenek öröksége a Mindenhatótól, amelyet elvesznek:||13491;13492;13374;-13377
13497||.Jób.27.14||Ha megszaporodnak is fiai, kard vár rájuk, és magzatai kenyérrel sem lakhatnak jól.||22290;22291
13498||.Jób.27.15||Maradékait dögvész miatt temetik el, és özvegyeik meg sem siratják őket.||15233
13499||.Jób.27.16||Ha annyi ezüstöt halmozna is föl, mint a por, és annyi ruhát készíttet, mint a sár:||
13500||.Jób.27.17||készíttethet ugyan, de az igazak veszik majd magukra, az ezüstön pedig az ártatlanok osztoznak.||16837;17427
13501||.Jób.27.18||Házát olyanná építette, mint a molyé, olyanná, mint a csősz csinálta kunyhó.||
13502||.Jób.27.19||Gazdagon fekszik le, mert nincsen kifosztva; de mire fölnyitja szemét, már semmije sincsen.||14694;-14696
13503||.Jób.27.20||Meglepi őt a félelem, mint az árvíz, éjjel ragadja el a szélvihar.||13225;13226
13504||.Jób.27.21||Felkapja őt a keleti szél, és elviszi, elragadja őt lakóhelyéről.||
13505||.Jób.27.22||Dobálja és nem kíméli; futva kell menekülnie keze elől.||
13506||.Jób.27.23||Összecsapják miatta tenyerüket, és lepisszegik lakóhelyén.||7891
13507||.Jób.28.1|Az ember kiaknázza a természet kincseit|Bizony az ezüstnek bányája van, az aranynak pedig helye, ahol tisztítják.||
13508||.Jób.28.2||A vasat a földből hozzák elő, a kőből pedig rezet olvasztanak.||
13509||.Jób.28.3||Véget vet az ember a sötétségnek, és sorra átkutatja a legtávolabbi zugban és sűrű sötétségben levő köveket.||
13510||.Jób.28.4||Aknát törnek távol a lakott helyektől; lábak által elfelejtett helyeken függnek és lengenek messze az emberektől.||
13511||.Jób.28.5||A föld, amelyből kenyér terem, alant olyan, mintha tűz formálta volna.||
13512||.Jób.28.6||Köveiben zafír található, göröngyeiben pedig arany van.||
13513||.Jób.28.7||Ösvényét nem ismeri a sas, a sólyom szeme sem látja azt.||
13514||.Jób.28.8||Nem járnak azon büszke vadak, és oroszlán sem lépked rajta.||
13515||.Jób.28.9||Ráveti kezét az ember a kovakőre, a hegyek tövét is kiforgatja.||
13516||.Jób.28.10||A sziklákban tárnákat hasít, és minden drága dolgot meglát a szeme.||
13517||.Jób.28.11||Eltömi a szivárgó ereket, az elrejtett dolgot pedig napvilágra hozza.||
13518||.Jób.28.12|A bölcsességet nem lehet megvásárolni|De a bölcsesség hol található, és az értelemnek hol van lelőhelye?||
13519||.Jób.28.13||Halandó nem ismeri értékét, az élők földjén az nem található.||
13520||.Jób.28.14||A mélység azt mondja: Nincsen bennem. A tenger így szól: Nálam sincsen.||
13521||.Jób.28.15||Nem szerezhető meg színaranyért, árát ezüstben nem lehet kimérni.||16536;16681;-16689
13522||.Jób.28.16||Nem lehet megvenni Ófír aranyával, sem drága ónixszal vagy zafírral.||16924
13523||.Jób.28.17||Nem ér föl vele az arany és az üveg, aranyedényekért el nem cserélhető.||
13524||.Jób.28.18||Korall és kristály nem is említhető; a bölcsesség ára drágább a gyöngyöknél.||
13525||.Jób.28.19||Nem ér föl vele a Kúsból való topáz, színarannyal meg sem fizethető.||14190
13526||.Jób.28.20|Egyedül Isten ad bölcsességet|Honnan jön tehát a bölcsesség, és hol van az értelem lelőhelye?||
13527||.Jób.28.21||Rejtve van az minden élő szeme elől, az ég madarai elől is el van fedve.||
13528||.Jób.28.22||A halál és a pusztulás azt mondja: Csak hírét hallottuk fülünkkel!||
13529||.Jób.28.23||Isten tudja az ahhoz vezető utat, ő ismeri annak helyét.||16671;16683
13530||.Jób.28.24||Mert ő ellát a föld határáig, mindent lát szeme az ég alatt.||14396;14397
13531||.Jób.28.25||Amikor a szelet súlyossá tette, és a vizek mértékét megszabta;||
13532||.Jób.28.26||amikor meghatározta az eső rendjét és a mennydörgő viharfelhők útját:||
13533||.Jób.28.27||akkor megtekintette és felmérte, alkalmazta és felül is vizsgálta a bölcsességet.||
13534||.Jób.28.28||Az embernek pedig azt mondta: Íme, az Úr félelme a bölcsesség, és a gonosztól való eltávolodás az értelem.||15869;16475;16683
13535||.Jób.29.1|Jób visszagondol régi boldogságára|Jób azután így folytatta beszédét:||
13536||.Jób.29.2||Ó, bárcsak olyan volnék, mint a hajdani hónapokban, mint azokban a napokban, amikor Isten őrzött engem!||
13537||.Jób.29.3||Amikor mécsese világított fejem fölött, és a sötétben is járni tudtam világánál;||
13538||.Jób.29.4||mint amilyen javakoromban voltam, amikor Isten meghitt barátsága borult sátramra!||
13539||.Jób.29.5||Amikor még velem volt a Mindenható, és körülöttem voltak gyermekeim.||
13540||.Jób.29.6||Amikor lábamat édes tejben mostam, és mellettem a szikla is olajpatakokat ontott.||5771
13541||.Jób.29.7||Amikor a városkapuhoz mentem, és a köztéren elfoglaltam helyem.||
13542||.Jób.29.8||Ha megláttak az ifjak, félrehúzódtak, az öregek pedig fölkeltek, és állva maradtak.||
13543||.Jób.29.9||A fejedelmek abbahagyták a beszédet, és tenyerüket szájukra tették.||13544;13557
13544||.Jób.29.10||A főemberek hangja elnémult, és nyelvük az ínyükhöz tapadt.||13543;13557
13545||.Jób.29.11||Mert amely fül hallott, boldognak mondott engem, és amely szem látott, bizonyságot tett felőlem.||13546;-13548
13546||.Jób.29.12||Mert megmentettem a segítségért kiáltó szegényt és az árvát, akinek nem volt támasza.||
13547||.Jób.29.13||A veszni induló áldása rám szállt, az özvegyek szívét megörvendeztettem.||
13548||.Jób.29.14||Igazságot öltöttem magamra, és az is magára öltött engem. Jogosság volt palástom és süvegem.||18885;29696
13549||.Jób.29.15||Szeme voltam a vaknak és lába a sántának.||
13550||.Jób.29.16||Atyja voltam a szűkölködőnek, és az ismeretlen ember ügyét is megfontoltam.||17308
13551||.Jób.29.17||Kitördeltem az álnok fogait, és kiütöttem fogai közül a prédát.||
13552||.Jób.29.18||Ezért azt gondoltam: fészkemben halok meg, és megsokasodnak napjaim, mint a homok.||14418;-14420
13553||.Jób.29.19||Gyökerem a vízig nyúlik, és ágamon ül meg a harmat.||13944;15870;-15872
13554||.Jób.29.20||Dicsőségem velem együtt újul meg, és íjam is megifjodik kezemben.||13545
13555||.Jób.29.21||Hallgattak és figyeltek rám, és elnémultak a tanácsomra.||
13556||.Jób.29.22||Szavaim után nem szóltak többet, beszédem harmatként hullt rájuk.||
13557||.Jób.29.23||Úgy vártak rám, mint az esőre, és szájukat tátották, mint mikor tavaszi záporra vágynak.||13543;13544
13558||.Jób.29.24||Rájuk mosolyogtam, ha elcsüggedtek, és arcom derűjére nem komorodtak el.||
13559||.Jób.29.25||Szívesen jelöltem ki útjukat, a főhelyen ültem, és úgy laktam közöttük, mint király a hadseregben, mint aki bánkódókat vigasztal.||13543;13556;13557
13560||1.móz.1.1|Jóbtól elfordultak az emberek|Most pedig nevetnek rajtam, akik fiatalabbak nálam, akiknek apját juhászkutyáim közé sem számoltam volna.||13316;-13318;13562;-13567
13561||.Jób.30.2||Mit ért volna nekem kezük ereje? Hiszen elvesztették életerejüket!||
13562||.Jób.30.3||A szükség és éhség miatt testük összeaszott, a kopár földet rágják sötét, sivatagos pusztaságban.||
13563||.Jób.30.4||Keserűfüvet tépnek a bokrok mellett, és rekettyegyökér a kenyerük.||
13564||.Jób.30.5||Elűzik őket az emberek közül, úgy ordítanak rájuk, mint a tolvajokra.||
13565||.Jób.30.6||Félelmetes völgyekben kell lakniuk, sziklák közt, a föld hasadékaiban.||
13566||.Jób.30.7||A bokrok között ordítanak, a gaz körül gyülekeznek.||
13567||.Jób.30.8||Esztelenek, sőt becstelenek is, akiket kivertek az országból.||
13568||.Jób.30.9||Ezeknek most gúnydal és szóbeszéd tárgyává lettem!||14999;20435;20484
13569||.Jób.30.10||Utálkozva messze távolodnak tőlem, és nem átallnak arcomba köpni.||
13570||.Jób.30.11||Mivel Isten meglazította íjam húrját, és megalázott engem, ők is eldobták a kantárt.||13251;-13254
13571||.Jób.30.12||Jobb felől csőcselék támad ellenem, lábamnak gáncsot vetnek, mint rombolók törnek felém.||
13572||.Jób.30.13||Ösvényemet tönkreteszik, hogy romlásomat siettessék, nincs ellenük segítség.||
13573||.Jób.30.14||Mint valami széles résen, úgy rontanak rám, viharként hömpölyögnek előre.||
13574||.Jób.30.15||Rémségek fordulnak ellenem, viharként söprik el tisztességemet, boldogságom eltűnt, mint a felhő.||13024;13025
13575||.Jób.30.16|Jób Istentől kér segítséget|Most immár fogyatkozik a lelkem, a nyomorúság napjai tartanak fogva.||
13576||.Jób.30.17||Éjszaka nyilallás van a csontjaimban, és nem csillapodnak kínjaim.||
13577||.Jób.30.18||Egy nagy erő ruházatom megragadta, körülfogott, mint köntösöm gallérja.||
13578||.Jób.30.19||Sárba vetett engem, hasonlóvá lettem a porhoz és a hamuhoz.||
13579||.Jób.30.20||Kiáltok hozzád, de nem felelsz; megállok előtted, és csak nézel rám.||
13580||.Jób.30.21||Kegyetlenné váltál irántam, kezed erejével harcolsz ellenem.||13249
13581||.Jób.30.22||Fölemelsz, szélnek eresztesz és széttépsz a viharban.||15596
13582||.Jób.30.23||Hiszen tudtam, hogy halálba viszel engem, abba a házba, ahol minden élő gyülekezik.||30199;74
13583||.Jób.30.24||De a roskadozó ne nyújtsa-e ki kezét? Vagy ha veszélyben van, ne kiáltson-e segítségért?||
13584||.Jób.30.25||Hát nem sírtam-e azon, akinek nehéz napjai voltak; nem volt-e szomorú a lelkem a szűkölködő miatt?||28328
13585||.Jób.30.26||Bizony, jót reméltem, és rossz következett, világosságot vártam, és jött a homály.||12835
13586||.Jób.30.27||Forr a bensőm, és nem nyugszik, megrohantak engem a nyomorúság napjai.||
13587||.Jób.30.28||Megsötétedve járok, de nem a nap hősége miatt; fölkelek, hogy segítségért kiáltsak a gyülekezetben.||
13588||.Jób.30.29||A sakálok testvére lettem és a struccmadarak társa.||
13589||.Jób.30.30||Bőröm feketén hámlik le rólam, csontom a láz miatt ég.||
13590||.Jób.30.31||Citerám hangja gyászosra vált, sípom pedig a jajgatók hangja lett.||
13591||.Jób.31.1|Jóbnak tiszta a lelkiismerete|Szövetségre léptem a szememmel, hogy ne nézzen a lányokra.||16001
13592||.Jób.31.2||És mi a jutalmam Istentől, onnan fentről, mi az örökségem a Mindenhatótól a magasságból?||
13593||.Jób.31.3||Hát nem az istentelennek jár-e a romlás, és a gonosztevőnek a veszedelem?||19013;24116
13594||.Jób.31.4||Hát nem látta útjaimat, és nem számolta meg lépéseimet?||
13595||.Jób.31.5||Ha csalárdan jártam, és lábam álnokságra sietett,||
13596||.Jób.31.6||igazsága mérlegével mérjen meg engem, és megtudja Isten, hogy feddhetetlen vagyok!||
13597||.Jób.31.7||Ha lépéseim letértek az útról, és ha szívem a szememet követte, vagy ha kezemhez szenny tapadt,||
13598||.Jób.31.8||más egye meg, amit vetettem, és ami nekem sarjadt, gyökerestül tépjék ki!||
13599||.Jób.31.9||Ha szívem asszony után bomlott, és leselkedtem felebarátom ajtajánál,||16651;16652
13600||.Jób.31.10||másnak őröljön feleségem, és mások hajoljanak őreá!||
13601||.Jób.31.11||Mert gyalázatosság volna ez, és bírák elé tartozó bűn.||3328
13602||.Jób.31.12||Olyan tűz volna ez, amely a pusztulás helyéig emésztene, és minden jövedelmemet gyökerestül kiirtaná.||16634;-16637
13603||.Jób.31.13||Ha megtagadtam volna szolgám vagy szolgálóleányom igazát, amikor pert kezdtek ellenem,||
13604||.Jób.31.14||mitévő lennék, ha fölkelne Isten? És ha meglátogatna, mit felelnék neki?||
13605||.Jób.31.15||Nem az alkotta-e őt is, aki engem alkotott anyám méhében; nem ugyanő formált-e bennünket anyánk ölében?||13704;17085
13606||.Jób.31.16||Ha megtagadtam a szegények kívánságát, és az özvegy szemét epedni engedtem;||30360;17920
13607||.Jób.31.17||ha falatomat egymagam ettem meg, és az árva nem evett abból,||17583
13608||.Jób.31.18||aki ifjúságom óta úgy nevelkedett nálam, mint saját apjánál, és gyermekségétől fogva vezettem;||14495
13609||.Jób.31.19||ha elnéztem, hogy elvész a ruhátlan, és takaró nélkül van a szegény;||24119;24120;18861
13610||.Jób.31.20||ha nem áldott volna engem a dereka, mert megmelegedett juhaim gyapjával;||
13611||.Jób.31.21||ha az árva ellen fölemeltem a kezem, mert láttam, hogy a kapuban engem támogatnak,||
13612||.Jób.31.22||akkor essék le vállam a lapockámról, és szakadjon le tőből a karom!||
13613||.Jób.31.23||Hiszen rettegtem Isten csapásától, és fensége előtt ilyet nem tehetek.||17106;14117;16084
13614||.Jób.31.24||Ha reménységemet aranyba vetettem, és azt mondtam a színaranynak: „Ó, én bizodalmam!”;||
13615||.Jób.31.25||ha annak örültem, hogy nagy a gazdagságom, és hogy sokat szerzett a kezem;||
13616||.Jób.31.26||ha néztem a napot, mikor fényesen ragyogott, és a holdat, mikor méltósággal haladt,||
13617||.Jób.31.27||és szívem titkon elcsábult volna, és kezemmel csókot hintettem volna felé,||
13618||.Jób.31.28||ez is bíró elé tartozó bűn volna, mert megtagadtam volna Istent odafönt!||2133;5284;5288
13619||.Jób.31.29||Hát örültem én gyűlölőm nyomorúságán, és ujjongtam örömömben, hogy baj érte őt?||
13620||.Jób.31.30||Nem engedtem, hogy szám vétkezzék azzal, hogy átkot kérek valaki lelkére.||23315
13621||.Jób.31.31||Nem mondhatták sátram vendégei: Van-e, aki nála hússal jól nem lakott?||
13622||.Jób.31.32||Nem hált utcán a jövevény, ajtóm az utas előtt nyitva volt.||
13623||.Jób.31.33||Ha emberi módon eltitkoltam volna vétkem, keblembe rejtve bűnömet,||14375;14377;17277
13624||.Jób.31.34||bizony akkor tarthatnék a nagy tömegtől, rettegnem kellene a nemzetségek megvetésétől. Elnémulnék, és az ajtón sem lépnék ki.||
13625||.Jób.31.35||Ó, bárcsak volna valaki, aki meghallgatna engem! Íme, ez a végszóm: a Mindenható válaszoljon nekem, és írjon vádiratot ellenem az én vádlóm.||
13626||.Jób.31.36||Bizony én azt a vállamon hordoznám és a fejemre tenném koronául!||
13627||.Jób.31.37||Lépteim számát is megmondanám neki, mint egy fejedelem, úgy járulnék hozzá!||
13628||.Jób.31.38||Ha földem ellenem kiáltott, és barázdái együtt siránkoztak;||
13629||.Jób.31.39||ha termését fizetés nélkül ettem, vagy gazdájának lelkét kioltottam,||
13630||.Jób.31.40||tövis teremjen búza helyett és árpa helyett konkoly! Itt végződnek Jób beszédei.||
13631||.Jób.32.1|Elíhú első beszéde: Jób barátai rosszul érveltek|Miután ez a három férfi már nem felelt többet Jóbnak, mivel ő igaznak tartotta magát a saját szemében,||
13632||.Jób.32.2||haragra gerjedt Barakél fia, a Búzból, Rám nemzetségéből való Elíhú. Jóbra haragudott, mivel igaznak tartotta magát Istennel szemben.||
13633||.Jób.32.3||De három barátja ellen is fölgerjedt haragja, mivel nem találták meg a helyes választ, és mégis kárhoztatták Jóbot.||13159;13209;13215
13634||.Jób.32.4||Elíhú azonban várt Jóbnak szánt beszédével, mert amazok idősebbek voltak nála.||
13635||.Jób.32.5||De amikor Elíhú látta, hogy nincs felelet a három férfi szájában, akkor fölgerjedt haragja.||
13636||.Jób.32.6||Így válaszolt a Búzból való Elíhú, Barakél fia: Napjaimra nézve én még fiatal vagyok, ti pedig élemedett korúak, ezért tartózkodtam, és féltem közölni veletek véleményem.||
13637||.Jób.32.7||Azt gondoltam, hadd beszéljen a kor, és hadd hirdessen bölcsességet az évek sokasága!||13142;13143
13638||.Jób.32.8||Pedig a lélek az az emberben és a Mindenható lehelete, ami értelmet ad neki!||13831;21821
13639||.Jób.32.9||Nem az idősek a bölcsek, és nem a vének tudják, mi az igazság.||13142;13143
13640||.Jób.32.10||Ezért azt mondom: Hallgass rám, hadd közöljem én is véleményem!||
13641||.Jób.32.11||Íme, én végigvártam beszédeteket, figyeltem, amíg okoskodtatok, amíg szavakat keresgéltetek.||
13642||.Jób.32.12||Igen figyeltem rátok, és íme, Jóbot egyikőtök sem tudta megcáfolni, egyikőtök sem felelt meg érveire.||13214;13215
13643||.Jób.32.13||Ne mondjátok: Megtaláltuk a bölcsességet: csak Isten győzheti meg őt, és nem ember!||
13644||.Jób.32.14||Mivel nem hozzám intézte szavait, így nem a ti beszédeitekkel válaszolok neki.||
13645||.Jób.32.15||Megzavarodtak, és nem feleltek többé, kifogyott belőlük a szó.||
13646||.Jób.32.16||Vártam, de ők nem szóltak, csak álltak, és nem feleltek többé.||
13647||.Jób.32.17||Hadd beszéljek én is a magam részéről, hadd közöljem én is véleményem!||
13648||.Jób.32.18||Mert tele vagyok szavakkal, unszol engem a bennem levő lélek.||
13649||.Jób.32.19||Íme, bensőm olyan, mint az új tömlőbe zárt bor, csaknem szétszakad.||
13650||.Jób.32.20||Szólok tehát, hogy levegőhöz jussak, fölnyitom ajkamat, és felelek.||
13651||.Jób.32.21||Nem leszek személyválogató senkivel szemben, nem hízelgek egy embernek sem.||
13652||.Jób.32.22||Mert én nem tudok hízelegni; hamar elszólíthatna engem alkotóm!||13267
13653||.Jób.33.1|Isten megbocsát a megtérőknek|Nos, Jób, halld meg szavaimat, és vedd füledbe minden beszédemet!||
13654||.Jób.33.2||Íme, most már megnyitom a számat, már nyelvem hegyén van a szó.||
13655||.Jób.33.3||Őszinte szívvel szólok, és amit ajkam tud, azt tisztán hirdeti.||
13656||.Jób.33.4||Isten lelke alkotott engem, és a Mindenható lehelete éltet.||
13657||.Jób.33.5||Ha tudsz, cáfolj meg, készülj föl, és állj ki ellenem!||
13658||.Jób.33.6||Íme, én is olyan vagyok Istennél, mint te; agyagból formáltattam én is.||37;27498
13659||.Jób.33.7||A tőlem való félelem ne rémítsen meg; kezem nem lesz súlyos rajtad.||
13660||.Jób.33.8||Csak az imént mondtad fülem hallatára, hallottam szavadat:||
13661||.Jób.33.9||Tiszta vagyok, bűntelen, mocsok nélküli: nincsen bennem vétek.||
13662||.Jób.33.10||Íme, Isten mégis talál vádat ellenem, ellenségének tart engem!||
13663||.Jób.33.11||Béklyóba veti lábamat, és szemmel tartja minden ösvényemet.||
13664||.Jób.33.12||Íme, ebben nincsen igazad – ezt felelem neked –, mert Isten nagyobb az embernél!||
13665||.Jób.33.13||Miért perelsz vele? Azért, mert egyetlen beszédre sem felelt?||
13666||.Jób.33.14||Pedig Isten szól egyszer vagy kétszer is, de nem törődnek vele.||
13667||.Jób.33.15||Álomban, éjjeli látomásban, amikor mély álom száll az emberre, és amikor fekvőhelyén szendereg,||
13668||.Jób.33.16||akkor nyitja meg az ember fülét, és megpecsételi intelmeit.||
13669||.Jób.33.17||Így fordítja el az embert a rossz cselekedettől, és így rejti el a kevélységet az ember elől.||
13670||.Jób.33.18||Visszatartja lelkét a sírtól és életét attól, hogy fegyver járja át.||
13671||.Jób.33.19||Fekvőhelyén megfenyíti fájdalommal és csontjai szüntelen háborgásával.||14513
13672||.Jób.33.20||Úgy, hogy megundorodik az ételtől, és lelke megutálja kedves ételét.||15782
13673||.Jób.33.21||Húsa szemlátomást leaszik róla; csontjai, amelyeket nem lehetett látni, most kiállnak.||
13674||.Jób.33.22||Közeleg lelke a sírhoz és élete a halottakhoz.||13275;13276
13675||.Jób.33.23||Ha van mellette közbenjáró angyal, csak egy is a sok közül, hogy tudassa az emberrel kötelességét,||
13676||.Jób.33.24||akkor Isten megkönyörül rajta, és ezt mondja: Szabadítsd meg, hogy ne szálljon a sírba, mert megkaptam a váltságdíjat!||
13677||.Jób.33.25||Akkor teste megfiatalodik, erőtől duzzad; újrakezdi ifjúságának napjait.||
13678||.Jób.33.26||Imádkozik Istenhez, és ő kegyelmébe veszi, hogy nézhesse arcát nagy örömmel, és visszaadja az embernek az ő igazságát.||18862;18863
13679||.Jób.33.27||Ő pedig az emberek előtt énekel, és ezt mondja: Vétkeztem, mert elferdítettem az igazságot, de Isten nem eszerint fizetett meg nekem.||
13680||.Jób.33.28||Megváltotta lelkemet a sírba szállástól, és egész valóm a világosságban gyönyörködik.||
13681||.Jób.33.29||Íme, mindezt kétszer-háromszor is megcselekszi Isten az emberrel,||
13682||.Jób.33.30||és visszahozza lelkét a sírtól, hogy ráragyogjon az élet világossága.||14807
13683||.Jób.33.31||Figyelj, Jób, és hallgass meg engem. Hallgass, hadd szóljak én!||
13684||.Jób.33.32||Ha van mit mondanod, cáfolj meg! Szólj, mert igen szeretnék igazat adni neked.||
13685||.Jób.33.33||Ha pedig nincs, hallgass rám. Hallgass, és én bölcsességre tanítalak!||
13686||.Jób.34.1|Elíhú második beszéde: Nem igazságtalan az Isten|Ezután Elíhú folytatta, és ezt mondta:||
13687||.Jób.34.2||Hallgassátok meg szavaimat, bölcsek, és ti, tudósok, fordítsátok felém a fületeket!||
13688||.Jób.34.3||Mert a fül úgy vizsgálja meg a szót, mint ahogyan az íny kóstolja az ételt.||13141
13689||.Jób.34.4||Keressük csak együtt az igazságot, értsük meg együtt, mi a jó!||
13690||.Jób.34.5||Mert Jób azt mondta: Igaz vagyok, de Isten megtagadja igazságomat.||
13691||.Jób.34.6||Igazságom ellenére kell hazugnak lennem; halálos nyíl talált el, noha nincs bennem vétek.||13488;-13490
13692||.Jób.34.7||Melyik ember olyan, mint Jób, aki úgy issza a csúfolást, mint a vizet,||
13693||.Jób.34.8||és egy társaságban forog a gonosztevőkkel, és az istentelen emberekkel jár?||13396;13433
13694||.Jób.34.9||Mert ezt mondja: Nem használ az embernek, ha kedvét leli Istenben.||23201
13695||.Jób.34.10||Azért ti, tudós emberek, hallgassatok meg engem! Távol van Istentől a gonoszság és a Mindenhatótól az álnokság!||13034
13696||.Jób.34.11||Sőt inkább ahogy az ember cselekszik, úgy fizet neki, és mindenki azt találja meg, amit kiérdemelt.||23766
13697||.Jób.34.12||Bizonyos, hogy Isten nem cselekszik gonoszságot, a Mindenható nem ferdíti el az igazságot!||
13698||.Jób.34.13||Kicsoda bízta rá a földet, és ki rendezte el az egész világot?||
13699||.Jób.34.14||Ha csak önmagára lenne gondja, és visszavenné magához lelkét és leheletét,||15665
13700||.Jób.34.15||egyszerre kimúlna minden test, és az ember visszatérne a porba.||
13701||.Jób.34.16||Ha tehát van eszed, halld meg ezt, jól fülelj szavamra!||
13702||.Jób.34.17||Vajon kormányozhat-e, aki gyűlöli a törvényt? Vagy kárhoztathatod-e az igazat, a hatalmast?||13611;13613;449
13703||.Jób.34.18||Ő azt mondja a királynak: Te semmirevaló! És a főembereknek: Ti gonosztevők!||
13704||.Jób.34.19||Nem nézi a fejedelmek személyét, és nem helyezi a gazdagot a szegény fölé; mert ők mindnyájan kezének alkotásai.||13795;5203;13605
13705||.Jób.34.20||Egy pillanat alatt meghalnak; éjnek idején felriadnak a népek, és elenyésznek, a hatalmas is eltűnik kéz érintése nélkül!||13502;-13506
13706||.Jób.34.21||Mert ő szemmel tartja mindenkinek az útját, és jól látja az ember minden lépését.||
13707||.Jób.34.22||Még a sötétségbe és a halál árnyékába sem rejtőzhetnek el a gonosztevők.||
13708||.Jób.34.23||Mert Istennek nem kell sokáig szemmel tartania az embert azért, hogy elébe kerüljön ítéletre!||449
13709||.Jób.34.24||Ő hatalmasokat zúz össze vizsgálódás nélkül, és másokat állít a helyükre,||
13710||.Jób.34.25||mert fölismeri cselekedeteiket; éjjel ellenük fordul, és szétmorzsolja őket.||
13711||.Jób.34.26||Megtapossa őket, mint a gonosztevőket, mégpedig olyan helyen, ahol látják.||14319
13712||.Jób.34.27||Mert eltávolodtak tőle, és nem gondoltak egyetlen útjával sem,||
13713||.Jób.34.28||hogy a szegény kiáltása eljut hozzá, és ő meghallja a nyomorultak kiáltását.||30424;30425
13714||.Jób.34.29||Ha ő csendben marad, ki kérheti számon tőle? Ha elrejti arcát egy nép vagy egy ember elől, ki láthatja meg azt?||
13715||.Jób.34.30||Nem engedi, hogy az elvetemült ember uralkodjon, és tőrbe csalhassák a népet.||
13716||.Jób.34.31||Mondhatja-e valaki Istennek: Megbűnhődtem, többet nem teszek rosszat.||
13717||.Jób.34.32||Te taníts meg engem arra, amit nem látok át. Ha gonoszságot cselekedtem, többé nem teszem!||
13718||.Jób.34.33||Hát szerinted csak azt büntesse, amit te is elítélsz? Most neked kell döntened, nem nekem. Nos, mit tudsz felelni?||
13719||.Jób.34.34||Azt mondják majd nekem az okos emberek és a bölcs férfi, aki hallgat engem:||
13720||.Jób.34.35||Jób tudatlanul beszél, és szavait nem fontolta meg.||
13721||.Jób.34.36||Bárcsak Jób próbatétele a legvégsőkig tartana, mert úgy felel, mint az álnok emberek!||
13722||.Jób.34.37||Mert vétkét gonoszsággal tetézi, csapkodja közöttünk a kezét, és istenellenes szavakkal szószátyárkodik.||
13723||.Jób.35.1|Elíhú harmadik beszéde: Jóbot méltán bünteti Isten|Majd folytatta Elíhú, és ezt mondta:||
13724||.Jób.35.2||Talán helyesnek tartod, hogy azt mondod: „Igazam van Istennel szemben”?||
13725||.Jób.35.3||Hiszen azt kérded: Mi hasznom belőle? Mennyivel várhatok többet, ha nem vétkezem?||
13726||.Jób.35.4||Én megadom rá a választ neked és barátaidnak is.||
13727||.Jób.35.5||Tekints az égre, és lásd meg, nézd meg a fellegeket, milyen magasan vannak fölötted!||
13728||.Jób.35.6||Hogyha vétkezel, mit árthatsz neki? Ha szaporítod bűneidet, mit ártasz neki?||
13729||.Jób.35.7||Ha igaz vagy, mit adsz neki, vagy mit kap ő a te kezedből?||
13730||.Jób.35.8||Csak az olyan embernek árt a gonoszságod, mint amilyen te vagy, és az ember fiának használ az igazságod.||
13731||.Jób.35.9||A sok erőszak miatt kiáltoznak az emberek, jajgatnak a hatalmasok karja alatt.||
13732||.Jób.35.10||De egy sem mondja: Hol van Isten, az én Teremtőm, aki hálaénekre indít éjszaka,||
13733||.Jób.35.11||aki többre tanít minket a föld állatainál, és bölcsebbé tesz az ég madarainál?||
13734||.Jób.35.12||Így aztán kiálthatnak a gonoszok kevélysége miatt, de ő nem felel.||13491;13492
13735||.Jób.35.13||Mert a hiábavalóságot nem hallgatja meg Isten, a Mindenható nem tekint ilyesmire.||
13736||.Jób.35.14||Még akkor sem, ha azt mondod, hogy nem látod őt. Ügyed akkor is előtte van, és neked várnod kell őreá.||
13737||.Jób.35.15||Most pedig mivel még nem büntetett meg eléggé haragjában, és nem figyelt a nagy álnokságra,||
13738||.Jób.35.16||azért tátja föl Jób hiábavalóságra a száját, és szaporítja a szót értelmetlenül.||
13739||.Jób.36.1|Elíhú negyedik beszéde: Isten hatalmas és igazságos|Majd így folytatta Elíhú:||
13740||.Jób.36.2||Várj még egy kicsit, majd felvilágosítalak, mert van még más mondanivalóm is Istenről.||
13741||.Jób.36.3||Tudásomat messziről hozom, hogy igazoljam Alkotómat.||
13742||.Jób.36.4||Mert az én beszédem bizony nem hazugság, egy tökéletes tudású áll melletted.||
13743||.Jób.36.5||Íme, Isten mily hatalmas, és mégsem vet meg senkit. Hatalmas, és erős szívű.||
13744||.Jób.36.6||Nem tartja életben a gonoszt, de a szegénynek igazságot szolgáltat.||
13745||.Jób.36.7||Nem veszi le szemét az igazról, sőt a királyok mellé, a trónra ülteti és örökre fölmagasztalja őket.||14401;15886;15887
13746||.Jób.36.8||Ha pedig béklyóba zárják, és a nyomorúság köteleivel tartják fogva őket,||
13747||.Jób.36.9||tudtukra adja cselekedetüket és vétkeiket, hogy fölfuvalkodtak.||
13748||.Jób.36.10||Megnyitja fülüket a feddés előtt, és megparancsolja, hogy térjenek meg vétkeikből.||
13749||.Jób.36.11||Ha hallgatnak rá, és szolgálnak neki, napjaikat jól töltik, és éveiket gyönyörűségben.||
13750||.Jób.36.12||Ha azonban nem hallgatnak rá, fegyver üti át őket, és tudatlanságuk miatt múlnak ki.||
13751||.Jób.36.13||Az álnok szívűek haragot táplálnak, és nem kiáltanak Istenhez, amikor megkötözi őket.||
13752||.Jób.36.14||Már fiatalon elhal a lelkük, és életük a paráznákéhoz hasonlít.||13237;14793
13753||.Jób.36.15||A nyomorultat a nyomorúság által szabadítja meg, és a szorongattatás által nyitja meg a fülét.||
13754||.Jób.36.16||Téged is kivezetne az ínség torkából tágas mezőre, ahol nincs szorultság, és asztalod zsíros étkekkel lenne rakva.||13540;14255
13755||.Jób.36.17||De ha gonosz ítélettel vagy tele, akkor jogosan ér utol az ítélet.||
13756||.Jób.36.18||Csak a harag ne ragadjon téged indulatra, és ne vezessen félre a nagy váltságdíj.||14686
13757||.Jób.36.19||Rendben találja-e segélykiáltásodat és minden erőfeszítésedet?||
13758||.Jób.36.20||Ne kívánd azt az éjszakát, amely népeket mozdít ki helyükből.||
13759||.Jób.36.21||Vigyázz! Ne pártolj a bűnhöz, ne válaszd azt a nyomorúság helyett.||
13760||.Jób.36.22||Íme, mily fenséges Isten az ő erejében. Ki az, aki úgy tanítana, mint ő?||14275
13761||.Jób.36.23||Kicsoda írhatja elő az útjait, és ki mondhatja neki: Igazságtalanságot cselekedtél?||
13762||.Jób.36.24||Legyen rá gondod, hogy magasztald tetteit, amelyekről énekelnek az emberek!||
13763||.Jób.36.25||Minden ember őt szemléli, de mivel halandó, csak távolról látja.||
13764||.Jób.36.26|Isten dicsősége a természetben|Íme, Isten fenséges, de mi nem ismerhetjük őt! Éveinek száma sem nyomozható ki.||
13765||.Jób.36.27||Ha fölszívja a vízcseppeket, a felhőből eső csepereg,||
13766||.Jób.36.28||amelyet a fellegek árasztanak és hullatnak le az emberek sokaságára.||
13767||.Jób.36.29||Értheti-e valaki, miért oszlik szét a felhő, miért zúg annak sátra?||
13768||.Jób.36.30||Íme, szétterjeszti maga körül világosságát, de a tenger mélységeit befedi.||
13769||.Jób.36.31||Mert ezek által ítéli a népeket, de eledelt is ad bőségesen.||13765;13766
13770||.Jób.36.32||Kezét villámlás tölti be, és kirendeli azt lázadói ellen.||30438;30439
13771||.Jób.36.33||Hírt ad felőle a mennydörgés, mint a jószág a közeledő viharról.||15650;15664
13772||.Jób.36.34||Bizony, megremeg a szívem, majd kiugrik a helyéből.||
13773||.Jób.37.1||Hallgassátok figyelmesen hangjának dörgését és a zúgást, amely szájából kiárad!||
13774||.Jób.37.2||Az egész ég alatt szétterjeszti azt villámaival együtt a föld széléig.||14326
13775||.Jób.37.3||Utána mennydörgés zendül, fenségének hangján dörög, s nem tartja vissza azt, ha szava megzendül.||
13776||.Jób.37.4||Csodálatos hangon mennydörög az Isten, és nagy dolgokat cselekszik, amelyeket meg sem érthetünk.||
13777||.Jób.37.5||Mert azt mondja a hónak: Hullj le a földre! És a záporesőnek meg a zuhogó zivatarnak így szól: Szakadjatok!||16435;16447
13778||.Jób.37.6||Minden ember kezét lefogja, hogy megismerje minden ember, amit ő alkotott.||
13779||.Jób.37.7||A vadállat is rejtekébe húzódik, és barlangjában marad.||
13780||.Jób.37.8||Kamrájából előjön a szélvihar és az északi szelektől a fagy.||
13781||.Jób.37.9||Isten leheletétől jég támad, és a víz felszíne megfagy.||16436
13782||.Jób.37.10||Majd nedvességgel terheli meg a felleget, és villáma áttöri a felhőt.||
13783||.Jób.37.11||Körös-körül gomolyog az a földkerekség színén, ahogy ő irányítja, és mindazt megteszi, amit parancsol neki.||
13784||.Jób.37.12||Van úgy, hogy ostorként, van úgy, hogy szeretetből adja azt földjének.||
13785||.Jób.37.13|Isten igazságosan bánik az emberekkel|Vedd ezt a füledbe, Jób, állj meg, és gondold meg Isten csodáit.||13781;1760;1765
13786||.Jób.37.14||Tudod-e, mikor rendelkezik úgy Isten, hogy a felhőből villám villanjon?||
13787||.Jób.37.15||Tudod-e, hogy mi módon lebegnek a felhők, a tökéletes tudás csodái?||
13788||.Jób.37.16||Hogyan melegszenek át ruháid, amikor nyugton hagyja a déli szél a földet?||
13789||.Jób.37.17||Talán vele együtt terjesztetted ki az eget, amely szilárd, mint az öntött tükör?||
13790||.Jób.37.18||Mondd meg nekünk, mit mondjunk neki? A sötétség miatt semmit sem kezdhetünk.||
13791||.Jób.37.19||Kell-e mondani neki, hogy szólni szeretnék? Ha beszélne vele valaki, bizonnyal vége volna!||
13792||.Jób.37.20||Most nem látják a napfényt, bár ragyog a felhők mögött; de szél támad, és kiderül.||
13793||.Jób.37.21||Észak felől aranyszínű világosság támad, Isten körül félelmetes ragyogás.||
13794||.Jób.37.22||Ő a Mindenható! Nem tudjuk megtalálni őt. Nagy az ő hatalma és ereje, a jogot és az igazságot mégsem nyomja el.||
13795||.Jób.37.23||Azért félik őt az emberek, de a kevély bölcsekre rá se tekint.||13704
13796||.Jób.38.1|Isten első beszéde Jóbhoz: A világmindenség Isten alkotása|Ekkor így felelt az ÚR Jóbnak a forgószélből:||13872
13797||.Jób.38.2||Ki akarja elhomályosítani az örök rendet tudatlan beszédével?||
13798||.Jób.38.3||Nosza, övezd föl derekadat férfiasan, én majd kérdezlek, te meg taníts engem!||13627
13799||.Jób.38.4||Hol voltál, amikor a földnek alapot vetettem? Mondd meg, ha tudsz valami okosat!||16697;-16699
13800||.Jób.38.5||Ki határozta meg méreteit, ugyan tudod-e? Ki feszített ki fölötte mérőzsinórt?||
13801||.Jób.38.6||Mire alapozták oszlopait, és ki helyezte el sarokkövét,||15641
13802||.Jób.38.7||amikor együtt vigadoztak a hajnalcsillagok, és ujjongtak az istenfiak?||16442
13803||.Jób.38.8||Kicsoda zárta el ajtókkal a tengert, amikor előtűnt, és kijött a föld gyomrából;||13805;13806;14390
13804||.Jób.38.9||amikor felhőbe öltöztettem és sűrű homállyal takartam be;||
13805||.Jób.38.10||amikor megszabtam határait, zárat és ajtókat helyeztem rá,||
13806||.Jób.38.11||és azt mondtam: „Eddig jöjj, és ne tovább; ez itt ellenáll kevély habjaidnak!”?||15645
13807||.Jób.38.12||Parancsoltál-e a reggelnek, amióta élsz? Vajon te adtál-e helyet a hajnalnak,||
13808||.Jób.38.13||hogy belefogóddzék a föld széleibe, és lerázza róla a gonoszokat?||
13809||.Jób.38.14||Átváltozik, mint agyag a pecsét alatt, és úgy áll elő a föld, mint aki felöltözött.||
13810||.Jób.38.15||Így veszi el a gonoszoktól a világosságot, és összetöri a fölemelt kart.||13374;-13376;14065
13811||.Jób.38.16||Eljutottál-e a tenger forrásáig, bejártad-e a mélység alját?||
13812||.Jób.38.17||Megnyíltak-e előtted a halál kapui; a halál árnyékának kapuit láttad-e?||
13813||.Jób.38.18||Áttekintetted-e a föld szélességét? Mondd meg mindezt, ha tudod!||
13814||.Jób.38.19||Melyik út visz oda, ahol a világosság lakik, és a sötétségnek hol van a helye?||
13815||.Jób.38.20||Vissza tudod-e vinni határai közé, ismered-e a házába vezető utat?||
13816||.Jób.38.21||Tudod te ezt, hiszen akkor születtél; napjaid száma igen nagy!||
13817||.Jób.38.22||Eljutottál-e a hó raktárához, vagy a jégeső raktárát láttad-e?||
13818||.Jób.38.23||Fenntartottam azt a szükség idejére, a harc és a háború napjára.||6075
13819||.Jób.38.24||Melyik út vezet oda, ahol szétoszlik a világosság, és honnan terjed szét a keleti szél a földön?||
13820||.Jób.38.25||Ki hasított nyílást a záporesőnek és utat a mennydörgő villámnak,||
13821||.Jób.38.26||hogy lehulljon az ember nélküli földre, a pusztaságra, ahol senki sincsen;||15649;15652
13822||.Jób.38.27||hogy megitasson pusztát, sivatagot, és hogy zsenge füvet sarjasszon?||
13823||.Jób.38.28||Van-e atyja az esőnek, és vajon ki nemzette a harmat cseppjeit?||
13824||.Jób.38.29||Kinek méhéből jött elő a jég, és ki szülte az ég daráját,||
13825||.Jób.38.30||amikor megkeményednek a vizek, úgy, mint egy kő, és bezárul a mélység színe?||
13826||.Jób.38.31||Összekötheted-e a Fiastyúk szálait, vagy a Kaszáscsillag köteleit megoldhatod-e?||13063
13827||.Jób.38.32||Az állatöv csillagait előhozhatod-e a maguk idejében, a Göncölszekeret forgathatod-e fiaival együtt?||
13828||.Jób.38.33||Ismered-e az ég törvényeit, vagy te határozod-e meg uralmát a földön?||19793;19794
13829||.Jób.38.34||Fölhat-e hangod a felhőkig, hogy vizek áradata borítson el téged?||
13830||.Jób.38.35||Kibocsáthatod-e útjukra a villámokat, és mondják-e neked, hogy itt vagyunk?||
13831||.Jób.38.36||Ki helyezett bölcsességet a sötét felhőkbe, és az égi jelenségeknek ki adott értelmet?||13638;13639
13832||.Jób.38.37||Ki számlálta meg a felhőket bölcsességében, és ki üríti ki az ég tömlőit,||
13833||.Jób.38.38||ha megkeményedik a föld, mint a rög, és összetapadnak a göröngyök?||
13834||.Jób.39.1|A Teremtő dicsősége az állatvilág életében|Te ejtesz-e zsákmányt a nőstény oroszlánnak, és kielégítheted-e az oroszlánkölykök éhségét,||15656;-15658
13835||.Jób.39.2||amikor meglapulnak tanyáikon, és a bokrok közt lesben fekszenek?||
13836||.Jób.39.3||Ki szerez eledelt a hollónak, amikor fiókái Istenhez kiáltoznak, s kóvályognak, mert nincs mit enniük?||16428;23375
13837||.Jób.39.4||Tudod-e a kőszáli zergék ellésének idejét; megfigyelted-e, mikor borjaznak a szarvasok?||
13838||.Jób.39.5||Megszámláltad-e a hónapokat, hogy meddig vemhesek, tudod-e ellésük idejét?||
13839||.Jób.39.6||Csak összegörnyednek, és már megellettek, vajúdásuktól megszabadultak.||
13840||.Jób.39.7||Borjaik gyarapodnak, nagyra nőnek a legelőn, elszélednek, és nem térnek vissza hozzájuk.||
13841||.Jób.39.8||Ki bocsátotta szabadon a vadszamarat, ki oldozta el a fürge vadszamár kötelét?||
13842||.Jób.39.9||A pusztát rendeltem otthonukká, a szikes földet lakóhelyükké.||19056
13843||.Jób.39.10||Kineveti a városi sokadalmat, nem hallja a hajcsár kiáltozását.||
13844||.Jób.39.11||Fölkeresi a hegyi legelőket, fölkutat minden zöld növényt.||
13845||.Jób.39.12||Akar-e szolgálni neked a bölény? Ott hál-e jászladnál?||
13846||.Jób.39.13||Barázdába foghatod-e a bölényt a kötelénél fogva? Vajon boronálja-e utánad a göröngyöket?||
13847||.Jób.39.14||Bízhatsz-e benne, mivel nagy az ereje, és ráhagyhatod-e a munkát?||
13848||.Jób.39.15||Elhiszed-e róla, hogy behordja gabonád és betakarítja szérűdre?||
13849||.Jób.39.16||Vígan verdesi szárnyát a strucc; de nem gólyaszárny és toll az!||
13850||.Jób.39.17||Hiszen a földön hagyja tojásait, és a porral költeti ki!||
13851||.Jób.39.18||Elfelejti, hogy a láb eltiporhatja, és a mezei vad eltaposhatja azokat.||
13852||.Jób.39.19||Fiaival olyan keményen bánik, mintha nem is az övéi lennének. Nem fél, hogy fáradsága kárba vész.||
13853||.Jób.39.20||Mert Isten nem ruházta fel bölcsességgel, nem adott neki értelmet.||
13854||.Jób.39.21||De hogyha nekiindul, kineveti a lovat és lovasát.||
13855||.Jób.39.22||Vajon te adsz erőt a lónak, nyakát te ruházod föl sörénnyel?||
13856||.Jób.39.23||Felugraszthatod-e, mint egy szöcskét? Büszke horkantása félelmetes!||
13857||.Jób.39.24||Patája gödröt ás, örvend erejének, nekirohan a fegyvernek.||
13858||.Jób.39.25||Neveti a félelmet, nem remeg: nem fordul vissza a fegyver elől.||
13859||.Jób.39.26||Csörög rajta a tegez, ragyog a lándzsa és a kopja.||
13860||.Jób.39.27||Tombolva, reszketve kapálja a földet, és nem marad veszteg, ha fölzeng a kürt.||
13861||.Jób.39.28||A kürtszóra nyerítéssel felel; messziről megneszeli a harcot, a vezérek lármáját és a csatazajt.||
13862||.Jób.39.29||A te értelmed műve az, hogy az ölyv repül, és kiterjeszti szárnyait dél felé?||
13863||.Jób.39.30||A te parancsodra száll-e fent a sas, és rakja magasba a fészkét?||
13864||.Jób.39.31||Kősziklán lakik, és ott tanyázik a sziklák párkányain és a bérceken.||
13865||.Jób.39.32||Onnan kémlel ennivaló után, messzire ellát a szeme.||
13866||.Jób.39.33||Fiókái vért szívnak, és ahol csak dög van, mindjárt ott terem.||
13867||.Jób.39.34|Jób első válasza: Megalázza magát Isten előtt|Ezután ezt mondta az ÚR Jóbnak:||13796
13868||.Jób.39.35||Aki perbe száll a Mindenhatóval, cáfolja meg őt, és aki Istennel vitatkozik, feleljen neki!||
13869||.Jób.39.36||Erre Jób így szólt az ÚRnak:||
13870||.Jób.39.37||Íme, könnyelmű voltam, mit felelhetnék neked? Kezemet a számra teszem.||
13871||.Jób.39.38||Egyszer szóltam, de már nem szólok; vagy ha kétszer, nem teszem többé!||
13872||.Jób.40.1|Isten második beszéde: Ő az emberiség ura|Ekkor az ÚR így szólt Jóbnak a forgószélből:||
13873||.Jób.40.2||Rajta, övezd föl derekadat férfiasan! Én kérdezlek, te pedig taníts engem!||
13874||.Jób.40.3||Vajon semmivé teheted-e az én igazságomat; kárhoztathatsz-e engem azért, hogy te légy igaz?||14727;28064;28065
13875||.Jób.40.4||Van-e olyan a karod, mint Istené, mennydörgő hangon szólsz-e, mint ő?||
13876||.Jób.40.5||Ékesítsd csak föl magad fenséggel és méltósággal. Ruházd föl magadat ékességgel és dicsőséggel!||
13877||.Jób.40.6||Öntsd ki haragod tüzét, láss meg minden kevélyt, és alázd meg őket!||
13878||.Jób.40.7||Láss meg minden kevélyt, és törd meg őket, és tipord el helyükön a gonoszokat.||
13879||.Jób.40.8||Rejtsd el mindnyájukat a porba, arcukat fedd be mélységes sötéttel.||
13880||.Jób.40.9||Akkor én is dicsőítlek, mert jobbod téged megsegített!||
13881||.Jób.40.10|A víziló és a krokodil ereje is Istentől van|Nézd csak a vízilovat: én teremtettem, mint téged is; fűvel él, mint az ökör!||
13882||.Jób.40.11||Nézd csak, milyen erős a dereka, és milyen erősek hasizmai!||
13883||.Jób.40.12||Hajlítja farkát, mint valami cédrust, combjának inai egymásba fonódnak.||
13884||.Jób.40.13||Csontjai érccsövek, lábszárai olyanok, mint a vasrudak.||
13885||.Jób.40.14||Isten alkotásainak remeke ez. Alkotója fegyvert is adott neki.||
13886||.Jób.40.15||A hegyek adnak neki terményt, és a mező minden vadja ott játszadozik.||
13887||.Jób.40.16||Lótuszbokrok alatt hever, a nádasok és mocsarak búvóhelyein.||
13888||.Jób.40.17||Elfedi őt a lótuszbokrok árnya, körülveszik a folyóparti füzek.||
13889||.Jób.40.18||Ha árad is a folyó, nem nyugtalankodik; biztonságban van, még ha szájáig érne is a Jordán.||
13890||.Jób.40.19||Elfoghatják-e őt szemtől szemben, vagy átfúrhatják-e az orrát?||
13891||.Jób.41.1||Kifoghatod-e a leviátánt horoggal, leszoríthatod-e a nyelvét kötéllel?||
13892||.Jób.41.2||Húzhatsz-e kötelet az orrába, átfúrhatod-e szigonnyal az állát?||
13893||.Jób.41.3||Vajon eléd jön-e, hogy könyörögjön neked, szól-e hozzád szelíd szavakkal?||
13894||.Jób.41.4||Vajon köt-e veled szövetséget, hogy örökös szolgádul fogadd?||
13895||.Jób.41.5||Játszadozhatsz-e vele, mint egy madárral, megkötözheted-e leánykáid kedvéért?||
13896||.Jób.41.6||Alkudozhatnak-e rajta a kufárok, vagy osztozhatnak-e rajta a kalmárok?||
13897||.Jób.41.7||Teletűzdelheted-e nyársakkal a bőrét vagy szigonnyal a fejét?||
13898||.Jób.41.8||Tedd rá a kezed, de ne feledd, hogy a harcot többé nem ismételheted meg.||
13899||.Jób.41.9||Mert aki ezt reméli, csalódik, már a puszta látásától is elterül.||
13900||.Jób.41.10||Nincs olyan merész ember, aki fölverné. Ki az hát, aki szembeszállna velem?||
13901||.Jób.41.11||Ki az, aki előbb adott nekem, hogy azt visszafizessem? Mind enyém, ami az ég alatt van!||
13902||.Jób.41.12||Nem hallgathatom el testének tagjait, erejének nagyságát, alakjának szépségét.||
13903||.Jób.41.13||Ki nyúzhatná le bőrét, két sor foga közé ki hatolhatna be?||
13904||.Jób.41.14||Ki nyithatná föl pofájának ajtaját? Fogai körül rémület lakik!||
13905||.Jób.41.15||Büszkeségei a pikkelyek, mintha szoros pecsétek tartanák össze azokat.||
13906||.Jób.41.16||Egyik szorosan a másikhoz lapul, levegő se juthat közéjük.||
13907||.Jób.41.17||Egyik a másikhoz tapad, egymást tartják, egymástól elszakíthatatlanok.||
13908||.Jób.41.18||Tüsszentése fényt sugároz, szemei olyanok, mint a hajnalpír.||
13909||.Jób.41.19||Szájából lángok jönnek elő, és tüzes szikrák pattognak ki.||
13910||.Jób.41.20||Orrlyukaiból füst lövell ki, mint valami forró fazékból vagy üstből.||
13911||.Jób.41.21||Lehelete lángra lobbantja a parazsat, szájából lángot lövell.||
13912||.Jób.41.22||Nyakszirtjén erő lakik, félelemmel futnak szét előle.||
13913||.Jób.41.23||Testének alsó részei is egymáshoz illeszkednek, szilárdak és mozdíthatatlanok.||
13914||.Jób.41.24||Szíve kemény, mint a kő, olyan kemény, mint az alsó malomkő.||
13915||.Jób.41.25||Hogyha fölemelkedik, a hősök is remegnek, ijedtükben megzavarodnak.||
13916||.Jób.41.26||Ha fegyver éri is, nem áll belé, legyen bár dárda, kopja vagy nyíl.||
13917||.Jób.41.27||Annyiba veszi a vasat, mint a szalmát, a rezet, mint a korhadt fát.||
13918||.Jób.41.28||A nyíl vesszeje nem űzi el, a parittyakövek pozdorjává törnek rajta.||
13919||.Jób.41.29||Semmibe veszi a buzogányt is, és kineveti a dárda suhogását.||
13920||.Jób.41.30||Hasán mintha éles cserepek lennének; mint szeges borona, úgy hentereg az iszapban.||
13921||.Jób.41.31||Fortyogóvá teszi a mély vizet, mint a fazékban; a tengert meg olyanná, mint a kenőcsös edény.||
13922||.Jób.41.32||Fénylő ösvényt hagy maga után, azt hinné valaki, hogy megőszült a tenger.||
13923||.Jób.41.33||Nincs a földön hozzá hasonló, úgy van teremtve, hogy ne rettegjen.||
13924||.Jób.41.34||Szembenéz minden hatalmassal, ő a király minden ragadozó felett.||
13925||.Jób.42.1|Jób bűnbánatot tart|Jób ekkor így felelt az ÚRnak:||
13926||.Jób.42.2||Tudom, hogy te mindent megtehetsz, és senki sem téríthet el attól, amit elgondoltál.||
13927||.Jób.42.3||Ki az, aki tudatlanságból elhomályosítja az örök rendet? Megvallom hát, hogy nem értettem; csodás dolgok ezek nekem, nem tudom fölfogni.||
13928||.Jób.42.4||Hallgass hát, kérlek, hadd beszéljek. Én kérdezlek, te pedig taníts engem!||
13929||.Jób.42.5||Eddig csak hallomásból tudtam felőled, de most saját szememmel látlak téged.||13872;4065;-4067
13930||.Jób.42.6||Ezért hibáztatom magam, és megbánom bűneimet porban és hamuban!||
13931||.Jób.42.7|Isten megjutalmazza Jóbot|Miután az ÚR mindezt elmondta Jóbnak, így szólt a témáni Elifázhoz: Haragom fölgerjedt ellened és két barátod ellen, mert nem szóltatok rólam olyan igaz módon, mint Jób, az én szolgám.||
13932||.Jób.42.8||Most tehát vegyetek hét bikát és hét kost, menjetek el szolgámhoz, Jóbhoz, és mutassatok be magatokért égőáldozatot. Jób pedig, az én szolgám, imádkozzék értetek. Mert csak rá való tekintettel nem büntetlek meg benneteket, amiért nem szóltatok felőlem olyan igaz módon, mint Jób, az én szolgám.||30427;13162;-13165
13933||.Jób.42.9||Akkor elment a Témánból való Elifáz, a súahi Bildád és a naamái Cófár, és úgy cselekedtek, ahogy az ÚR mondta nekik; és az ÚR kegyelmesen tekintett Jóbra.||
13934||.Jób.42.10||Azután Isten eltávolította Jóbról a csapást, miután imádkozott a barátaiért, és kétszeresen visszaadta az ÚR Jóbnak mindazt, amije volt.||13932
13935||.Jób.42.11||És elment hozzá minden férfi- és nőrokona és minden régi ismerőse, és együtt ettek vele a házában. Sajnálkoztak fölötte, és vigasztalták őt a sok nyomorúság miatt, amelyet az ÚR bocsátott rá; és mindenki adott neki egy-egy pénzt és egy-egy aranyfüggőt.||
13936||.Jób.42.12||Az ÚR pedig jobban megáldotta Jób életének a végét, mint a kezdetét, mert lett neki tizennégyezer juha, hatezer tevéje, ezer iga ökre és ezer szamara.||12874
13937||.Jób.42.13||Lett még hét fia és három leánya is.||12873
13938||.Jób.42.14||Az elsőnek a neve Jemimá, a másodiké Keciá, a harmadiké Keren-Happúk volt.||
13939||.Jób.42.15||Nem lehetett olyan szép leányokat találni abban az egész tartományban, mint amilyenek Jób leányai voltak. Apjuk nekik is adott örökséget fiútestvéreik között.||
13940||.Jób.42.16||Jób pedig még száznegyven esztendeig élt ezután, és meglátta fiait és unokáit negyedíziglen.||
13941||.Jób.42.17||És öregen halt meg Jób, az élettel betelve.||
13942|Zsoltárok könyve|.Zsolt.1.1|ELSŐ KÖNYV - Az igazak és a bűnösök sorsa|Boldog ember az, aki nem jár a gonoszok tanácsa szerint, nem áll meg a bűnösök útján, és nem ül a csúfolódók székébe,||14292;15965;16478;16483;19399
13943||.Zsolt.1.2||hanem az ÚR törvényében gyönyörködik, és az ő törvényéről gondolkodik éjjel és nappal.||5383;5859
13944||.Zsolt.1.3||Olyan lesz, mint a folyóvíz mellé ültetett fa, amely idejében megtermi a gyümölcsét, és nem hervad el a levele, és minden munkájában eredményes lesz.||19432
13945||.Zsolt.1.4||Nem úgy a gonoszok: ők úgy járnak, mint a polyva, amelyet szétszór a szél.||13375;14433;14475;18064;18065
13946||.Zsolt.1.5||Ezért nem állhatnak meg a gonoszok az ítéletkor és a bűnösök az igazak gyülekezetében.||13171;24108;-24116;24121
13947||.Zsolt.1.6||Mert ismeri az ÚR az igazak útját, a gonoszok útja pedig elvész.||14487;-14489;13431
13948||.Zsolt.2.1|Isten és felkentje diadalmaskodik|Miért dühösködnek a nemzetek, és miért gondolnak hiábavalóságot a népek?||27116;-27118
13949||.Zsolt.2.2||Fölkerekednek a föld királyai, és a fejedelmek együtt tanácskoznak az ÚR ellen és fölkentje ellen:||8150;8222;24124;24125
13950||.Zsolt.2.3||Szaggassuk le bilincseiket, és dobjuk le magunkról köteleiket!||19288
13951||.Zsolt.2.4||Az egekben lakozó kineveti, az ÚR megcsúfolja őket.||14482;14840
13952||.Zsolt.2.5||Majd így szól haragjában, és megrettenti őket fölindulásában:||14647
13953||.Zsolt.2.6||Én kentem ám fel királyomat szent hegyemen, a Sionon!||7499;7596;7608;22694
13954||.Zsolt.2.7||Törvényként hirdetem, az ÚR mondta nekem: Az én fiam vagy te, ma adtam neked életet.||15416;27463;27464;30034;30102
13955||.Zsolt.2.8||Kérd tőlem, és odaadom neked örökségül a népeket és birtokodul a föld határait.||15299;14246
13956||.Zsolt.2.9||Összetöröd őket vasvesszővel; széjjelzúzod őket, mint egy cserépedényt.||14166;14167;30811;31101
13957||.Zsolt.2.10||Azért, ti királyok, legyetek észnél, és okuljatok, ti földnek bírái!||
13958||.Zsolt.2.11||Szolgáljátok az URat félelemmel, és örüljetek reszketéssel.||13949
13959||.Zsolt.2.12||Csókoljátok a Fiút, hogy meg ne haragudjék, és el ne vesszetek az úton, mert hamar fölgerjed haragja. Boldogok mindazok, akik benne bíznak!||13953;13954;14414;25403;28256
13960||.Zsolt.3.1|Imádság veszélyben|[Dávid zsoltára, amikor fia, Absolon elől menekült.]||8403;8438
13961||.Zsolt.3.2||URam, hogy megsokasodtak ellenségeim! Sokan vannak, akik rám támadnak!||14285
13962||.Zsolt.3.3||Sokan mondják lelkem felől: Nincs számára segítség Istennél. [Szela]||8452
13963||.Zsolt.3.4||De te, ó, URam, pajzsom vagy nekem, dicsőségem, aki fölmagasztalod a fejem.||361;14306;15859
13964||.Zsolt.3.5||Fennszóval kiáltok az ÚRhoz, és ő meghallgat engem szent hegyéről. [Szela]||
13965||.Zsolt.3.6||Lefekszem és elalszom, majd fölébredek, mert az ÚR támogat engem.||13963;13977
13966||.Zsolt.3.7||Nem félek sokezernyi néptől sem, amely ellenségesen körülvett engem.||13963;13965;14303
13967||.Zsolt.3.8||Kelj föl, URam, szabadíts meg, Istenem! Mert te vered arcul minden ellenségemet; a gonoszok fogait összetöröd.||14826;8421
13968||.Zsolt.3.9||Az ÚRé a szabadítás. Legyen áldásod népeden!||18584;22337
13969||.Zsolt.4.1|Esti imádság|[A karmesternek: húros hangszerre.] [Dávid zsoltára.]||
13970||.Zsolt.4.2||Hallgass meg, ha kiáltok, igazságomnak Istene! Szorultságomból tágas térre vittél engem. Könyörülj rajtam, és halld meg imádságomat!||13979
13971||.Zsolt.4.3||Emberek fiai! Meddig gyalázzátok dicsőségemet? Meddig szeretitek a hiábavalóságot, és meddig keresitek a hazugságot? [Szela]||
13972||.Zsolt.4.4||Tudjátok meg, hogy az ÚR kiválasztotta magának a kegyest, és meghallgat az ÚR, ha hozzá kiáltok!||13953;7499;7596;7608
13973||.Zsolt.4.5||Ha haragudtok is, ne vétkezzetek; beszéljetek a szívetekkel az ágyatokban, és csillapodjatok! [Szela]||29365
13974||.Zsolt.4.6||Igaz áldozattal áldozzatok, és bízzatok az ÚRban!||14742
13975||.Zsolt.4.7||Sokan mondják: Kicsoda láttat velünk jót? Hozd fel ránk arcod világosságát, ó, URam!||3847;-3849
13976||.Zsolt.4.8||Nagyobb örömöt adsz így szívembe azokénál, mint amikor sok a búzájuk és boruk.||
13977||.Zsolt.4.9||Békességben fekszem le, és el is alszom, mert egyedül te adod meg nekem, URam, hogy biztonságban lakjam.||13965
13978||.Zsolt.5.1|Isten igazán ítél|[A karmesternek: fúvós hangszerre.] [Dávid zsoltára.]||
13979||.Zsolt.5.2||URam, figyelj beszédemre, értsd meg sóhajtásomat!||13970;14114
13980||.Zsolt.5.3||Ügyelj kiáltásomra, én Királyom és én Istenem, mert hozzád imádkozom!||
13981||.Zsolt.5.4||URam, jó reggel halld meg hangomat. Jó reggel eléd készülök, és várlak.||14848
13982||.Zsolt.5.5||Mert nem olyan Isten vagy te, aki a hamisságban gyönyörködnél, nem lakhat nálad gonosz.||28006;14422;23405;23406
13983||.Zsolt.5.6||Nem állhatnak meg szemed előtt a kevélyek, gyűlölsz mindenkit, aki bűnt cselekszik.||13946;14073;13171
13984||.Zsolt.5.7||Elveszíted, akik hazugságot szólnak, a vérszomjas és álnok embert gyűlöli az ÚR.||14035;27131;27136;27138
13985||.Zsolt.5.8||Én pedig nagy kegyelmedből bemehetek házadba, leborulok szent templomodban, mert tisztellek téged.||8175
13986||.Zsolt.5.9||URam, vezess engem igazságodban, ellenségeim miatt egyengesd előttem utadat!||14311
13987||.Zsolt.5.10||Mert nincsen szájukban igazság, bensőjük csupa álnokság. Nyitott sír a torkuk, nyelvükkel hízelegnek.||28072;28073
13988||.Zsolt.5.11||Ítéld el őket, Istenem, essenek el saját fondorlataik miatt! Taszítsd el őket sok vétkük miatt, mert fellázadtak ellened.||
13989||.Zsolt.5.12||De örüljenek mindnyájan, akik menedéket leltek nálad; örökké vigadjanak, mert te megoltalmazod őket. Örvendeznek benned, akik szeretik nevedet.||21902;14953
13990||.Zsolt.5.13||Mert te, URam, megáldod az igazat, körülveszed jóvoltoddal, mint egy pajzzsal.||13962
13991||.Zsolt.6.1|Imádság halálfélelemben|[A karmesternek: húros hangszerre.] [Dávid zsoltára.]||
13992||.Zsolt.6.2||URam, ne feddj meg engem haragodban, és ne ostorozz engem felindulásodban!||14511
13993||.Zsolt.6.3||Könyörülj rajtam, URam, mert ellankadtam, gyógyíts meg, URam, mert csontomig hat a rettegés!||
13994||.Zsolt.6.4||Lelkem is igen retteg, és te, ó, URam, meddig maradsz távol?||
13995||.Zsolt.6.5||Térj vissza, URam, mentsd ki lelkemet, segíts meg engem kegyelmedért.||
13996||.Zsolt.6.6||Mert nem emlékeznek meg rólad a halálban, kicsoda dicsőít téged a Seolban?||
13997||.Zsolt.6.7||Elfáradtam sóhajtozásomban, egész éjjel áztattam ágyamat, könnyhullatással öntöztem ágyamat.||13013;13014
13998||.Zsolt.6.8||Szemem elbágyadt a bánattól, elgyengült sok szorongatóm miatt.||14357;13269
13999||.Zsolt.6.9||Távozzatok tőlem mind, ti gonosztevők, mert az ÚR meghallgatja sírásom hangját.||15584;15585;13963;-13965
14000||.Zsolt.6.10||Meghallgatta könyörgésemet az ÚR, elfogadja imádságomat az ÚR.||14067
14001||.Zsolt.6.11||Megszégyenül és megzavarodik majd minden ellenségem; meghátrálnak és megszégyenülnek egy pillanat alatt.||14432;14561
14002||.Zsolt.7.1|Ártatlan ember imádsága|[Dávid éneke, amelyet a benjámini Kús beszéde miatt énekelt az ÚRnak.]||8432;-8438
14003||.Zsolt.7.2||URam, Istenem, te vagy menedékem, szabadíts meg engem minden üldözőmtől, és ments meg engem,||
14004||.Zsolt.7.3||hogy szét ne tépjék lelkemet, mint az oroszlán, szét ne szaggassanak, ha nincsen szabadító.||14059
14005||.Zsolt.7.4||URam, Istenem, ha ilyet cselekedtem, ha álnokság van a kezemben,||
14006||.Zsolt.7.5||ha gonosszal fizettem a jóakarómnak, és tönkretettem azt, aki ok nélkül ellenségem volt,||13597;13598
14007||.Zsolt.7.6||akkor ellenség üldözze lelkemet, érjen utol, és tiporja földre életemet, sújtsa porba dicsőségemet. [Szela]||
14008||.Zsolt.7.7||Kelj föl, URam, haragodban, emelkedjél föl ellenségeim dühe ellen! Kelj föl érettem te magad, és ítélj úgy, amint elhatároztad!||14619;16361
14009||.Zsolt.7.8||Népek sokasága vegyen körül, és térj vissza fölöttük a magasságba.||
14010||.Zsolt.7.9||Az ÚR ítéli meg a népeket. Ítélj meg engem, URam, igazságom és ártatlanságom szerint!||449;14149;-14153
14011||.Zsolt.7.10||Szűnjék meg a gonoszok gazsága, és erősítsd meg az igazat, te, aki a szíveket és veséket vizsgálod, igazságos Isten!||19313;30808
14012||.Zsolt.7.11||Az én pajzsom az Isten, aki megszabadítja a tiszta szívűeket.||14034
14013||.Zsolt.7.12||Igaz bíró az Isten, olyan Isten, aki mindennap haragudhat.||
14014||.Zsolt.7.13||Ha nem tér meg a gonosz, kardját élesíti, megfeszíti íját, és célra tart.||5799;20403
14015||.Zsolt.7.14||Halálos fegyvert fordít felé, és megtüzesíti nyilait.||
14016||.Zsolt.7.15||Íme, ha vajúdik benne a gonoszság, viszályt fogan, és hazugságot szül.||13240;18872
14017||.Zsolt.7.16||Vermet ás, és mélyre vájja azt; de maga esik a verembe, amelyet készített.||16607;14045
14018||.Zsolt.7.17||Visszafordul fejére mindaz, amit elkövetett, és visszaszáll fejére erőszakossága.||
14019||.Zsolt.7.18||Dicsérem az URat igazságáért, és dicsőítő éneket zengek a felséges ÚR nevének.||14034;14149;-14156
14020||.Zsolt.8.1|A Teremtő és az ember|[A karmesternek:] [a „Szőlőtaposók” dallamára. Dávid zsoltára.]||8655
14021||.Zsolt.8.2||URunk, Istenünk, mily felséges a neved az egész földön, az egekre helyezted dicsőségedet!||17840
14022||.Zsolt.8.3||A csecsemők és csecsszopók szája által erősíted meg hatalmadat ellenfeleiddel szemben, hogy elnémítsd az ellenséget és a bosszúállót.||23909
14023||.Zsolt.8.4||Mikor látom az eget, ujjaid munkáját, a holdat és a csillagokat, amelyeket elrendeztél,||15611
14024||.Zsolt.8.5||azt mondom: Micsoda az ember, hogy megemlékezel róla, és az ember fia, hogy gondod van rá?||13027;30050
14025||.Zsolt.8.6||Hiszen csak kevéssel tetted kisebbé Istennél, dicsőséggel és tisztességgel koronáztad meg őt!||
14026||.Zsolt.8.7||Úrrá tetted őt kezed munkáin, mindent a lába alá vetettél:||28813;30049;-30052
14027||.Zsolt.8.8||juhokat és mindenféle jószágot, sőt még a mezei vadakat is,||19669
14028||.Zsolt.8.9||az ég madarait és a tenger halait, mindent, ami a tenger ösvényein jár.||27;28
14029||.Zsolt.8.10||URunk, Istenünk, mily felséges a neved az egész földön!||
14030||.Zsolt.9.1|Isten az igazság őre|[A karmesternek: „A fiú halála” dallamára. Dávid zsoltára.]||8655
14031||.Zsolt.9.2||Dicsérlek, URam, teljes szívemből, hirdetem minden csodatettedet.||16298;16299
14032||.Zsolt.9.3||Örülök és örvendezek tebenned, zengem nevedet, ó, Magasságos!||14355;14356
14033||.Zsolt.9.4||Mert meghátráltak ellenségeim, elbuktak és elvesztek színed előtt.||8604;-8654
14034||.Zsolt.9.5||Mert véghezvitted ítéletemet és ügyemet, trónodra ültél, mint igaz bíró.||14010;14013
14035||.Zsolt.9.6||Megdorgáltad a népeket, elveszítetted a gonoszt, örökre eltörölted nevüket.||
14036||.Zsolt.9.7||Megsemmisült az ellenség, örökre rommá lettek a városok, amelyeket kiszaggattál, még az emlékük is kiveszett.||
14037||.Zsolt.9.8||Az ÚR örökké trónján ül, ítéletre állította fel székét.||15633
14038||.Zsolt.9.9||Igazságosan ítéli meg a világot, méltányosan törvénykezik a népek fölött.||449;15542
14039||.Zsolt.9.10||Az ÚR a nyomorultak kővára, erősség a szükség idején.||14508;14642
14040||.Zsolt.9.11||Azért benned bíznak, akik ismerik nevedet, mert nem hagyod el azokat, URam, akik keresnek téged.||14410;14467
14041||.Zsolt.9.12||Énekeljetek az ÚRnak, aki a Sionon lakik; hirdessétek fenséges tetteit a népek között!||9055;15138
14042||.Zsolt.9.13||Mert számon kéri a kiontott vért, megemlékezik róla, nem feledkezik el a szegények jajkiáltásáról.||14423
14043||.Zsolt.9.14||Könyörülj rajtam, URam! Lásd meg nyomorúságomat, amely gyűlölőim miatt ért! Te emelsz föl engem a halál kapujából,||
14044||.Zsolt.9.15||hogy hirdethessem dicsőségedet Sion leányának kapuiban, és örvendezzek szabadításodnak.||
14045||.Zsolt.9.16||A népek a maguk ásta verembe süllyedtek, rejtett hálójukban megakadt a lábuk.||
14046||.Zsolt.9.17||Megismertette magát az ÚR, ítéletet hozott; a gonoszt saját keze munkája ejti el. [Közjáték. Szela]||
14047||.Zsolt.9.18||A Seolba jutnak a gonoszok, oda jut minden olyan nép, amely elfeledkezik Istenről.||
14048||.Zsolt.9.19||Mert nem marad örökre elfelejtve a szegény, a nyomorultak reménye sem vész el végképp.||25532;25533
14049||.Zsolt.9.20||Kelj föl, URam, ne hatalmasodjék el a halandó; vond magad elé ítéletre a népeket!||
14050||.Zsolt.9.21||Rettentsd meg, URam, őket, hadd tudják meg a népek, hogy ők csak halandók.||14068
14051||.Zsolt.10.1|Isten az elnyomottak reménysége|URam, miért állsz távol? Miért rejtőzöl el a szükség idején?||14086
14052||.Zsolt.10.2||A gonoszok kevélyen üldözik a szegényt; essenek saját cselük csapdájába, amelyet koholtak.||14017;13285
14053||.Zsolt.10.3||Dicsekszik lelke kívánságával a gonosz, áldja a fösvényt, és átkot mond az ÚRra.||5698;5699
14054||.Zsolt.10.4||Gőgös megvetéssel nem keresi: Nincs Isten – ez minden gondolata.||14091
14055||.Zsolt.10.5||Útjai mindig szerencsések, távolinak tűnnek neki ítéleteid, minden ellenségét lekicsinyli.||
14056||.Zsolt.10.6||Azt mondja szívében: Semmi sem rendít meg, soha nem jutok bajba.||31069;31070
14057||.Zsolt.10.7||Szája tele átkozódással, csalárdsággal és erőszakkal; nyelve alatt hamisság és álnokság van.||28072;-28076
14058||.Zsolt.10.8||Utcák zugában lapul, titkon megöli az ártatlant, szeme a gyámoltalant lesi.||
14059||.Zsolt.10.9||Leselkedik rejtekhelyén, leselkedik, mint az oroszlán a fedezékben, hogy elragadja a szegényt, mihelyt hálójába foghatja.||14501;14048
14060||.Zsolt.10.10||Összetöri, letiporja a gyámoltalanokat, akik elesnek erejétől.||
14061||.Zsolt.10.11||Azt mondja szívében: Elfelejtett az Isten, elrejtette arcát, nem is lát meg soha!||15502
14062||.Zsolt.10.12||Kelj föl, ÚR Isten, emeld föl kezedet, ne feledkezz el a szegényekről!||
14063||.Zsolt.10.13||Miért vetheti meg Istent a gonosz? Miért mondhatja szívében: Nem lesz számonkérés?||
14064||.Zsolt.10.14||Pedig te látod a bajt, és észreveszed a fájdalmat, hogy kézbe vedd. Rád hagyja magát a gyámoltalan, az árvának is te vagy segítsége.||15504;15505;14956
14065||.Zsolt.10.15||Törd össze a gonosz karját, és kérd számon a bűnösön gonoszságát, egy se maradjon!||13810;15671
14066||.Zsolt.10.16||Király az ÚR mindörökké; a népek kivesznek földjéről.||16419;3492
14067||.Zsolt.10.17||A szegények kívánságát meghallgatod, ó, URam. Megerősíted szívüket, füled figyel rájuk,||14911
14068||.Zsolt.10.18||hogy igazságot szolgáltass az árvának és nyomorultnak, hogy földi ember többé ne rettentsen meg másokat.||
14069||.Zsolt.11.1|Hit a szabadító Istenben|[A karmesternek: Dávidé.] Az ÚRban bízom. Hogy mondhatjátok lelkemnek: Menekülj a hegyre, mint a madár!||7614
14070||.Zsolt.11.2||Mert íme, a gonoszok feszítik már az íjat, ráillesztették nyilukat a húrra, hogy a sötétből az igaz szívűekre lövöldözzenek.||14483
14071||.Zsolt.11.3||Ha az alapokat is lerombolják, mit tehet az igaz?||
14072||.Zsolt.11.4||Az ÚR ott van szent templomában; az ÚR trónja a mennyben van. Szeme látja, szemöldöke megvizsgálja az emberek fiait.||22835;18990
14073||.Zsolt.11.5||Az ÚR megvizsgálja az igazat és a gonoszt, gyűlöli a lelke az álnokság kedvelőjét.||14290;14291;13982
14074||.Zsolt.11.6||Hálót hullat a gonoszokra; tűz, kénkő és égető szél az osztályrészük!||21514
14075||.Zsolt.11.7||Mert az ÚR igaz. Szereti az igazságot, az igazak meglátják az arcát.||5203;14401
14076||.Zsolt.12.1|Az ember szava és Isten beszéde|[A karmesternek: mély hangra. Dávid zsoltára.]||11049
14077||.Zsolt.12.2||Segíts, URam, mert elfogyott a kegyes, eltűntek a hívek az emberek fiai közül!||18834;19214
14078||.Zsolt.12.3||Hamisan szól egyik a másikhoz, hízelgő ajakkal, kétszínűen beszélnek.||19126;-19128;22719;-22721
14079||.Zsolt.12.4||Irtson ki az ÚR minden hízelgő ajkat, minden nyelvet, amely nagyokat mond.||
14080||.Zsolt.12.5||Mert azt mondják: Nyelvünkkel felülkerekedünk, ajkunk velünk van: ki lehetne úrrá rajtunk?||
14081||.Zsolt.12.6||A szegények elnyomása miatt, a nyomorultak nyögése miatt bizony fölkelek – így szól az ÚR –, védelmembe veszem azt, aki arra vágyik.||
14082||.Zsolt.12.7||Az ÚR szavai tiszta beszédek, mint a földbe vájt kohóban megolvasztott ezüst, amelyet hétszer tisztítanak.||14159;16004;17324
14083||.Zsolt.12.8||URam, tarts meg minket, és őrizz meg minket e nemzedéktől fogva mindenkor,||
14084||.Zsolt.12.9||még ha gonoszok járnak is körös-körül, és az alávalóságot fölmagasztalják az emberek között!||17276
14085||.Zsolt.13.1|Bizakodás Isten szeretetében|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||8655;11049
14086||.Zsolt.13.2||URam, még meddig tart ez? Végképp elfelejtkeztél rólam? Meddig rejted el arcodat előlem?||15156;-15159;14051
14087||.Zsolt.13.3||Meddig kell tanakodnom lelkemben, és bánkódnom szívemben naponként? Meddig hatalmaskodhat rajtam ellenségem?||
14088||.Zsolt.13.4||Nézz rám, felelj nekem, URam Istenem! Világosítsd meg a szememet, hogy halálra ne szenderüljek.||
14089||.Zsolt.13.5||Ne mondhassa ellenségem: Legyőztem őt! Ne örüljenek háborgatóim, hogy tántorgok.||14268
14090||.Zsolt.13.6||Mert én bízom kegyelmedben, szívem ujjong szabadításodnak. Hadd énekeljek az ÚRnak, mert jót tett velem!||13975;13988;13989
14091||.Zsolt.14.1|Az emberek romlottsága|[A karmesternek: Dávidé.] Azt mondja szívében a bolond: Nincs Isten. Megromlottak, utálatosságot cselekedtek, nincs, aki jót cselekedjék.||14054;14756
14092||.Zsolt.14.2||Az ÚR letekint a mennyből az emberek fiaira, hogy lássa, van-e közöttük értelmes, aki keresi Istent.||14395
14093||.Zsolt.14.3||Mindnyájan elhajlottak, egyaránt megromlottak, nincs, aki jót cselekedjék, nincs egy sem.||28070;-28076
14094||.Zsolt.14.4||Hát nem tudják azt a gonosztevők, akik úgy eszik népemet, mintha kenyeret ennének, az URat pedig nem hívják segítségül,||15248;22252
14095||.Zsolt.14.5||hogy bizony rettegni fognak, mert Isten az igaz nemzedékkel van?||
14096||.Zsolt.14.6||A szegény tervét kicsúfolhatjátok, de az ÚR az ő bizodalma.||
14097||.Zsolt.14.7||Bárcsak eljönne a Sionról Izráel szabadulása! Amikor az ÚR jóra fordítja népe sorsát, örül majd Jákób, és vigadozni fog Izráel.||14760;10806
14098||.Zsolt.15.1|Az Istennek tetsző élet|[Dávid zsoltára.] URam, ki tartózkodhat sátradban, ki lakhat szent hegyeden?||14259;14260;18361;18362
14099||.Zsolt.15.2||Aki feddhetetlenül jár, igazságot cselekszik, és igazat szól szívében;||
14100||.Zsolt.15.3||nyelvével nem rágalmaz, nem tesz rosszat felebarátjának, és nem hoz gyalázatot rokonaira.||30359;13267
14101||.Zsolt.15.4||A semmirekellő utálatos a szemében, de az URat félőket tiszteli. Esküjét nem vonja vissza, ha kárt vall is.||15640;-15642
14102||.Zsolt.15.5||Nem adja pénzét uzsorára, és nem fogad el vesztegetést az ártatlan rovására. Aki így cselekszik, nem rendül meg soha.||3505;3506;5361;16902
14103||.Zsolt.16.1|Isten fiaié a legszebb örökség|[Dávid bizonyságtétele.] Tarts meg engem, Istenem, mert benned bízom!||
14104||.Zsolt.16.2||Ezt mondom az ÚRnak: Az én URam vagy, nálad nagyobb jó nincs számomra.||
14105||.Zsolt.16.3||A szentekben, akik e földön vannak, és a felségesekben van minden gyönyörűségem.||15583
14106||.Zsolt.16.4||Megsokasodnak fájdalmai azoknak, akik más isten után sietnek, de én nem áldozom nekik véresáldozatot, és nevüket sem veszem ajkamra.||
14107||.Zsolt.16.5||Az ÚR az én osztályrészem és poharam; te tartod kezedben sorsomat.||20445
14108||.Zsolt.16.6||Az én részem kies helyre esett, valóban szép örökség jutott nekem.||
14109||.Zsolt.16.7||Áldom az URat, aki tanácsot ad nekem, bensőm még éjjel is oktat engem.||14892
14110||.Zsolt.16.8||Az ÚRra nézek szüntelen; nem rendülök meg, mert a jobbom felől van.||14321;14693;27043;-27046;15852;15857
14111||.Zsolt.16.9||Ezért örül a szívem, és vigad a lelkem, testem is biztonságban lakik.||
14112||.Zsolt.16.10||Mert nem hagyod lelkemet a sírba jutni, nem engeded, hogy szented rothadást lásson.||15358;15375;15922;15923;27049;18789;-18791
14113||.Zsolt.16.11||Te tanítasz engem az élet ösvényére, nálad teljes az öröm, jobbodon örök gyönyörűség van.||14128
14114||.Zsolt.17.1|Könyörgés szabadításért|[Dávid imádsága.] Hallgasd meg, URam, az igazságot, vedd észre kiáltásomat! Figyelj imádságomra, amely nem csalárd ajakról ered.||13970;13979
14115||.Zsolt.17.2||Tőled jöjjön ítéletem, szemed tekintsen az igazságra.||14591
14116||.Zsolt.17.3||Megvizsgáltad a szívemet, meglátogattál éjjel. Ha próbára teszel, nem találsz bennem semmi rosszat; elhatároztam, hogy nem vétkezem a számmal.||16306;-16308
14117||.Zsolt.17.4||Bármit tettek is az emberek, én ajkad igéjére figyelve őrizkedtem az erőszakosok ösvényeitől.||13380;16084
14118||.Zsolt.17.5||Lépéseim a te ösvényeidhez igazodtak, nem ingadozott a lábam.||
14119||.Zsolt.17.6||Hívtalak, mert te felelhetsz nekem, Istenem! Fordítsd felém füledet, hallgasd meg beszédemet!||
14120||.Zsolt.17.7||Mutasd meg csodálatosan kegyelmedet, te, aki jobboddal megszabadítod támadóiktól a benned bízókat!||
14121||.Zsolt.17.8||Őrizz, mint a szemed fényét, szárnyad árnyékába rejts el engem||
14122||.Zsolt.17.9||a gonoszok elől, akik el akarnak pusztítani; halálos ellenségeim elől, akik körülvesznek engem.||
14123||.Zsolt.17.10||Megkövéredett szívüket bezárták, szájuk kevélyen szól.||
14124||.Zsolt.17.11||Körülvettek most, bármerre lépünk; szemüket ránk szegezik, hogy földre terítsenek.||
14125||.Zsolt.17.12||Olyanok, mint az oroszlán, amely zsákmányra vágyik, vagy mint az oroszlánkölyök a rejtekhelyén.||14059
14126||.Zsolt.17.13||Kelj fel, ó, URam! Szállj szembe vele, és terítsd le, fegyvereddel mentsd meg életemet a gonosztól!||
14127||.Zsolt.17.14||Szabadíts meg kezeddel, ó, URam, az emberektől, a világ embereitől, akiknek osztályrészük ez életben van! Megtöltötted hasukat javaiddal, bővelkednek fiakkal, ami pedig megmarad utánuk, azt gyermekeikre hagyják!||13365;-13370
14128||.Zsolt.17.15||Én pedig meglátom arcodat igazságban, arcod látása megelégít, amikor fölébredek.||13325;13326;22149
14129||.Zsolt.18.1|Győzelmi ének|[A karmesternek: Dávidé, az ÚR szolgájáé, aki azon a napon mondta el az ÚRnak ennek az éneknek a szavait, amelyen az ÚR megszabadította minden ellensége és Saul kezéből.]||8604;8605
14130||.Zsolt.18.2||[Ezt mondta:] Szeretlek URam, én erősségem!||
14131||.Zsolt.18.3||Az ÚR az én kősziklám, váram és szabadítóm, az én Istenem, kősziklám, őbenne bízom; az én pajzsom, üdvösségem szarva, menedékem.||30057
14132||.Zsolt.18.4||Az ÚRhoz kiáltok, aki dicséretre méltó, és megszabadulok ellenségeimtől.||14939;-14941
14133||.Zsolt.18.5||A halál kötelei vettek körül, és az istentelenség árja rettentett engem.||15917;7716;7837;8596;-8598
14134||.Zsolt.18.6||A Seol kötelei vettek körül, és a halál csapdái fogtak meg.||
14135||.Zsolt.18.7||Szükségemben az URat hívtam, és Istenemhez kiáltottam. Meghallotta hangomat templomából, és kiáltásom fülébe jutott.||14110
14136||.Zsolt.18.8||Megindult, megrendült a föld, s a hegyek alapjai inogtak, megindultak, mert haragra gyúlt.||6627;6628
14137||.Zsolt.18.9||Füst szállt fel az orrából, szájából emésztő tűz; izzó parázs gerjedt benne.||30308
14138||.Zsolt.18.10||Lehajtotta az eget, és leszállt, homály volt a lába alatt.||18073
14139||.Zsolt.18.11||Kerúbon járt, és szelek szárnyán suhant.||1938;-1942;15640
14140||.Zsolt.18.12||A sötétséget tette rejtekhelyévé maga körül, mint egy sátrat; a sötét felhőt és sűrű fellegeket.||18733
14141||.Zsolt.18.13||Az előtte lévő fényességből előtűntek felhői jégesővel és izzó parázzsal.||2194;15545;15546
14142||.Zsolt.18.14||Dörgött az ÚR az egekben, zengett a Magasságos; jégeső hullt és izzó parázs.||7362;6075
14143||.Zsolt.18.15||Kilőtte nyilait, és szétszórta őket, villámokat röpített mindenfelé.||6643
14144||.Zsolt.18.16||Előtűnt a vizek medre, és megmutatkoztak a világ alapjai a te feddésedtől, URam, orrod leheletének szelétől.||
14145||.Zsolt.18.17||Lenyúlt a magasból, és fölvett engem, kihúzott a nagy vizekből.||7805;15001;13402
14146||.Zsolt.18.18||Megszabadított erős ellenségemtől, gyűlölőimtől, akik hatalmasabbak voltak nálam.||7854
14147||.Zsolt.18.19||Rám törtek a veszedelmem napján, de az ÚR volt a támaszom.||7837;-7839;14189;-14191
14148||.Zsolt.18.20||Tágas helyre vitt ki engem, kiragadott engem, mert kedvét leli bennem.||
14149||.Zsolt.18.21||Az ÚR megfizetett nekem igazságom szerint, kezem tisztasága szerint fizetett meg nekem.||14010;8624;-8628
14150||.Zsolt.18.22||Mert megőriztem az ÚR útjait, és nem hagytam el gonoszul Istenemet.||9056;9142
14151||.Zsolt.18.23||Minden ítélete előttem van, és rendeléseit nem vetettem el magamtól.||5383;5384;8831;9056
14152||.Zsolt.18.24||Feddhetetlen voltam előtte, őrizkedtem a vétektől.||9056;9255;7884;7885
14153||.Zsolt.18.25||Ezért megfizetett nekem az ÚR igazságom szerint, kezem tisztasága szerint, amely szeme előtt van.||14151;14152
14154||.Zsolt.18.26||Az irgalmashoz irgalmas vagy, a feddhetetlenhez feddhetetlen vagy.||23308
14155||.Zsolt.18.27||A tisztához tiszta vagy, s a visszáshoz visszás vagy.||3547;3548
14156||.Zsolt.18.28||Mert te megtartod a nyomorult népet, és megalázod a kevély szemeket.||17764;17315
14157||.Zsolt.18.29||Mert te gyújtod meg a mécsesemet. Az ÚR, az én Istenem megvilágosítja sötétségemet.||16234;15553;15873
14158||.Zsolt.18.30||Mert általad a táboron is átfutok, Istenemmel a kőfalon is átugrom.||14857;14861;8633
14159||.Zsolt.18.31||Isten útja tökéletes, az ÚR beszéde színtiszta. Pajzsa ő mindazoknak, akik bíznak benne.||14187;8634;14082;16979
14160||.Zsolt.18.32||Mert kicsoda Isten az ÚRon kívül? És kicsoda kőszikla a mi Istenünkön kívül?||8635
14161||.Zsolt.18.33||Isten az, aki erővel övez föl engem, és tökéletessé teszi utamat.||16374;16375
14162||.Zsolt.18.34||Olyanná teszi lábamat, mint a szarvasé, és magaslatokra állít engem.||8637
14163||.Zsolt.18.35||Ő tanítja kezemet a harcra, karom meghajlítja az ércíjat.||7622;-7625;7632;-7668
14164||.Zsolt.18.36||Üdvösséged pajzsát adtad nekem, jobbod támogat, és jóvoltod fölmagasztalt engem.||8143;8223;8224
14165||.Zsolt.18.37||Teret adtál lépteimnek, és nem tántorog a lábam.||
14166||.Zsolt.18.38||Üldözöm ellenségeimet, és elérem őket, nem térek vissza, míg meg nem semmisülnek.||8260;8316;-8318
14167||.Zsolt.18.39||Összetöröm őket, hogy föl sem kelhetnek, lábam elé hullanak.||
14168||.Zsolt.18.40||Mert te öveztél föl engem erővel a harcra, és elém vetetted azokat, akik felkeltek ellenem.||
14169||.Zsolt.18.41||Megadtad, hogy ellenségeim meghátráljanak, és elpusztíthattam gyűlölőimet.||7745;8260;8316;-8318
14170||.Zsolt.18.42||Kiáltoznak, de nincs szabadító, az ÚRhoz kiáltanak, de nem felel nekik.||7949;7958;-7961
14171||.Zsolt.18.43||Apróra töröm őket, mint a szélhordta por, és megtaposom őket, mint az utca sarát.||15310
14172||.Zsolt.18.44||Megmentettél engem a nép pártoskodásaitól, nemzetek fejévé tettél engem. Olyan nép szolgál nekem, amelyet nem ismertem.||8484;8647
14173||.Zsolt.18.45||Amint meghallja fülük szavamat, engedelmeskednek, és az idegenek is hízelegnek nekem.||8219;8220
14174||.Zsolt.18.46||Mert eltikkadtak az idegenek, és reszketve jönnek elő erődeikből.||8222;8223
14175||.Zsolt.18.47||Él az ÚR, és áldott az én kősziklám; magasztaltassék hát üdvösségem Istene.||5773
14176||.Zsolt.18.48||Isten az, aki bosszút áll értem, népeket vet alám,||8651
14177||.Zsolt.18.49||és megment ellenségeimtől. Az ellenem felkelőkkel szemben fölmagasztal, és megszabadít az erőszakos emberektől.||14172;14306
14178||.Zsolt.18.50||Ezért dicsérlek téged, URam, a nemzetek között, és éneket zengek nevednek.||14857;14859;14860;28380
14179||.Zsolt.18.51||Nagy segítséget ad királyának, és irgalmasságot cselekszik fölkentjével, Dáviddal és utódaival mindörökké.||8194;8656;8659
14180||.Zsolt.19.1|Az egek hirdetik Isten dicsőségét|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||11049
14181||.Zsolt.19.2||Az egek beszélik Isten dicsőségét, és keze munkáját hirdeti az égboltozat.||15548;5
14182||.Zsolt.19.3||Nappal a nappalnak mond beszédet, éj éjnek ad jelentést.||28018
14183||.Zsolt.19.4||Nincs szó, sem beszéd, nem hallható a hangjuk:||
14184||.Zsolt.19.5||mégis elhat szózatuk az egész földre, és szavuk a világ végére. Sátrat készített ott a napnak,||28274
14185||.Zsolt.19.6||amely olyan, mint egy vőlegény, aki a szobájából jön ki. Örvend, mint egy hős, hogy pályáját futhatja.||
14186||.Zsolt.19.7||Elindul az ég egyik széléről, s fordulása a másik széléig tart. Nincs semmi, ami elrejtőzhetne heve elől.||
14187||.Zsolt.19.8|Isten igéje tökéletes|Az ÚR törvénye tökéletes, megeleveníti a lelket. Az ÚR bizonyságtétele bizonyos, bölccsé teszi az együgyűt.||14159;16094
14188||.Zsolt.19.9||Az ÚR rendelkezései helyesek, megvidámítják a szívet. Az ÚR parancsa világos, megvilágosítja a szemeket.||16069
14189||.Zsolt.19.10||Az ÚR félelme tiszta, megáll mindörökké. Az ÚR ítéletei változhatatlanok, és minden tekintetben igazságosak.||
14190||.Zsolt.19.11||Kivánatosabbak az aranynál, még a sok színaranynál is. Édesebbek a méznél, még a csurgatott méznél is.||15978;16036;16091
14191||.Zsolt.19.12||Szolgádat is figyelmeztetik: ha megtartja azokat, nagy jutalma van.||3256
14192||.Zsolt.19.13||Ki veheti észre a tévedéseket? A titkos bűnöktől tisztíts meg engem!||2817
14193||.Zsolt.19.14||Tartsd távol szolgádat az önhittségtől is, hogy ne uralkodjék rajtam; akkor feddhetetlen leszek, és sok vétektől tiszta.||14152;7884;7895
14194||.Zsolt.19.15||Legyenek kedvedre valók szám mondásai, és szívem gondolatai legyenek előtted, ó, URam, kősziklám és megváltóm.||15670
14195||.Zsolt.20.1|Könyörgés győzelemért|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||
14196||.Zsolt.20.2||Hallgasson meg téged az ÚR a szükség idején, oltalmazzon meg téged Jákób Istenének neve!||5669;16979
14197||.Zsolt.20.3||Küldjön neked segítséget szent helyéről, és a Sionról támogasson téged!||
14198||.Zsolt.20.4||Emlékezzék meg minden ételáldozatodról, és fogadja kegyesen égőáldozataidat! [Szela]||
14199||.Zsolt.20.5||Cselekedjék veled szíved kívánsága szerint, és teljesítse minden szándékodat!||14207
14200||.Zsolt.20.6||Hogy örvendezzünk szabadításodnak, és Istenünk nevében zászlót lobogtassunk. Teljesítse az ÚR minden kérésedet!||14090;8211;-8215
14201||.Zsolt.20.7||Most tudom, hogy az ÚR megsegíti fölkentjét; meghallgatja őt szent egéből jobbjának segítő erejével.||8145
14202||.Zsolt.20.8||Ezek szekerekben, amazok lovakban bíznak; mi pedig az ÚRnak, a mi Istenünknek nevéről emlékezünk meg.||7663;14399;14602;14603
14203||.Zsolt.20.9||Azok lehanyatlanak és elesnek, mi pedig fölkelünk és megállunk.||
14204||.Zsolt.20.10||URam, segítsd meg a királyt! Hallgass meg minket, mikor hozzád kiáltunk!||
14205||.Zsolt.21.1|Hálaadás a királyért|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||8655
14206||.Zsolt.21.2||URam, a te erődnek örül a király, és felettébb ujjong a te segítségednek.||14090;14130;-14179
14207||.Zsolt.21.3||Megadtad neki szíve kivánságát, és ajkának kérését nem tagadtad meg. [Szela]||14199
14208||.Zsolt.21.4||Sőt eléje vitted javaidnak áldásait, színarany koronát tettél fejére.||16235
14209||.Zsolt.21.5||Életet kért tőled: te adtál neki hosszú életet, örökkévalót és végtelent.||14870;14871;18459;-18463
14210||.Zsolt.21.6||Nagy a dicsősége a te segítséged által, fenséget és méltóságot adtál neki.||8223
14211||.Zsolt.21.7||Sőt áldottá tetted őt örökre, megvidámítottad őt, színed előtt örülhet.||
14212||.Zsolt.21.8||Bizony, a király bízik az ÚRban, és nem inog meg, mert vele van a Magasságos kegyelme.||14151;-14153
14213||.Zsolt.21.9||Kezed utoléri minden ellenségedet, jobbod megtalálja gyűlölőidet.||13956
14214||.Zsolt.21.10||Tüzes kemencévé teszed őket, mikor megjelensz; haragod elnyeli és tűz emészti meg őket.||14137
14215||.Zsolt.21.11||Gyümölcsüket kiveszíted a földről, és magvukat az emberek fiai közül.||15834;18016
14216||.Zsolt.21.12||Mert gonoszságot terveznek ellened, csalárdságot gondolnak, de nem vihetik véghez.||13948;-13951
14217||.Zsolt.21.13||Mert megfutamítod őket, íjad húrját kifeszíted feléjük.||
14218||.Zsolt.21.14||Emelkedjél föl, URam, a te erőddel, hadd énekeljünk, hadd zengedezzünk hatalmadról!||
14219||.Zsolt.22.1|Az igaz ember szenvedése és szabadulása|[A karmesternek: „A hajnali szarvas” dallamára. Dávid zsoltára.]||
14220||.Zsolt.22.2||Én Istenem, én Istenem, miért hagytál el engem? Távol van segítséged jajszavamtól.||24242;24927
14221||.Zsolt.22.3||Én Istenem, kiáltok nappal, de nem hallgatsz meg; éjjel is, és nincs nyugodalmam.||13306
14222||.Zsolt.22.4||Pedig te szent vagy, Izráel dicsérő énekei között trónolsz.||9055
14223||.Zsolt.22.5||Benned bíztak atyáink, bíztak, és megszabadítottad őket.||
14224||.Zsolt.22.6||Hozzád kiáltottak, és megmenekültek; benned bíztak, és nem szégyenültek meg.||15770
14225||.Zsolt.22.7||De én féreg vagyok és nem ember, emberek csúfja és a nép utálata.||18781;18782;24235;24236;24239
14226||.Zsolt.22.8||Mindenki csúfolódik rajtam, aki engem lát; elhúzzák szájukat, és fejüket rázzák:||15845;15846
14227||.Zsolt.22.9||Az ÚRra bízta magát, mentse meg ő! Szabadítsa meg őt, hiszen gyönyörködött benne!||14582
14228||.Zsolt.22.10||Te hoztál ki engem anyám méhéből, és biztonságban voltam anyám emlőin.||15035
14229||.Zsolt.22.11||Születésem óta gondod volt rám, anyám méhétől fogva te voltál Istenem.||14362;18705
14230||.Zsolt.22.12||Ne légy messze tőlem, mert közel a nyomorúság, és nincs, aki segítsen.||
14231||.Zsolt.22.13||Bikák sokasága kerített be engem, körülfogtak Básán bikái.||6280;22481
14232||.Zsolt.22.14||Föltátották rám szájukat, mint a ragadozó és ordító oroszlán.||24218
14233||.Zsolt.22.15||Olyan vagyok, mint a kiöntött víz; minden csontom kificamodott. Szívem olyan lett, mint a viasz, megolvadt bensőmben.||14559
14234||.Zsolt.22.16||Erőm kiszáradt, mint a cserép, nyelvem ínyemhez tapadt, a halál porába fektettél engem.||14376;15589;-15591
14235||.Zsolt.22.17||Mert ebek vettek körül, a gonoszok serege fogott körül engem; átlyukasztották a kezemet és a lábamat.||26912;30772
14236||.Zsolt.22.18||Megszámlálhatnám minden csontomat, ők pedig csak néznek s bámulnak rám.||14226;14227
14237||.Zsolt.22.19||Megosztoznak ruháimon, és köntösömre sorsot vetnek.||26917;26918
14238||.Zsolt.22.20||De te, URam, ne légy messze tőlem; én erősségem, siess segítségemre!||
14239||.Zsolt.22.21||Szabadítsd meg lelkemet a kardtól és egyetlenemet a kutyák karmaiból.||14235;14560
14240||.Zsolt.22.22||Ments meg az oroszlán torkából, és a bivalyok szarvai közül hallgass meg engem!||14826
14241||.Zsolt.22.23||Hadd hirdessem nevedet testvéreimnek, és hadd dicsérjelek a gyülekezetben!||15926;-15928;30055;30056
14242||.Zsolt.22.24||Ti, akik félitek az URat, dicsérjétek őt! Jákób minden utóda: dicsőítsétek őt! Izráel minden magzata: féljétek őt!||14373;16324;16325
14243||.Zsolt.22.25||Mert nem veti meg és nem utálja meg a szegény nyomorúságát. Nem rejti el az arcát előle, és mikor hozzá kiált, meghallgatja.||14042;14564
14244||.Zsolt.22.26||Rólad szól dicsérő énekem a nagy gyülekezetben. Fogadásaimat megadom azok előtt, akik félik őt.||14806;14807
14245||.Zsolt.22.27||Esznek a nyomorultak, és megelégszenek; dicsérik az URat, akik őt keresik. Éljen a szívetek örökké!||14243;18977
14246||.Zsolt.22.28||A föld határáig mindenki megemlékezik az ÚRról, és megtér hozzá. Leborul előtted a föld minden nemzetsége.||15064;23167
14247||.Zsolt.22.29||Mert az ÚRé a királyi hatalom, ő uralkodik a népeken is.||14257;14258
14248||.Zsolt.22.30||Esznek és leborulnak mind, akik gazdagok e földön. Őelőtte hajtanak térdet a halandók, mind, aki nem tarthatja életben a lelkét.||
14249||.Zsolt.22.31||Őt szolgálják a fiak, az Úrról beszélnek az utódoknak.||15854;15855
14250||.Zsolt.22.32||Eljönnek, s hirdetik az utánuk születendő népnek, hogy igaz ő, aki ezt cselekedte!||15023;15614;14753
14251||.Zsolt.23.1|A jó pásztor|[Dávid zsoltára.] Az ÚR az én pásztorom, nem szűkölködöm.||15256;26561;30894;30895
14252||.Zsolt.23.2||Füves legelőkön nyugtat engem, és csendes vizekhez terelget engem.||
14253||.Zsolt.23.3||Lelkemet megvidámítja, az igazság ösvényein vezet engem az ő nevéért.||19793
14254||.Zsolt.23.4||Még ha a halál árnyékának völgyében járok is, nem félek a gonosztól, mert te velem vagy. Vessződ és botod megvigasztal engem.||13965;14693;15358
14255||.Zsolt.23.5||Asztalt terítesz nekem ellenségeim előtt; elárasztod fejem olajjal. Csordultig van a poharam.||15485
14256||.Zsolt.23.6||Bizony jóságod és kegyelmed követ engem életem minden napján, s az ÚR házában lakozom hosszú ideig.||14304
14257||.Zsolt.24.1|A dicső király bevonulása|[Dávid zsoltára.] Az ÚRé a föld s annak teljessége, a földkerekség s annak lakói.||8655;2031
14258||.Zsolt.24.2||Mert ő vetette meg alapját a tengereken és erősítette meg a folyókon.||30594
14259||.Zsolt.24.3||Ki mehet föl az ÚR hegyére, és ki állhat meg szent helyén?||14098;-14102
14260||.Zsolt.24.4||Az ártatlan kezű és tiszta szívű, aki nem adja lelkét hiábavalóságra, és nem esküszik csalárdságra.||
14261||.Zsolt.24.5||Áldást nyer ő az ÚRtól és igazságot szabadító Istenétől.||
14262||.Zsolt.24.6||Ilyen az őt keresők nemzedéke, akik Jákób Istenének arcát keresik. [Szela]||
14263||.Zsolt.24.7||Ti kapuk, emeljétek föl fejeteket, és emelkedjetek föl, ti örökkévaló ajtók! Hadd menjen be a dicsőség királya!||15954
14264||.Zsolt.24.8||Ki a dicsőség királya? Az erős és hatalmas ÚR, a hatalmasan hadakozó ÚR.||
14265||.Zsolt.24.9||Ti kapuk, emeljétek föl fejeteket, és emelkedjetek föl, ti örökkévaló ajtók! Hadd menjen be a dicsőség királya!||14263
14266||.Zsolt.24.10||Ki a dicsőség királya? A seregek URa, ő a dicsőség királya.||14264
14267||.Zsolt.25.1|Könyörgés Istenhez vezetésért|[Dávidé.] URam, hozzád emelem lelkemet!||
14268||.Zsolt.25.2||Istenem, benned bízom, ne szégyenüljek meg, ne örüljenek rajtam ellenségeim.||14223;14224;14088;14089
14269||.Zsolt.25.3||Senki se szégyenüljön meg, aki benned bízik. Azok szégyenüljenek meg, akik ok nélkül elpártolnak tőled.||18248;28267
14270||.Zsolt.25.4||Utaidat, URam, ismertesd meg velem, ösvényeidre taníts meg engem!||13986;14311
14271||.Zsolt.25.5||Vezess igazságodban, és taníts engem, mert te vagy szabadító Istenem. Mindennap benned reménykedem.||14131
14272||.Zsolt.25.6||Emlékezzél meg, URam, irgalmasságodról és kegyelmedről, mert azok öröktől fogva vannak.||15631;15717
14273||.Zsolt.25.7||Ifjúságom vétkeiről és bűneimről ne emlékezz meg! Kegyelmed szerint emlékezzél meg rólam, a te jóvoltodért, URam!||13181
14274||.Zsolt.25.8||Jó és igaz az ÚR, azért útba igazítja a vétkezőket.||
14275||.Zsolt.25.9||Igazságban vezeti az alázatosakat, és az ő útjára tanítja az alázatosakat.||13760
14276||.Zsolt.25.10||Az ÚRnak minden útja kegyelem és hűség azoknak, akik megtartják szövetségét és intéseit.||5612;-5625
14277||.Zsolt.25.11||A te nevedért, URam, bocsásd meg bűneimet, mert sok van.||18598
14278||.Zsolt.25.12||Ki az, aki féli az URat? Megmutatja annak az utat, amelyet válasszon.||14380
14279||.Zsolt.25.13||Annak lelke megmarad a jóban, és utódai öröklik a földet.||14465
14280||.Zsolt.25.14||Az ÚR titka azoknál van, akik őt félik; és szövetségével oktatja őket.||16555
14281||.Zsolt.25.15||Szemem mindig az ÚRra néz, mert ő húzza ki lábamat a csapdából.||14152
14282||.Zsolt.25.16||Tekints rám, és könyörülj rajtam, mert árva és szegény vagyok!||
14283||.Zsolt.25.17||Szívem szorongásai megsokasodtak, nyomorúságaimból szabadíts meg engem!||
14284||.Zsolt.25.18||Lásd meg szegénységemet és gyötrelmemet, bocsásd meg minden bűnömet!||14192
14285||.Zsolt.25.19||Lásd meg ellenségeimet, hogy megsokasodtak; gyilkos gyűlölettel gyűlölnek engem.||14991
14286||.Zsolt.25.20||Őrizd meg lelkemet, és szabadíts meg engem; ne szégyenüljek meg, hogy hozzád menekültem.||
14287||.Zsolt.25.21||Ártatlanság és becsület védelmezzen engem, mert benned reménykedem.||14149;-14152
14288||.Zsolt.25.22||Mentsd ki, Istenem, Izráelt minden bajából!||16214
14289||.Zsolt.26.1|Ártatlan ember imádsága|[Dávidé.] Ítélj meg, URam, mert feddhetetlenül éltem, és az ÚRban bíztam ingadozás nélkül.||14152;14153
14290||.Zsolt.26.2||Vizsgálj meg, URam, és próbálj meg, kutasd át veséimet és szívemet!||16328
14291||.Zsolt.26.3||Mert kegyelmed szemem előtt van, és igazságod szerint járok-kelek.||14073;9227
14292||.Zsolt.26.4||Nem ülök együtt a hamisakkal, és nem tartok az alattomosokkal.||13942;13595
14293||.Zsolt.26.5||Gyűlölöm a rosszak társaságát, és nem ülök együtt a gonoszokkal.||15584;15585
14294||.Zsolt.26.6||Ártatlanságomban mosom kezemet, így járom körbe oltárodat, URam,||5453;5454;14306
14295||.Zsolt.26.7||hogy fennszóval dicsérjelek téged, és elbeszéljem minden csodatettedet.||
14296||.Zsolt.26.8||URam, szeretem a te házadban való lakozást és dicsőséged hajlékának helyét.||14304;8159;8165
14297||.Zsolt.26.9||Ne ragadd el lelkemet a bűnösökkel, életemet a vérontókkal,||13983;14073
14298||.Zsolt.26.10||akiknek kezében gyalázat van, és jobbjuk tele van vesztegetéssel.||
14299||.Zsolt.26.11||Én feddhetetlenül élek, válts meg, és könyörülj rajtam.||14291;-14294
14300||.Zsolt.26.12||Lábam egyenes talajon áll, áldom az URat a nagy gyülekezetben.||13942;14150;14151
14301||.Zsolt.27.1|Békesség Istennél|[Dávidé.] Világosságom és üdvösségem az ÚR, kitől féljek? Életem erőssége az ÚR, kitől remegjek?||22739;15941
14302||.Zsolt.27.2||Ha gonoszok jönnek ellenem, szorongatóim és ellenségeim, hogy felfalják testemet, ők botlanak meg és hullanak el.||14166;14167
14303||.Zsolt.27.3||Ha egy sereg fog is körül, nem fél a szívem. Habár háborúság tör rám, én mégis bízom.||13965;13966
14304||.Zsolt.27.4||Egyet kérek az ÚRtól, azért esedezem: hogy az ÚR házában lakhassam életem minden napján; hogy nézhessem az ÚR szépségét, és gyönyörködhessem templomában.||14256;14580;14581
14305||.Zsolt.27.5||Bizony, elrejt engem hajlékában a veszedelem napján, betakar sátra rejtekében, sziklára emel föl engem.||14368
14306||.Zsolt.27.6||Most is fölemeli fejemet ellenségeim fölé, akik körülöttem vannak; ezért örömmel áldozom sátrában, énekkel zengedezem az ÚRnak.||
14307||.Zsolt.27.7||Halld meg, URam, hangomat, hívlak! Irgalmazz nekem, és hallgass meg engem!||
14308||.Zsolt.27.8||Szívemben hallom, hogy azt mondod: Az én arcomat keressétek! A te arcodat keresem, ó, URam!||
14309||.Zsolt.27.9||Ne rejtsd el előlem arcodat, ne utasítsd el szolgádat haraggal! Te vagy segítőm, ne taszíts el, ne hagyj el engem, szabadító Istenem!||15664
14310||.Zsolt.27.10||Ha apám és anyám elhagynának is, az ÚR magához vesz engem.||18719;18720
14311||.Zsolt.27.11||Taníts meg engem a te utadra, ó, URam! Vezérelj engem egyenes ösvényen az üldözőim miatt.||14270;14271;14275
14312||.Zsolt.27.12||Ne adj át szorongatóim kívánságának, mert hamis tanúk támadtak rám, és erőszakot lihegnek.||14356;7849;15823
14313||.Zsolt.27.13||De én hiszem, hogy meglátom az ÚR jóságát az élők földjén.||
14314||.Zsolt.27.14||Várjad az URat, légy erős, bátorodjék a szíved, és várjad az URat!||18195;14372
14315||.Zsolt.28.1|Isten meghallgat|[Dávidé.] Hozzád kiáltok, URam, kősziklám. Ne fordulj el szótlanul tőlem, mert ha néma maradsz, hasonló leszek a sírba szállókhoz.||15643
14316||.Zsolt.28.2||Halld meg esedezésem hangját, amikor hozzád kiáltok, és amikor fölemelem kezemet szentséged lakhelye felé.||
14317||.Zsolt.28.3||Ne számlálj engem a hitetlenek és gonosztevők közé, akik békességgel szólnak felebarátaikhoz, szívükben pedig gonoszság van.||14297;8564;19250
14318||.Zsolt.28.4||Fizess meg nekik cselekedeteik és gonosz szándékuk szerint. Kezük munkája szerint fizess meg nekik. Add meg nekik, amit érdemelnek!||28036;-28039;29722;29723
14319||.Zsolt.28.5||Mivel nem figyelnek az ÚR cselekedeteire és kezének munkáira, lerontja és nem építi fel őket.||13711;13712;25840;-25842
14320||.Zsolt.28.6||Áldott az ÚR, mert meghallgatta könyörgésem szavát!||14132;14177
14321||.Zsolt.28.7||Erőm és pajzsom az ÚR, benne bízik szívem. Megsegített, ezért örvend a szívem, és hálát adok neki énekemmel.||
14322||.Zsolt.28.8||Népének erőssége az ÚR, és fölkentjének megtartó ereje.||14201
14323||.Zsolt.28.9||Segítsd meg népedet, és áldd meg örökségedet, legeltesd és magasztald fel őt mindörökké!||
14324||.Zsolt.29.1|Isten hatalma a zivatarban|[Dávid zsoltára.] Adjatok az ÚRnak, ti, a Hatalmasnak fiai, adjatok az ÚRnak tiszteletet és dicsőséget!||15536;15537
14325||.Zsolt.29.2||Adjatok dicsőséget az ÚR nevének, imádjátok az URat szent ékességben!||
14326||.Zsolt.29.3||Az ÚR hangja zeng a vizek fölött, a dicsőség Istene mennydörög, az ÚR ott van a nagy vizek fölött.||
14327||.Zsolt.29.4||Az ÚR hangja erős, az ÚR hangja fenséges.||18316
14328||.Zsolt.29.5||Az ÚR hangja cédrusokat tördel, összetöri az ÚR Libánon cédrusait is.||17765;17766
14329||.Zsolt.29.6||Ugrándoztatja Libánont, mint a borjút és Szirjónt, mint a bivalyborjút.||
14330||.Zsolt.29.7||Az ÚR hangja tűzlángokat szór.||19004;19005;29724
14331||.Zsolt.29.8||Az ÚR hangja megrengeti a pusztát, megrengeti az ÚR Kádés pusztáját.||
14332||.Zsolt.29.9||Az ÚR hangjára megellenek a nőstény szarvasok, az ÚR letarolja az erdőket, és templomában mindenki így kiált: Dicsőség!||16239;16240
14333||.Zsolt.29.10||Az ÚR trónol az özönvíz fölött; ott trónol az ÚR, aki király mindörökké.||154;184;-186
14334||.Zsolt.29.11||Az ÚR erőt ad népének, az ÚR megáldja népét békességgel.||5618;5624;8865;8866
14335||.Zsolt.30.1|Hálaadás az életért|[Dávid zsoltára. Templomszentelési ének.]||
14336||.Zsolt.30.2||Magasztallak, URam, hogy fölemeltél engem, és nem engedted, hogy ellenségeim örüljenek rajtam.||8144
14337||.Zsolt.30.3||URam Istenem, hozzád kiáltottam, és meggyógyítottál engem.||
14338||.Zsolt.30.4||URam, felhoztad lelkemet a sírból, fölélesztettél a sírba szállók közül.||15917;14145;-14148
14339||.Zsolt.30.5||Dicsérjétek az URat, ti hívei! Dicsőítsétek szent emlékezetét.||15554
14340||.Zsolt.30.6||Mert csak egy pillanatig tart haragja, de élethossziglan való jóakarata. Este bánat tér be, reggelre itt a vidámság.||18798
14341||.Zsolt.30.7||Jó sorsomban azt mondtam: Nem rendülhetek meg soha.||
14342||.Zsolt.30.8||URam, jóvoltodból megszilárdítottál, mint egy hatalmas hegyet, de mikor elrejtetted arcodat, megrettentem.||8143;8145;15665
14343||.Zsolt.30.9||Hozzád kiáltok, URam! Az én URam irgalmáért könyörgök!||
14344||.Zsolt.30.10||Mit használ nekem a vérem, ha sírba szállok? Dicsér-e téged a por, hirdeti-e igazságodat?||13995;15913
14345||.Zsolt.30.11||Hallgass meg, URam, könyörülj rajtam! URam, légy segítségem!||
14346||.Zsolt.30.12||Siralmamat vígságra fordítottad, leoldoztad gyászruhámat, körülöveztél örömmel.||8420;14172;-14178
14347||.Zsolt.30.13||Ezért zengedezek szentségednek, és nem hallgatok el, URam Istenem, mindenkor hálát adok neked.||
14348||.Zsolt.31.1|A reménység nem szégyenít meg|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||
14349||.Zsolt.31.2||Hozzád menekülök, URam, ne szégyenüljek meg soha! Igazságoddal szabadíts meg engem.||14224;15030
14350||.Zsolt.31.3||Fordítsd felém füledet, hamar szabadíts meg. Légy erős kősziklám, erődített váram, hogy megtarts engem!||15032;16979
14351||.Zsolt.31.4||Mert te vagy kősziklám és védő váram: vezess hát és terelgess engem nevedért.||14277
14352||.Zsolt.31.5||Ments ki engem a hálóból, amelyet titkon vetettek nekem, hiszen te vagy erősségem.||
14353||.Zsolt.31.6||Kezedbe ajánlom lelkemet, te váltasz meg engem, ó, URam, hűséges Isten.||
14354||.Zsolt.31.7||Gyűlölöm a hazug bálványok híveit, én csak az ÚRban bízom.||
14355||.Zsolt.31.8||Hadd vigadjak és örüljek kegyelmednek, noha látod nyomorúságomat, és ismered háborgó lelkemet.||
14356||.Zsolt.31.9||Nem adtál engem az ellenség kezébe, sőt tágas térre állítottad a lábamat.||
14357||.Zsolt.31.10||Könyörülj rajtam, URam, szorult helyzetemben; szemem elhomályosodott a búbánat miatt, odavan testem-lelkem.||13269;13998
14358||.Zsolt.31.11||A bánat miatt elenyészik életem, sóhajtásban múlnak el éveim. Bűnöm miatt megfogyatkozott az erőm, és kiszáradnak csontjaim.||
14359||.Zsolt.31.12||Csúffá lettem tömérdek üldözőm miatt, szomszédaim és ismerőseim félnek tőlem, akik az utcán látnak, elfutnak előlem.||
14360||.Zsolt.31.13||Elfeledtek, akár egy halottat, olyanná lettem, mint egy tönkrement edény.||
14361||.Zsolt.31.14||Mert hallom sokak suttogását, iszonyatosságot mindenfelől. Együtt tanácskoznak ellenem, és azt tervezik, hogy kioltják életemet.||
14362||.Zsolt.31.15||De én benned bízom, URam! Azt mondom: Te vagy Istenem.||14229
14363||.Zsolt.31.16||Életem ideje kezedben van. Szabadíts meg ellenségeim kezéből és üldözőimtől!||13188
14364||.Zsolt.31.17||Világosítsd meg arcodat szolgádon, jóvoltodból tarts meg engem.||13975
14365||.Zsolt.31.18||URam, ne szégyenüljek meg, hogy téged hívlak. Szégyenüljenek meg a gonoszok, és pusztuljanak a Seolba.||14001
14366||.Zsolt.31.19||Némuljanak el a hazug ajkak, amelyek vakmerően szólnak az igaz ellen, kevélységgel és megvetéssel.||16843;14745;14746
14367||.Zsolt.31.20||Mily bőséges a te jóságod, amelyet a téged félőknek tartogatsz, és részelteted benne a hozzád menekülőket az emberek fiai előtt.||18954;28471
14368||.Zsolt.31.21||Elrejted őket jelenléted rejtekében az emberek zendülései elől; sátradban őrzöd őket a perlekedő nyelvektől.||14305;14745;-14747
14369||.Zsolt.31.22||Áldott az ÚR, hogy csodálatosan megmutatta nekem kegyelmét az ostromlott városban!||
14370||.Zsolt.31.23||Én ugyan azt gondoltam ijedtemben, hogy elvetettél szemed elől, te mégis meghallgattad esedezésem szavát, amikor hozzád kiáltottam.||18469;18470
14371||.Zsolt.31.24||Szeressétek az URat mind, ti kedveltjei! Kegyeseit megőrzi az ÚR, de a kevélyen cselekvőknek bőven megfizet!||14415;28036;-28039
14372||.Zsolt.31.25||Legyetek erősek és bátor szívűek, akik az ÚRban reménykedtek!||14304
14373||.Zsolt.32.1|Bűnbánat és bűnbocsánat|[Dávid tanítása.] Boldog az, akinek hamissága megbocsáttatott, vétke elfedeztetett.||28036;28037
14374||.Zsolt.32.2||Boldog ember az, akinek az ÚR nem tulajdonít bűnt, akinek lelkében nincsen csalárdság.||30996;31000
14375||.Zsolt.32.3||Amíg hallgattam, megavultak csontjaim a naphosszat tartó jajgatás miatt.||14358
14376||.Zsolt.32.4||Míg éjjel-nappal rám nehezedett a kezed, ellankadt az életerőm, mint a nyári hőségben. [Szela]||
14377||.Zsolt.32.5||Vétkemet bevallottam neked, bűnömet nem fedeztem el. Azt mondtam: „Bevallom hamisságomat az ÚRnak”, és te elvetted rólam bűnömet, amellyel vétettem. [Szela]||14727;13623;17277;30616
14378||.Zsolt.32.6||Azért hozzád fohászkodjék minden kegyes, amíg még megtalálhat. Ha a nagy vizek áradnának is, nem érhetik el őt.||18712
14379||.Zsolt.32.7||Te vagy oltalmam, te mentesz meg a veszedelemtől. Körülveszel engem a szabadulás örömével. [Szela]||14039;14129
14380||.Zsolt.32.8||Bölccsé teszlek és megtanítalak téged, hogy melyik úton járj; szememmel tanácsollak téged.||14278
14381||.Zsolt.32.9||Ne legyetek oktalanok, mint a ló és az öszvér, amelynek kantárral és zablával kell szorítani az állát, másképpen nem enged neked.||14698;17725;17446
14382||.Zsolt.32.10||Sok bánata van a gonosznak, de aki bízik az ÚRban, azt ő kegyelemmel veszi körül.||16836;18519
14383||.Zsolt.32.11||Örüljetek az ÚRban, ujjongjatok, ti igazak! Vigadozzatok mindnyájan, ti tiszta szívűek!||14384;-14388;25006;-25009
14384||.Zsolt.33.1|Isten dicsőítése|Örvendezzetek az ÚRban, ti igazak, a hívekhez illik a dicséret.||29600;30434;29513
14385||.Zsolt.33.2||Dicsérjétek az URat, citerával, tízhúrú hárfával zengjetek neki!||
14386||.Zsolt.33.3||Énekeljetek neki új éneket, pengessetek lantot lelkesen ujjongva.||14550
14387||.Zsolt.33.4||Mert az ÚR szava igaz, és minden cselekedete hűséges.||16415
14388||.Zsolt.33.5||Szereti az igazságot és a törvényt, az ÚR kegyelmével tele van a föld.||
14389||.Zsolt.33.6||Az ÚR szavára lettek az egek és szájának leheletére minden seregük.||5;6;13482
14390||.Zsolt.33.7||Összegyűjti a tenger vizét, mint egy tömlőbe, tárházakba rakja a mélység vizét.||13479
14391||.Zsolt.33.8||Féljen az ÚRtól az egész föld, rettegjen tőle a földkerekség minden lakója!||13794;13795
14392||.Zsolt.33.9||Mert szólt, és meglett az, parancsolt és előállott.||2;-5
14393||.Zsolt.33.10||Az ÚR elfordítja a nemzetek szándékát, meghiúsítja a népek gondolatait.||12376;13948;-13951;18075
14394||.Zsolt.33.11||Az ÚR szándéka megáll mindörökké, szívének gondolatai nemzedékről nemzedékre.||17014
14395||.Zsolt.33.12||Boldog nép az, amelynek az ÚR az Istene, az a nép, amelyet örökségül választott magának.||5011;5012;8204;8205
14396||.Zsolt.33.13||Letekint az ÚR az égből, lát minden embert.||
14397||.Zsolt.33.14||Székhelyéről lenéz a föld minden lakosára.||
14398||.Zsolt.33.15||Ő formálta mindnyájuk szívét, és jól ismeri minden tettüket.||
14399||.Zsolt.33.16||Nem szabadul meg a király a nagy sereg által, a hős sem menekül meg nagy erejével.||14602
14400||.Zsolt.33.17||Csalódik, aki lovaktól vár szabadítást, nem mentenek meg azok nagy erejükkel.||
14401||.Zsolt.33.18||Ámde az ÚR szemmel tartja az őt félőket, a kegyelmében bízókat.||
14402||.Zsolt.33.19||Kimenti lelküket a halálból, és az éhínségben is eltartja őket.||14488;14411;14412;14416;12973
14403||.Zsolt.33.20||Lelkünk az URat várja, segítségünk és pajzsunk ő.||361
14404||.Zsolt.33.21||Csak őbenne vigad a szívünk, csak az ő szent nevében bízunk!||
14405||.Zsolt.33.22||URam, legyen rajtunk a te kegyelmed, hiszen benned bízunk.||
14406||.Zsolt.34.1|Isten megsegíti övéit|[Dávidé; abból az időből, amikor őrültnek tettette magát Abímelek előtt, aki elűzte, ő pedig elment.]||
14407||.Zsolt.34.2||Áldom az URat minden időben, dicsérete mindig ajkamon van!||15669
14408||.Zsolt.34.3||Az ÚRral dicsekszik lelkem; hallják ezt a szegények, és örülnek.||15805;15806
14409||.Zsolt.34.4||Dicsőítsétek velem az URat, és magasztaljuk együtt az ő nevét!||
14410||.Zsolt.34.5||Kerestem az URat, és meghallgatott engem, minden félelmemből kimentett engem.||18988
14411||.Zsolt.34.6||Akik őrá néznek, felvidulnak, és arcuk nem pironkodik.||14403;13745
14412||.Zsolt.34.7||Ez a szegény kiáltott, és az ÚR meghallgatta, minden bajából kimentette őt.||
14413||.Zsolt.34.8||Az ÚR angyala őrt áll az istenfélők mellett, és megszabadítja őket.||30044;15469;23804
14414||.Zsolt.34.9||Érezzétek és lássátok meg, hogy jó az ÚR! Boldog az az ember, aki hozzá menekül.||30469;19431;19432
14415||.Zsolt.34.10||Féljétek az URat, ti szentjei! Mert akik őt félik, azoknak semmiben nincs fogyatkozásuk.||14371;5612;-5624;19431;19432
14416||.Zsolt.34.11||Az oroszlánok is szűkölködnek, éheznek, de akik az URat keresik, nem nélkülöznek semmi jót.||12975;-12979;16840
14417||.Zsolt.34.12||Jöjjetek, fiaim, hallgassatok rám, megtanítalak titeket az ÚR félelmére!||
14418||.Zsolt.34.13||Ki az az ember, akinek tetszik az élet, és szeretne jó napokat látni?||
14419||.Zsolt.34.14||Tartóztasd meg nyelvedet a gonosztól és ajkadat a csalárd beszédtől.||
14420||.Zsolt.34.15||Kerüld a rosszat, és cselekedjél jót. Keresd a békességet és kövesd.||
14421||.Zsolt.34.16||Az ÚR szeme az igazakon van, és füle az ő kiáltásukra figyel.||
14422||.Zsolt.34.17||Az ÚR arca pedig a gonosztevők ellen fordul, és emlékezetüket is kiirtja a földről.||13983;13984;13752
14423||.Zsolt.34.18||Ha az igazak kiáltanak, az ÚR meghallgatja és minden bajukból kimenti őket.||14040;14382
14424||.Zsolt.34.19||Közel van az ÚR a megtört szívűekhez, és megsegíti a megsebzett lelkeket.||16406;14740
14425||.Zsolt.34.20||Sok baj éri az igazat, de valamennyiből kimenti az ÚR.||27505;29932
14426||.Zsolt.34.21||Megőrzi minden csontját, egy sem törik el közülük.||
14427||.Zsolt.34.22||A gonoszt a gonoszság öli meg, és meglakolnak, akik gyűlölik az igazat.||16607
14428||.Zsolt.34.23||Az ÚR megváltja szolgái lelkét, és senki sem lakol meg, aki hozzá menekül.||19431;19432
14429||.Zsolt.35.1|Könyörgés oltalomért|[Dávidé.] Perelj, URam, a velem perlőkkel, harcolj az ellenem harcolókkal!||
14430||.Zsolt.35.2||Ragadj pajzsot és vértet, és kelj föl segítségemre!||
14431||.Zsolt.35.3||Szegezz dárdát, és rekeszd el üldözőim útját! Mondd lelkemnek: Én vagyok segítséged!||
14432||.Zsolt.35.4||Szégyen, gyalázat érje azokat, akik lelkemet keresik; hátráljanak meg és piruljanak, akik vesztemet tervezik!||19442;14561;15026
14433||.Zsolt.35.5||Legyenek olyanok, mint a polyva a szélben, az ÚR angyala űzze őket.||13994;13375
14434||.Zsolt.35.6||Legyen útjuk sötét és csuszamlós, az ÚR angyala kergesse őket!||
14435||.Zsolt.35.7||Mert ok nélkül, titkon vetették elém hálójukat, és ok nélkül ástak vermet lelkemnek.||
14436||.Zsolt.35.8||Váratlanul érje őket a romlás, fogja meg őket hálójuk, amelyet ők vetettek ki, essenek ők veszedelembe!||
14437||.Zsolt.35.9||Lelkem pedig vigad majd az ÚRban, örvendezik szabadításában.||14129;14130
14438||.Zsolt.35.10||Minden porcikám azt mondja majd: Kicsoda olyan, mint te, URam?! Megszabadítod a nyomorultat a nála erősebbtől, a szegényt és szűkölködőt a rablójától.||14136
14439||.Zsolt.35.11||Hamis tanúk állnak elő, olyat kérdeznek tőlem, amiről nem tudok.||14773
14440||.Zsolt.35.12||Rosszal fizetnek nekem a jóért, hogy megrövidítsék életemet.||14530;14574
14441||.Zsolt.35.13||Pedig amikor ők betegek voltak, zsákruhába öltöztem; böjttel gyötörtem lelkemet, és újra meg újra szívből imádkoztam.||
14442||.Zsolt.35.14||Mintha barátom, testvérem volna, úgy forgolódtam körülötte; mintha anyámat siratnám, úgy görnyedtem a szomorúság miatt.||
14443||.Zsolt.35.15||Ők pedig örültek, amikor megbotlottam, és összegyűltek; idegenek gyűltek össze körülöttem, akiket nem ismertem, gyaláztak engem, és nem nyugodtak;||13571;-13573
14444||.Zsolt.35.16||az ingyenélők léha csúfolkodások közepette fogukat vicsorították rám.||
14445||.Zsolt.35.17||Ó, URam, meddig nézed? Szabadítsd meg lelkemet tombolásuktól, életemet az oroszlánoktól.||14239
14446||.Zsolt.35.18||Dicsérlek a nagy gyülekezetben, az erős nép között magasztallak téged.||14556
14447||.Zsolt.35.19||Ne örüljenek rajtam hazug ellenségeim, akik ok nélkül gyűlölnek, és ne kacsintsanak össze.||14443;14572;14573;16621
14448||.Zsolt.35.20||Mert nem beszélnek békességgel, hanem álnok dolgokat koholnak azok ellen, akik békések e földön.||
14449||.Zsolt.35.21||Föltátották rám szájukat, és hahotázva azt mondták: Láttuk saját szemünkkel!||14572;14573
14450||.Zsolt.35.22||Láttad mindezt, ó, URam, ne hallgass, ó, URam! Ne légy távol tőlem!||14453;15300;15302
14451||.Zsolt.35.23||Kelj föl, ébredj, szolgáltass igazságot, ó, URam, Istenem, az én ügyemben!||14619
14452||.Zsolt.35.24||Ítélj meg engem igazságod szerint, ó, URam, Istenem, hogy ne örüljenek rajtam!||14289;14297
14453||.Zsolt.35.25||Ne mondhassák szívükben: Hahaha! Vágyunk teljesült. Ne mondhassák: Elnyeltük őt!||14450;14570;14573
14454||.Zsolt.35.26||Szégyenüljenek meg, piruljanak mind, akik örülnek, hogy bajban vagyok! Szégyen és gyalázat borítsa el azokat, akik fölfuvalkodtak ellenem!||
14455||.Zsolt.35.27||Vigadjanak és örüljenek, akik igazságomat kívánják! Hadd mondják mindenkor: Nagy az ÚR, aki szolgái előmenetelében gyönyörködik.||
14456||.Zsolt.35.28||Nyelvem hirdeti igazságodat és dicsőségedet minden napon.||
14457||.Zsolt.36.1|Isten az élet forrása|[A karmesternek: Az ÚR szolgájáé, Dávidé.]||
14458||.Zsolt.36.2||A gonosz hamissága felől így gondolkozom szívemben: nincs őelőtte istenfélelem;||
14459||.Zsolt.36.3||Mert azzal hízeleg önmagának, hogy bűnözhet és gyűlölködhet.||
14460||.Zsolt.36.4||Szájának beszéde gonoszság és hamisság; nem tud bölcs lenni és jót cselekedni.||
14461||.Zsolt.36.5||Hiábavalóságot gondol ki ágyában, nem a jó útra áll, és nem veti meg a rosszat.||22663
14462||.Zsolt.36.6||URam, kegyelmed az égig ér, hűséged a felhőkig!||
14463||.Zsolt.36.7||Igazságod olyan, mint Isten hegyei; ítéleteid, mint a nagy mélységek; embert és állatot te tartasz meg, URam!||28310
14464||.Zsolt.36.8||Ó, Istenem, milyen drága a te kegyelmed! Szárnyad árnyékába menekülnek az ember fiai.||14809
14465||.Zsolt.36.9||Dúslakodnak házad bőséges javaiban, gyönyörűséged folyóvizéből itatod meg őket.||
14466||.Zsolt.36.10||Mert nálad van az élet forrása, a te világosságod által látunk világosságot.||26116;26121;26122
14467||.Zsolt.36.11||Terjeszd ki kegyelmedet a téged ismerőkre és igazságodat az igaz szívűekre!||
14468||.Zsolt.36.12||Ne jöjjön ellenem a kevélyek lába, és ne üldözzön engem a gonoszok keze!||
14469||.Zsolt.36.13||Hullanak már a gonosztevők; elveted őket, és nem tudnak fölállni.||
14470||.Zsolt.37.1|Ne irigyeld a bűnösök szerencséjét!|[Dávidé.] Ne bosszankodj az elvetemültek miatt, ne irigykedj a gonosztevőkre!||17148
14471||.Zsolt.37.2||Mert hirtelen levágják őket, mint a füvet, s elfonnyadnak, mint a gyönge növény.||13407;13333
14472||.Zsolt.37.3||Bízzál az ÚRban, és cselekedj jót, e földön lakjál, és élj hűségesen.||
14473||.Zsolt.37.4||Gyönyörködj az ÚRban, és megadja neked szíved kéréseit.||
14474||.Zsolt.37.5||Hagyjad az ÚRra utadat, és bízzál benne, majd ő teljesíti.||
14475||.Zsolt.37.6||Felhozza igazságodat, mint a világosságot, és jogodat, miként a delet.||18862
14476||.Zsolt.37.7||Csendesedjél le az ÚR előtt, és türelmesen várjad őt! Ne bosszankodjál azon, hogy azoknak szerencsés az útjuk, akik álnok tanácsokat követnek.||
14477||.Zsolt.37.8||Szűnj meg haragudni, hagyj fel a heveskedéssel. Ne bosszankodjál, az csak rosszra vinne!||
14478||.Zsolt.37.9||Mert az elvetemültek kipusztulnak; de akik az Úrban remélnek, ők öröklik a földet.||13333;-13357
14479||.Zsolt.37.10||Még egy kevés idő, és nincs gonosz, nézed a helyét, és nem találod.||
14480||.Zsolt.37.11||A szelídek öröklik a földet, és elégedettek lesznek sorsukkal.||5612;-5624;23306
14481||.Zsolt.37.12||Fondorlatot sző a gonosz az igaz ellen, és fogait csikorgatja ellene.||
14482||.Zsolt.37.13||Az ÚR nevet rajta, mert látja, hogy eljön az ő napja.||13951
14483||.Zsolt.37.14||Kardot rántanak a gonoszok, kifeszítik íjaikat, hogy elejtsék a szegényt és nyomorultat, és levágják az egyenes úton járót.||
14484||.Zsolt.37.15||De kardjuk saját szívükbe hatol, és íjuk eltörik.||
14485||.Zsolt.37.16||Jobb a kevés az igaznak, mint a gazdagság a sok gonosznak.||16891;16892
14486||.Zsolt.37.17||Mert a gonoszok karja eltörik, de az igazakat támogatja az ÚR.||14415;-14416;16840
14487||.Zsolt.37.18||Jól ismeri az ÚR a feddhetetlenek napjait, és örökségük örökké megmarad.||
14488||.Zsolt.37.19||Nem szégyenülnek meg a veszedelmes időben sem, jóllaknak az éhínség napjaiban.||14402
14489||.Zsolt.37.20||De a gonoszok elvesznek, és az ÚR ellenségei elenyésznek, még ha olyanok is, mint a mező ékessége: füstként enyésznek el.||13283;-13299
14490||.Zsolt.37.21||Kölcsönt kér a gonosz, és nem fizeti vissza, de az igaz irgalmas és adakozó.||5623;13606;-13611
14491||.Zsolt.37.22||Mert akiket megáld az ÚR, öröklik a földet, és akiket megátkoz, kipusztulnak.||
14492||.Zsolt.37.23||Az ÚR megerősíti annak az embernek lépteit, akinek útját kedveli.||14153;14165;13947
14493||.Zsolt.37.24||Ha megbotlik is, nem esik el, mert az ÚR kézen fogja.||17163;28935;28936
14494||.Zsolt.37.25||Gyermek voltam, és már megvénültem, de nem láttam, hogy elhagyottá lett volna az igaz, sem azt, hogy magzata kenyeret kéregetett volna.||16727;16838
14495||.Zsolt.37.26||Mindennap könyörül és kölcsönad, és magzata áldott.||12922;-12924;15878
14496||.Zsolt.37.27||Kerüld a rosszat, cselekedj jót, és örökké megmaradsz.||16762;17738;17739
14497||.Zsolt.37.28||Mert az ÚR szereti az igazságot, és nem hagyja el kegyeseit. Megőrzi őket örökké, a gonoszok magvát pedig kiirtja.||13376
14498||.Zsolt.37.29||Az igazak öröklik a földet, és mindvégig rajta laknak.||14480
14499||.Zsolt.37.30||Bölcsességet mond az igaz ember szája, és nyelve igazat szól.||
14500||.Zsolt.37.31||Istenének törvénye van szívében, nem ingadoznak léptei.||13943
14501||.Zsolt.37.32||Leselkedik a gonosz az igazra, és halálra keresi.||14058;-14060
14502||.Zsolt.37.33||De az ÚR nem hagyja a kezében, és nem kárhoztatja, amikor ítéletre kerül.||
14503||.Zsolt.37.34||Remélj az Úrban, őrizd meg az ő útját; akkor fölmagasztal téged, és öröklöd a földet. Meglátod, hogy kipusztítja a gonoszokat.||
14504||.Zsolt.37.35||Láttam egy erőszakos, gonosz embert: szétterjeszkedett, mint egy dús lombú, zöldellő fa.||
14505||.Zsolt.37.36||De eltűnt, és íme, nem volt többé, kerestem, de nem volt található.||14690
14506||.Zsolt.37.37||Ügyelj, hogy feddhetetlen légy, vigyázz, hogy becsületes maradj, mert a jövendő a béke emberéé.||14133
14507||.Zsolt.37.38||De a bűnösök mind elvesznek, a gonoszok vége pusztulás.||13294;13298
14508||.Zsolt.37.39||Az igazak megmaradása azonban az ÚRtól van, ő az erősségük a szükség idején.||14039
14509||.Zsolt.37.40||Megsegíti őket az ÚR, és megszabadítja őket; megszabadítja őket a gonoszoktól, és megtartja őket, mert hozzá menekültek.||13338;14173
14510||.Zsolt.38.1|Bűnbánó ember könyörgése|[Dávid zsoltára. Emlékeztetőül.]||
14511||.Zsolt.38.2||URam, ne fenyíts meg haragodban, felindulásodban ne ostorozz engem!||13992
14512||.Zsolt.38.3||Mert nyilaid belém hatoltak, és rám nehezedett a kezed.||12984
14513||.Zsolt.38.4||Nincs ép hely a testemen haragod miatt; nincs békesség a csontjaimban vétkeim miatt.||
14514||.Zsolt.38.5||Mert bűneim elborították fejemet; elhordozhatatlan teherként nehezednek rám.||
14515||.Zsolt.38.6||Megbüdösödtek és elmérgesedtek sebeim oktalanságom miatt.||
14516||.Zsolt.38.7||Ellankadtam, meggörnyedtem nagyon, mindennap úgy járok, mint aki gyászol.||14588
14517||.Zsolt.38.8||Mert derekam megtelt fájdalommal, és nincs ép hely testemen.||
14518||.Zsolt.38.9||Erőtlen és nagyon összetört vagyok, és szívem keserűsége miatt jajgatok.||
14519||.Zsolt.38.10||Uram, előtted van minden kívánságom, és nincs rejtve előled sóhajtásom!||
14520||.Zsolt.38.11||Szívem hevesen dobog, erőm elhagyott, és szemem világa sincs már velem.||14234;13269
14521||.Zsolt.38.12||Szeretteim és barátaim félreállnak az engem ért csapás miatt, rokonaim pedig messze távolodnak.||14359;13312
14522||.Zsolt.38.13||Tőrt vetettek, akik életemre törnek, és akik bajomat keresik, arról beszélnek, hogyan tegyenek tönkre, és csalárdságot koholnak mindennap.||
14523||.Zsolt.38.14||De én, mint a süket, meg se hallom, olyan vagyok, mint egy néma, aki nem nyitja föl száját.||
14524||.Zsolt.38.15||Olyanná lettem, mint aki nem hall, és szájában nincsen ellenvetés.||
14525||.Zsolt.38.16||Mert benned reménykedem, URam, te majd megfelelsz nekik, URam, Istenem!||
14526||.Zsolt.38.17||Mert azt gondolom: Bárcsak ne nevetnének rajtam, amikor lábam meginog, és ne lennének úrrá rajtam!||14443
14527||.Zsolt.38.18||Én bizony közel vagyok az eleséshez, és bánatom mindig előttem van.||
14528||.Zsolt.38.19||Ezért hát bevallom bűneimet, bánkódom vétkeim miatt.||
14529||.Zsolt.38.20||De ellenségeim élnek és erősödnek, megsokasodtak hazug gyűlölőim,||
14530||.Zsolt.38.21||akik a jóért rosszal fizetnek, és ellenem törnek, amikor én jóra törekszem.||14440
14531||.Zsolt.38.22||Ne hagyj el, URam, Istenem, ne távolodj el tőlem!||
14532||.Zsolt.38.23||Siess segítségemre, ó, Uram, szabadítóm!||
14533||.Zsolt.39.1|Vívódó lélek panasza|[A karmesternek, Jedútúnnak: Dávid zsoltára.]||10863
14534||.Zsolt.39.2||Így szóltam: Vigyázok útjaimra, hogy ne vétkezzem nyelvemmel; megzabolázom számat, ha gonosz ember van előttem.||30388
14535||.Zsolt.39.3||Elnémultam, csendben hallgattam, de ez híjával volt a jónak, fájdalmam fokozódott.||
14536||.Zsolt.39.4||Fölhevült a szívem bennem, sóhajomban tűz gerjedt föl, ezért így szólt nyelvem:||
14537||.Zsolt.39.5||Add tudtomra, URam, életem végét és napjaim számát, hogy mennyi is az! Hadd tudjam meg, milyen mulandó vagyok.||15453
14538||.Zsolt.39.6||Íme, arasznyivá tetted napjaimat, és életem semmiség előtted. Bizony merő hiábavalóság minden ember, bárhogyan áll is! [Szela]||16377
14539||.Zsolt.39.7||Árnyékként jár itt az ember; bizony csak hiába szorgoskodik. Rakásra gyűjt, de nem tudja, ki takarítja be azt!||28586;14688;25546
14540||.Zsolt.39.8||Most azért mit reméljek, ó, Uram? Egyedül benned bízom.||
14541||.Zsolt.39.9||Ments ki engem minden álnokságomból, ne tégy engem bolondok csúfjává!||
14542||.Zsolt.39.10||Megnémultam, nem nyitom föl számat, mert te tetted ezt.||13870
14543||.Zsolt.39.11||Vedd le rólam ostorodat, mert kezed fenyítése miatt elpusztulok.||14513;14514
14544||.Zsolt.39.12||Amikor a bűn miatt büntetéssel fenyítesz valakit, elemészted szépségét, mint a moly. Bizony csak egy lehelet minden ember. [Szela]||
14545||.Zsolt.39.13||Halld meg, URam, könyörgésemet, figyelj kiáltásomra, könnyhullatásomra ne maradj néma. Mert jövevény vagyok nálad és zsellér, mint minden ősöm.||
14546||.Zsolt.39.14||Fordítsd el rólam tekintetedet, hadd enyhüljön sorsom, mielőtt elmegyek, és nem leszek többé!||
14547||.Zsolt.40.1|Hálaadó ének|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||
14548||.Zsolt.40.2||Várva vártam az URat, és ő hozzám hajolt, meghallgatta kiáltásomat.||14525
14549||.Zsolt.40.3||Kivont engem a pusztulás gödréből, a sáros fertőből. Sziklára állította lábamat, és megerősítette lépteimet.||14989;15001;15002
14550||.Zsolt.40.4||Új éneket adott a számba: Istenünk dicséretét. Sokan látják ezt, félik az URat, és bíznak benne.||
14551||.Zsolt.40.5||Boldog ember az, aki az ÚRba veti bizodalmát, és nem fordul a kevélyekhez és a hazugságra vetemedőkhöz!||
14552||.Zsolt.40.6||Sokat tettél értünk, URam Istenem, csodáiddal és terveiddel. Nincs hozzád hasonló. Hirdetném és elbeszélném, de több az annál, semhogy fölsorolhatnám.||
14553||.Zsolt.40.7||Véresáldozatot és ételáldozatot nem kedveltél, de megnyitottad fülemet. Égőáldozatot és bűnért való áldozatot sem kívántál.||14739;30205;14707;-14712
14554||.Zsolt.40.8||Akkor azt mondtam: Íme, jövök; a könyvtekercsben írva van felőlem.||
14555||.Zsolt.40.9||Akaratod teljesítésében lelem kedvemet, ó, Istenem, törvényed szívem közepén van.||18748;16034;16044;-16056
14556||.Zsolt.40.10||Hirdetem igazságodat a nagy gyülekezetben; íme, nem zárom be ajkamat, te tudod, ó, URam!||
14557||.Zsolt.40.11||Igazságodat nem rejtem el szívem mélyén, hanem elbeszélem hűségedet és szabadításodat. Nem titkolom el kegyelmedet és igazságodat a nagy gyülekezet előtt.||
14558||.Zsolt.40.12||Te, URam, ne vond meg tőlem irgalmadat, kegyelmed és igazságod védjen meg szüntelen!||
14559||.Zsolt.40.13||Mert annyi baj vett körül, hogy meg se számolhatom. Utolértek bűneim, a végét nem is látom. Számosabbak hajszálaimnál, és a szívem is elhagyott engem.||14514
14560||.Zsolt.40.14||Tessék, URam, neked, hogy megments engem! URam, siess segítségemre!||15025
14561||.Zsolt.40.15||Szégyenüljenek meg és piruljanak mindazok, akik életemre törnek, hogy elveszítsék azt. Riadjanak vissza, és érje gyalázat azokat, akik a bajomat kívánják.||15026
14562||.Zsolt.40.16||Pusztuljanak el gyalázatosságuk miatt, akik azt mondják nekem: Hahaha!||15027
14563||.Zsolt.40.17||Örüljenek és örvendezzenek benned mindazok, akik téged keresnek. Hadd mondhassák mindig, akik vágyódnak szabadításodra: Magasztaltassék föl az ÚR!||15028
14564||.Zsolt.40.18||Noha szegény és nyomorult vagyok, az én Uram gondoskodik rólam. Te vagy segítségem, szabadítóm; ó, Istenem, ne késsél!||15029
14565||.Zsolt.41.1|Elhagyott beteg könyörgése|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||
14566||.Zsolt.41.2||Boldog az, aki törődik a nyomorulttal; a veszedelem napján megmenti azt az ÚR.||23308;24109;-24115
14567||.Zsolt.41.3||Az ÚR megőrzi és élteti őt; boldog lesz e földön, és nem adja oda ellenségei kívánságának.||
14568||.Zsolt.41.4||Az ÚR megerősíti őt betegágyán; bármi is a baja, jobbulást ad neki betegségéből.||
14569||.Zsolt.41.5||Azt mondtam: URam, kegyelmezz nekem, gyógyítsd meg lelkemet, mert vétkeztem ellened!||14377;14727
14570||.Zsolt.41.6||Ellenségeim rosszat mondanak felőlem: Mikor hal már meg, és mikor vész ki a neve?||
14571||.Zsolt.41.7||Aki látogatóba jön, hiábavalóságot beszél. Összegyűjt szívében minden rosszat, azután kimegy az utcára, és kibeszéli.||
14572||.Zsolt.41.8||Gyűlölőim együtt suttognak rólam, gonoszat gondolnak felőlem:||
14573||.Zsolt.41.9||Gyógyíthatatlan métely szállt rá, ezért fekszik itt, és többé nem kel föl!||
14574||.Zsolt.41.10||Még a jóakaróm is, akiben bíztam, aki a kenyeremet ette, az is fölemelte sarkát ellenem.||
14575||.Zsolt.41.11||De te, URam, könyörülj rajtam, és emelj föl engem, hadd fizessek meg nekik!||
14576||.Zsolt.41.12||Abból tudom meg, hogy kedvelsz engem, ha ellenségem nem ujjong fölöttem,||
14577||.Zsolt.41.13||engem pedig támogatsz feddhetetlenségemben, és színed elé állítasz örökre.||
14578||.Zsolt.41.14||Áldott az ÚR, Izráel Istene örökkön-örökké. Ámen, ámen!||
14579||.Zsolt.42.1|MÁSODIK KÖNYV - Vágyódás Isten temploma után|[A karmesternek: Kórah fiainak tanítása.]||11049;11080
14580||.Zsolt.42.2||Amint a szarvas kívánkozik a folyóvízhez, úgy vágyik utánad a lelkem, Istenem!||
14581||.Zsolt.42.3||Isten után szomjazik lelkem, az élő Isten után. Mikor mehetek el, hogy megjelenjek Isten előtt?||
14582||.Zsolt.42.4||Éjjel és nappal könnyhullatásom volt a kenyerem, mikor mindennap azt mondták nekem: Hol van a te Istened?||14226;14227
14583||.Zsolt.42.5||Amikor kiöntöm lelkemet, ezekről emlékezem: milyen nagy csoportban vonultam azelőtt, és milyen hangos ujjongással és hálaadással vezettem az ünneplő sokaságot Isten házáig.||15326
14584||.Zsolt.42.6||Miért csüggedsz el, lelkem, miért nyugtalankodsz bennem? Bízzál Istenben, mert még hálát adok neki az ő szabadításáért!||14585;14590;14595
14585||.Zsolt.42.7||Istenem, elcsügged bennem a lelkem, azért megemlékezem rólad a Jordán földjéről és a Hermónról, a Micár hegyéről.||
14586||.Zsolt.42.8||Örvény örvényt hív elő zuhatagjaid hangjára, minden vízáradásod és hullámod átcsapott fölöttem.||15386
14587||.Zsolt.42.9||Nappal kegyelmét küldte hozzám az ÚR, éjjel éneke volt velem, imádság életem Istenéhez.||
14588||.Zsolt.42.10||Hadd mondjam Istennek, kőszálamnak: Miért feledkeztél el rólam? Miért kell gyászban járnom az ellenség háborgatása miatt?||13963;14592
14589||.Zsolt.42.11||Olyan, mintha csontjaimat zúznák össze, amikor szorongatóim gyaláznak engem, és naponként azt mondják nekem: Hol van a te Istened?||
14590||.Zsolt.42.12||Miért csüggedsz el, lelkem, és miért nyugtalankodsz bennem? Bízzál Istenben, mert még hálát adok neki, az én szabadítómnak és Istenemnek!||14129;14595
14591||.Zsolt.43.1|A hit és reménység diadala|Szolgáltass igazságot nekem, Istenem, és képviseld ügyemet ez istentelen nemzetséggel szemben! Az álnok és hamis embertől szabadíts meg engem!||
14592||.Zsolt.43.2||Hiszen te vagy oltalmazó Istenem, miért vetettél hát el engem? Miért kell gyászban járnom az ellenség háborgatása miatt?||
14593||.Zsolt.43.3||Küldd el világosságodat és igazságodat, azok vezessenek engem! Vigyenek el szent hegyedre és hajlékaidba.||
14594||.Zsolt.43.4||Hadd menjek be Isten oltárához, ujjongó örömöm Istenéhez, és hadd dicsérjelek téged citerával, Istenem, én Istenem!||
14595||.Zsolt.43.5||Miért csüggedsz el, lelkem, miért nyugtalankodsz bennem? Bízzál Istenben, mert még hálát adok neki, az én szabadítómnak és Istenemnek!||14584;14590
14596||.Zsolt.44.1|A megalázott nép könyörgése|[A karmesternek: Kórah fiainak tanítása.]||11049;11080
14597||.Zsolt.44.2||Ó, Istenünk! Fülünkkel hallottuk, atyáink beszélték el nekünk azt a dolgot, amelyet napjaikban, a hajdankor napjaiban cselekedtél.||1842;1845;5931;5932
14598||.Zsolt.44.3||Nemzeteket űztél ki saját kezeddel, őket pedig helyükbe ültetted. Népeket törtél össze, őket pedig kiterjesztetted.||
14599||.Zsolt.44.4||Mert nem fegyverükkel szereztek földet, és nem az ő karjuk segített nekik, hanem a te jobbod, a te karod és a te arcod világossága, mert kedvelted őket.||6113;-6130
14600||.Zsolt.44.5||Te vagy a királyom, ó, Istenem! Rendelj segítséget Jákóbnak!||
14601||.Zsolt.44.6||Általad verjük le szorongatóinkat, nevedben tiporjuk le támadóinkat.||
14602||.Zsolt.44.7||Mert nem az íjamban bízom, és kardom sem véd meg engem,||14202;14399
14603||.Zsolt.44.8||hanem te szabadítasz meg minket szorongatóinktól, és gyűlölőinket te szégyeníted meg.||
14604||.Zsolt.44.9||Istent dicsérjük mindennap, és mindörökké magasztaljuk nevedet. [Szela]||
14605||.Zsolt.44.10||Mégis elvetettél, meggyaláztál minket, és nem vonulsz ki seregeinkkel.||14852
14606||.Zsolt.44.11||Megfutamítottál minket szorongatóink elől, és gyűlölőink kifosztottak bennünket.||
14607||.Zsolt.44.12||Odadobtál minket mint vágójuhokat, és szétszórtál minket a nemzetek között.||28220
14608||.Zsolt.44.13||Nagyon olcsón adtad el népedet, és nem tartottad magasra az árát.||5788
14609||.Zsolt.44.14||Csúfságul vetettél oda minket szomszédainknak, gúnyolnak és nevetnek a körülöttünk levők.||15245
14610||.Zsolt.44.15||Példabeszéd tárgyává tettél a népek között, fejüket csóválják a nemzetek.||19600
14611||.Zsolt.44.16||Gyalázatom naponta előttem van, és arcom szégyene elborít engem||
14612||.Zsolt.44.17||a csúfolók és káromlók szava miatt, az ellenség és a bosszúálló miatt.||15111
14613||.Zsolt.44.18||Mindez utolért minket, mégsem felejtettünk el téged, és nem szegtük meg szövetséged.||
14614||.Zsolt.44.19||Nem pártolt el tőled a szívünk, lépteink sem tértek le ösvényedről;||
14615||.Zsolt.44.20||noha kiűztél minket a sakálok helyére, és reánk borítottad a halál árnyékát.||14254
14616||.Zsolt.44.21||Ha elfelejtettük volna Istenünk nevét, és idegen istenhez emeltük volna föl kezünket,||
14617||.Zsolt.44.22||vajon nem vette volna észre ezt Isten? Mert ő jól ismeri a szív titkait.||16309
14618||.Zsolt.44.23||Bizony érted gyilkolnak minket mindennap; vágójuhoknak tekintenek minket.||28220
14619||.Zsolt.44.24||Kelj fel! Miért alszol, Uram? Kelj föl, ne vess el minket örökre!||14008;23437
14620||.Zsolt.44.25||Miért rejted el arcodat, miért felejted el nyomorúságunkat és elnyomatásunkat?||
14621||.Zsolt.44.26||Bizony porba hanyatlik lelkünk, földhöz tapad a testünk.||15989
14622||.Zsolt.44.27||Kelj föl segítségünkre, ments meg minket a te kegyelmedért!||14277
14623||.Zsolt.45.1|A királyi menyegző|[A karmesternek: „A liliomok”-ra. Kórah fiainak tanítása. Ének a szerelmesről.]||11049;11080
14624||.Zsolt.45.2||Szívemből szép beszéd árad; így szólok: művem a királynak szól. Nyelvem olyan, mint a gyors írnok tolla.||
14625||.Zsolt.45.3||Te vagy a legszebb az ember fiai között, kedvesség árad ajkadról, ezért meg is áld Isten örökre.||17682
14626||.Zsolt.45.4||Kösd derekadra kardodat, te vitéz, dicsőségedet és ékességedet!||
14627||.Zsolt.45.5||Ékességedben légy diadalmas az igazságért, szelídségért és jogosságért, és jobb kezed félelmetes dolgokra tanítson!||
14628||.Zsolt.45.6||Nyilaid hegyesek, a király ellenségeinek szívébe hatolnak; népek hullnak lábad alá.||
14629||.Zsolt.45.7||Trónod, ó, Isten, örökkévaló. Királyi pálcád az igazság pálcája.||30038
14630||.Zsolt.45.8||Szereted az igazságot, gyűlölöd a gonoszságot, azért kent föl Isten, a te Istened társaid fölé az öröm olajával.||30039
14631||.Zsolt.45.9||Mirha, aloé, kasszia illata árad minden öltözetedből; elefántcsont palotákból hárfazene vidámít téged.||
14632||.Zsolt.45.10||Nemes asszonyaid között királylányok, jobb kezed felől a királyné áll ofíri aranyban.||
14633||.Zsolt.45.11||Halld csak, leány, nézd csak, fordítsd ide füledet! Feledd el népedet és apád házát.||
14634||.Zsolt.45.12||Szépségedet a király kívánja. Hiszen urad ő, hódolj hát neki!||
14635||.Zsolt.45.13||Tírusz leánya és a nép gazdagjai ajándékkal hízelegnek neked.||15063;15064
14636||.Zsolt.45.14||Csupa ékesség a király leánya odabent, arannyal van bevonva ruhája.||
14637||.Zsolt.45.15||Hímes öltözetben viszik a királyhoz, társai, a szűzek vonulnak utána; eléd vezetik őket.||
14638||.Zsolt.45.16||Örömmel és vígsággal vezetik be őket; így mennek be a király palotájába.||
14639||.Zsolt.45.17||Atyáid helyébe fiaid lépnek, akiket fejedelmekké teszel az egész földön.||
14640||.Zsolt.45.18||Hadd hirdessem nevedet nemzedékről nemzedékre. Örökkön-örökké dicsérni fognak a népek!||
14641||.Zsolt.46.1|Erős vár a mi Istenünk|[A karmesternek: Kórah fiainak éneke, magas hangra.]||11049;11080
14642||.Zsolt.46.2||Isten a mi oltalmunk és erősségünk; igen biztos segítség a nyomorúságban.||14646;14039
14643||.Zsolt.46.3||Azért nem félünk, ha megindulna is a föld, ha hegyek omlanának is a tenger közepébe.||18801;21512
14644||.Zsolt.46.4||Zúghatnak, tajtékozhatnak hullámai; hegyek rendülhetnek meg háborgásától. [Szela]||
14645||.Zsolt.46.5||Van egy folyam, melynek árja Isten városát örvendezteti, a Felséges szent hajlékait.||
14646||.Zsolt.46.6||Isten van benne, nem rendül meg; megsegíti Isten virradatkor.||9055;14222
14647||.Zsolt.46.7||Nemzetek zajonganak, országok meginognak; ha az ÚR kiengedi hangját, megolvad a föld.||13948;-13952
14648||.Zsolt.46.8||A seregek URa velünk van, Jákób Istene a várunk. [Szela]||
14649||.Zsolt.46.9||Jöjjetek, lássátok az ÚR tetteit, aki pusztává teheti a földet.||
14650||.Zsolt.46.10||Háborúkat némít el a földkerekségen, íjat tör, és kopját ront, harci szekereket éget el.||15139;6115;6116
14651||.Zsolt.46.11||Csendesedjetek el, és ismerjétek el, hogy én vagyok az Isten! Magasztalnak a népek, magasztal a föld is.||
14652||.Zsolt.46.12||A Seregek URa velünk van, Jákób Istene a várunk!||
14653||.Zsolt.47.1|Isten a föld királya|[A karmesternek: Kórah fiainak zsoltára.]||11049;11080
14654||.Zsolt.47.2||Ti népek, mind tapsoljatok, harsogva vigadjatok Istennek.||
14655||.Zsolt.47.3||Mert az ÚR felséges és félelmetes, nagy király az egész földön.||
14656||.Zsolt.47.4||Népeket vet alánk, nemzeteket a lábunk alá.||14857;-14860;11392
14657||.Zsolt.47.5||Kiválasztja örökségünket, Jákób büszkeségét, akit szeret. [Szela]||27618;1562;5766
14658||.Zsolt.47.6||Fölvonul Isten ujjongás közepette; kürtzengéssel közeleg az ÚR.||16225;4023;8173;8174
14659||.Zsolt.47.7||Zengjetek Istennek, énekeljetek! Zengjetek királyunknak, énekeljetek!||
14660||.Zsolt.47.8||Mert Isten az egész föld királya: neki énekeljetek bölcsességgel.||
14661||.Zsolt.47.9||Isten uralkodik a nemzetek fölött, Isten ott ül szentségének trónján.||2215;-2217
14662||.Zsolt.47.10||A népek fejedelmei összegyűltek, mint Ábrahám Istenének népe; mert Istené a föld minden pajzsa. Igen magasságos ő!||
14663||.Zsolt.48.1|Isten városa|[Kórah fiainak zsoltára.]||11049;11080
14664||.Zsolt.48.2||Nagy az ÚR, és méltó a dicséretre Istenünk városában, az ő szent hegyén.||16230;16231
14665||.Zsolt.48.3||Szépen emelkedik az északi oldal felé a Sion hegye, az egész föld öröme, a nagy király városa.||23336
14666||.Zsolt.48.4||Palotáiban Isten van jelen, úgy ismerik ott, mint menedéket.||
14667||.Zsolt.48.5||Mert íme, a királyok összegyűltek, és mindnyájan tovatűntek.||
14668||.Zsolt.48.6||Mihelyt meglátták őt, elcsodálkoztak, megijedtek és szétfutottak.||10098;-10100;15139;-15142
14669||.Zsolt.48.7||Rémület fogta el őket, olyan fájdalom, mint a szülő asszonyé.||
14670||.Zsolt.48.8||A keleti széllel összezúztad Tarsís hajóit.||
14671||.Zsolt.48.9||Amiről hallottunk, azt meg is láttuk a seregek URának városában, Istenünk városában. Örökre megerősítette azt Isten! [Szela]||
14672||.Zsolt.48.10||Kegyelmedről elmélkedünk, Istenem, templomod belsejében.||
14673||.Zsolt.48.11||Amilyen a neved, Istenem, olyan a te dicséreted a föld határáig; jobbod igazsággal teljes.||449
14674||.Zsolt.48.12||Örül Sion hegye, ujjonganak Júda leányai ítéleteden.||14667;14668;14947
14675||.Zsolt.48.13||Járjátok körül a Siont, kerüljétek meg, számoljátok meg tornyait!||
14676||.Zsolt.48.14||Jól nézzétek meg bástyáit, járjátok be palotáit, hogy elmondhassátok a jövő nemzedéknek:||
14677||.Zsolt.48.15||Bizony ez az Isten, a mi Istenünk mindörökké, ő vezet minket mindhalálig!||
14678||.Zsolt.49.1|Az élet rejtélyei|[A karmesternek: Kórah fiainak zsoltára.]||11049;11080
14679||.Zsolt.49.2||Halljátok meg ezt mind, ti népek, figyeljen e világ minden lakója,||
14680||.Zsolt.49.3||közemberek, főemberek, gazdag és szegény egyaránt!||
14681||.Zsolt.49.4||Szám bölcsességet beszél, szívem elmélkedése értelem.||
14682||.Zsolt.49.5||Példabeszédre fordítom fülemet, hárfaszóval kezdem rejtvényemet.||15171;23641
14683||.Zsolt.49.6||Miért féljek a gonosz napokban, amikor nyomorgatóim bűne vesz körül,||
14684||.Zsolt.49.7||akik gazdagságukban bíznak, és nagy vagyonukkal dicsekszenek?||25545;16980
14685||.Zsolt.49.8||Hiszen senki sem válthatja meg testvérét, nem adhat érte váltságdíjat Istennek.||30199
14686||.Zsolt.49.9||Mivel a lélek váltsága drága, végképp le kell mondani róla;||
14687||.Zsolt.49.10||még ha örökké élne is, és nem látná meg a sírgödröt.||
14688||.Zsolt.49.11||De meglátja! A bölcsek is meghalnak, a bolond és ostoba is elvész; gazdagságuk másokra marad.||17415;17416;14539
14689||.Zsolt.49.12||Azt gondolják, hogy házuk örökké megmarad, és lakóhelyük nemzedékről nemzedékre; földjüket magukról nevezik el.||
14690||.Zsolt.49.13||Pedig az ember akkor sem marad meg, ha tisztességben van; hasonlít az állatokhoz, amelyeket levágnak.||13496;-13506;25545;25546
14691||.Zsolt.49.14||Ez a bolondok sorsa, és követőik mégis gyönyörködnek a szavukban. [Szela]||
14692||.Zsolt.49.15||Mint a juhok, úgy kerülnek a sírba, a halál legelteti őket, és reggel már az igazak uralkodnak. Alakjukat elemészti a sír, nem lesz lakásuk.||13500
14693||.Zsolt.49.16||Csak Isten válthatja ki lelkemet a halál kezéből, mikor magához ragad engem. [Szela]||14112;14254;15049;15267
14694||.Zsolt.49.17||Ne félj, ha valaki meggazdagodik, ha házának kincse gyarapszik,||13496;-13506
14695||.Zsolt.49.18||mert semmit sem vihet el magával, ha meghal, kincse nem száll le utána.||29862;13500
14696||.Zsolt.49.19||Ha életében áldottnak vallja is magát, és ha dicsérik is, hogy jót tett magával,||
14697||.Zsolt.49.20||mégis atyái nemzedékéhez jut, többé sohasem lát világosságot.||
14698||.Zsolt.49.21||Mert az ember, ha tisztessége van is, de nincs okossága, hasonlít az állathoz, amelyet levágnak.||14381;17446
14699||.Zsolt.50.1|Az igaz istentisztelet|[Ászáf zsoltára.] Az Istenek Istene, az ÚR szól, és hívja a földet napkelettől napnyugatig.||6448
14700||.Zsolt.50.2||A tökéletes szépségű Sionról ragyog föl az Isten.||16230;15854
14701||.Zsolt.50.3||Eljön a mi Istenünk, és nem hallgat, emésztő tűz van előtte, és erős forgószél körülötte.||18392
14702||.Zsolt.50.4||Hívja az egeket odafenn és a földet, hogy megítélje népét.||17724;2031;2032
14703||.Zsolt.50.5||Gyűljetek elém, kegyeseim, akik áldozattal kötöttetek szövetséget velem!||2180;2183;-2185
14704||.Zsolt.50.6||Az egek hirdetik igazságát, mert Isten a bíró. [Szela]||15394
14705||.Zsolt.50.7||Halld, népem, hadd szóljak! Izráel, hadd tegyek bizonyságot ellened! Isten vagyok én, a te Istened.||5010;5692;-5694;2031;2053;8204;8205
14706||.Zsolt.50.8||Nem feddlek meg véresáldozataidért, sem szüntelen előttem lévő égőáldozataidért.||
14707||.Zsolt.50.9||De nem fogadhatok el bikát a te házadból vagy bakokat a te aklaidból,||18991;-18993
14708||.Zsolt.50.10||mert enyém az erdő minden vadja, az ezernyi hegy minden állata.||14027;14028
14709||.Zsolt.50.11||Ismerem a hegyek minden szárnyasát, és minden az enyém, ami mozog a földön.||
14710||.Zsolt.50.12||Ha megéhezném, nem mondanám meg neked, mert enyém e világ és ami azt betölti.||2031;14257
14711||.Zsolt.50.13||Vajon a bikák húsát eszem-e, és a bakok vérét iszom-e?||
14712||.Zsolt.50.14||Hálával áldozzál Istennek, és teljesítsd a Felségesnek tett fogadalmaidat!||15927;15928
14713||.Zsolt.50.15||Hívj segítségül engem a nyomorúság idején: én megszabadítalak, és te dicsőítesz engem.||13418;14129;14130
14714||.Zsolt.50.16||A gonosznak pedig azt mondja Isten: Hogy mersz beszélni rendeléseimről, és szádra venni szövetségemet?||
14715||.Zsolt.50.17||Hiszen te gyűlölöd a fenyítést, és hátad mögé veted beszédemet!||14716;14718
14716||.Zsolt.50.18||Ha tolvajt látsz, mellé szegődsz, és paráznákkal közösködsz.||
14717||.Zsolt.50.19||Szádat gonoszságra tátod, és nyelved csalárdságot sző.||
14718||.Zsolt.50.20||Leülsz, és testvéred ellen beszélsz, anyád fiát is szidod.||
14719||.Zsolt.50.21||Ezeket teszed, és én hallgassak? Azt gondolod, olyan vagyok, mint te? Megfeddlek téged, és eléd sorolom mindezeket.||5698;-5699
14720||.Zsolt.50.22||Értsétek meg ezt ti, akik megfeledkeztek Istenről, hogy el ne ragadjalak menthetetlenül.||15180;23206;23208
14721||.Zsolt.50.23||Aki hálával áldozik, az dicsőít engem, és aki figyel az útra, annak mutatom meg Isten szabadítását.||14148;-14155
14722||.Zsolt.51.1|Bűnbánat és megújulás|[A karmesternek: Dávid zsoltára]||
14723||.Zsolt.51.2||[abból az időből, amikor Nátán próféta elment hozzá, miután Betsabéval vétkezett.]||8288;-8296
14724||.Zsolt.51.3||Könyörülj rajtam, Istenem, a te kegyelmességed szerint, nagy irgalmasságod szerint töröld el bűneimet!||
14725||.Zsolt.51.4||Moss ki egészen álnokságomból, és vétkeimből tisztíts meg engem!||8264;-8275
14726||.Zsolt.51.5||Mert ismerem bűneimet, és vétkem szüntelen előttem van.||
14727||.Zsolt.51.6||Egyedül ellened vétkeztem, és azt tettem, ami gonosz a szemedben. Ezért igaz, amit mondasz, és helyes az ítéleted.||
14728||.Zsolt.51.7||Íme, én vétekben születtem, és bűnben fogant engem az anyám.||13187
14729||.Zsolt.51.8||Íme, te a szívben levő igazságban gyönyörködsz, és bensőmben bölcsességre tanítasz engem.||
14730||.Zsolt.51.9||Tisztíts meg izsóppal, és tiszta leszek; moss meg, és fehérebb leszek a hónál.||
14731||.Zsolt.51.10||Hallass velem örömöt és vigasságot, hogy örvendezzenek csontjaim, amelyeket összetörtél.||
14732||.Zsolt.51.11||Rejtsd el arcodat vétkeim elől, és töröld el minden álnokságomat!||
14733||.Zsolt.51.12||Tiszta szívet teremts bennem, Istenem, és az erős lelket újítsd meg bennem!||19837
14734||.Zsolt.51.13||Ne vess el arcod elől, és szent lelkedet ne vedd el tőlem!||
14735||.Zsolt.51.14||Add vissza nekem szabadításod örömét, és az engedelmesség lelkével támogass engem.||
14736||.Zsolt.51.15||Hadd tanítsam útjaidra a bűnösöket, hogy a vétkezők megtérjenek hozzád.||
14737||.Zsolt.51.16||Szabadíts meg, mert vért ontottam, Istenem, szabadításom Istene, hogy nyelvem igazságodról zengjen.||8275;8277
14738||.Zsolt.51.17||Uram, nyisd meg ajkamat, hadd hirdesse szám dicséretedet!||
14739||.Zsolt.51.18||Mert te nem kedveled a véresáldozatot, és ha égőáldozatot adnék, abban sem gyönyörködnél.||
14740||.Zsolt.51.19||Isten előtt a töredelmes lélek a kedves áldozat. A töredelmes és bűnbánó szívet, Istenem, nem veted meg!||14424
14741||.Zsolt.51.20||Tégy jót a Sionnal kegyelmed szerint, és építsd föl Jeruzsálem kőfalait!||
14742||.Zsolt.51.21||Akkor majd kedvesek lesznek neked az igaz áldozatok: az égőáldozat és az egészen elégő áldozat; akkor majd áldozhatnak neked bikákat oltárodon.||2748;2887;3009
14743||.Zsolt.52.1|Isten megbünteti a bűnöst|[A karmesternek: Dávid tanítása]||
14744||.Zsolt.52.2||[abból az időből, amikor az edómi Dóég elment, és hírt vitt Saulnak, és ezt mondta neki: Dávid Ahimelek házába ment be.]||7780;7797;7798
14745||.Zsolt.52.3||Mit dicsekszel gonoszságoddal, ó, te nagy hős? Isten kegyelme szüntelen megmarad.||
14746||.Zsolt.52.4||Ártalmamra vagy te, ármánykodó, nyelved olyan, mint az éles borotva!||14079
14747||.Zsolt.52.5||Inkább szereted a gonoszt, mintsem a jót; és inkább hazugságot mondasz, mint az igazságot. [Szela]||
14748||.Zsolt.52.6||Szeretsz minden ártalmas beszédet, és álnok a nyelved.||
14749||.Zsolt.52.7||Romlást hoz rád Isten végleg, megragad, kigyomlál hajlékodból, és kiszaggat téged gyökerestül az élők földjéről. [Szela]||
14750||.Zsolt.52.8||Látják ezt az igazak, és félnek, és őrajta nevetnek majd:||
14751||.Zsolt.52.9||Íme, egy olyan férfi, aki nem Istent fogadta erősségévé, hanem nagy gazdagságában bízott, és gonoszságában volt az ereje!||20198
14752||.Zsolt.52.10||De én olyan vagyok, mint a zöldellő olajfa Isten házában, bízom Isten kegyelmében örökkön-örökké.||
14753||.Zsolt.52.11||Áldalak téged örökké, hogy így tettél, és szentjeiddel együtt nevedben reménykedem, mert jó.||
14754||.Zsolt.53.1|Az emberek romlottsága|[A karmesternek: „A betegség” dallamára. Dávid tanítása.]||14091;-14097
14755||.Zsolt.53.2||A bolond azt mondja szívében, hogy nincs Isten. Megromlottak, és utálatos hamisságot cselekszenek, nincs, aki jót cselekedjék.||
14756||.Zsolt.53.3||Isten letekint a mennyből az emberek fiaira, hogy lássa, van-e közöttük értelmes, aki keresi Istent.||
14757||.Zsolt.53.4||Mindnyájan elhajlottak, és valamennyien megromlottak. Nincsen, aki jót cselekedjen, nincsen még egy sem.||28069;-28072
14758||.Zsolt.53.5||Hát nem okulnak a hamisan cselekvők, akik úgy eszik népemet, mintha kenyeret ennének, akik nem hívják segítségül Istent?||
14759||.Zsolt.53.6||Ott félnek majd nagy félelemmel, ahol nincs félnivaló, mert Isten szétszórja azok csontjait, akik ellened támadtak. Megszégyeníted azokat, mert Isten megvetette őket.||
14760||.Zsolt.53.7||Ó, bárcsak eljönne a Sionról Izráel szabadulása! Örül majd Jákób, és vigad Izráel, amikor az Úr jóra fordítja népe sorsát.||
14761||.Zsolt.54.1|Könyörgés segítségért|[A karmesternek: húros hangszerekre. Dávid tanítása]||
14762||.Zsolt.54.2||[abból az időből, amikor a zífiek elmentek, és azt mondták Saulnak: Nem tudod, hogy Dávid nálunk bujkál?]||7830;7907
14763||.Zsolt.54.3||Istenem, segíts meg engem neved által, és szolgáltass igazságot nekem hatalmaddal!||
14764||.Zsolt.54.4||Istenem, hallgasd meg imádságomat, figyelj szám beszédeire!||
14765||.Zsolt.54.5||Mert idegenek támadtak ellenem, és kegyetlen emberek keresik lelkemet, akik nem is gondolnak Istenre. [Szela]||
14766||.Zsolt.54.6||Íme, Isten az én segítőm, az Úr az én lelkem támogatója.||
14767||.Zsolt.54.7||Visszafordítja a gonoszt ellenségeimre. Igazságod által rontsd meg őket.||
14768||.Zsolt.54.8||Kész szívvel áldozom neked; áldom nevedet, URam, mert jó vagy.||
14769||.Zsolt.54.9||Minden nyomorúságból megszabadítottál engem, és megpihentetted szememet ellenségeimen.||
14770||.Zsolt.55.1|Panasz a hűtlen barátok miatt|[A karmesternek: húros hangszerre. Dávid tanítása.]||
14771||.Zsolt.55.2||Istenem, hallgasd meg imádságomat, és ne rejtőzz el könyörgésem elől!||
14772||.Zsolt.55.3||Figyelj rám, és hallgass meg engem, mert kesergek a bajok miatt, és megzavarodtam||
14773||.Zsolt.55.4||az ellenség hangja és a hitetlenek nyomorgatása miatt, mert romlást zúdítanak rám, és dühödten támadnak engem.||7849;-7852;14439
14774||.Zsolt.55.5||Szívem reszket bensőmben, és halálfélelem tört rám.||
14775||.Zsolt.55.6||Félelem és rettegés fogott el, és borzongás járt át engem.||8592;8344;8404
14776||.Zsolt.55.7||Azt mondtam: Bárcsak szárnyam volna, mint a galambnak! Elrepülnék és megnyugodnék.||
14777||.Zsolt.55.8||Íme, messzire mennék, és a pusztában laknék. [Szela]||
14778||.Zsolt.55.9||Sietve keresnék menedéket e sebes szél, e forgószél elől.||
14779||.Zsolt.55.10||Zavard össze őket, Uram, és oszd meg nyelvüket; mert csak erőszakot és háborgást látok a városban.||
14780||.Zsolt.55.11||Nappal és éjjel körüljárják kőfalait, bent pedig gonoszság és ártalom van.||
14781||.Zsolt.55.12||Veszedelem van benne, és nem távozik tereiről a zsarnokság és csalárdság.||
14782||.Zsolt.55.13||Mert nem ellenség szidalmazott engem, hiszen azt elszenvedném; nem gyűlölőm emelkedett föl ellenem, hiszen elrejtőztem volna előle.||
14783||.Zsolt.55.14||Hanem te, hozzám hasonló halandó, bizalmasom és jó barátom,||8421;8450
14784||.Zsolt.55.15||akivel édes bizalomban éltünk együtt, és akivel Isten házába jártunk a sokasággal együtt.||
14785||.Zsolt.55.16||Jöjjön rájuk a halál, szálljanak elevenen a Seolba, mert gonoszság vett lakozást közöttük!||
14786||.Zsolt.55.17||Én pedig Istenhez kiáltok, és az ÚR megsegít engem.||
14787||.Zsolt.55.18||Este, reggel és délben sóhajtozom és jajgatok, és ő meghallja hangomat.||8415;8416
14788||.Zsolt.55.19||Megszabadítja lelkemet a rám támadóktól, hogy békességem legyen, bár sokan vannak ellenem.||
14789||.Zsolt.55.20||Isten meghallgat, és megalázza őket, akik nem akarnak megváltozni, és nem félik Istent; mert kezdettől fogva ő ül a trónon. [Szela]||8449
14790||.Zsolt.55.21||Kezet emelt a vele békességben lévőkre, megszegte szövetségét.||
14791||.Zsolt.55.22||A vajnál is simább a szája, de szívében háborúság van. Beszéde lágyabb az olajnál, pedig kivont kard az.||
14792||.Zsolt.55.23||Vesd az ÚRra terhedet, és ő gondot visel rólad. Nem engedi sohasem, hogy ingadozzék az igaz.||
14793||.Zsolt.55.24||Istenem, te a veszedelem vermébe taszítod őket; a vérszomjas és álnok emberek életük felét sem érik el. De én benned bízom!||14504;14505;13237;13238
14794||.Zsolt.56.1|Könyörgés nagy veszélyben|[A karmesternek: „A messzi fák galambja” dallamára. Dávid bizonyságtétele, amikor a filiszteusok elfogták Gátban.]||7784;-7787
14795||.Zsolt.56.2||Könyörülj rajtam, Istenem, mert a halandó ember eltipor engem! Mindennap támadnak és nyomorgatnak.||
14796||.Zsolt.56.3||Ellenségeim mindennap bosszút lihegnek ellenem; bizony sokan hadakoznak ellenem gőgösen.||7784;7841;7842
14797||.Zsolt.56.4||Mikor félnem kellene is, én benned bízom.||
14798||.Zsolt.56.5||Istenben, akinek igéjét dicsőítem; Istenben bízom, nem félek, ember mit árthatna nekem?||
14799||.Zsolt.56.6||Minduntalan kiforgatják szavaimat, minden gondolatukkal azon vannak, hogy ártsanak nekem.||
14800||.Zsolt.56.7||Egybegyűlnek, elrejtőznek, lépteimet lesik, mert lelkemet kívánják.||7833;7842
14801||.Zsolt.56.8||Megmenekülhetnek-e gonoszságuk ellenére? Pusztítsd el haragoddal e népeket, Istenem!||
14802||.Zsolt.56.9||Számon tartod bujdosásomat, gyűjtsd tömlődbe könnyeimet, vajon nincsenek-e benne könyvedben?!||
14803||.Zsolt.56.10||Meghátrálnak majd ellenségeim, amikor hozzád kiáltok, ebből tudom meg, hogy Isten velem van.||
14804||.Zsolt.56.11||Dicsérem Istent ígéretéért, dicsérem az URat ígéretéért.||
14805||.Zsolt.56.12||Istenben bízom, nem félek, ember mit árthatna nekem?!||
14806||.Zsolt.56.13||Istenem, tartozom a neked tett fogadalmaimmal, megadom neked hálaáldozatomat.||14244;14935;14129;14130
14807||.Zsolt.56.14||Mert megszabadítottad lelkemet a haláltól, sőt lábamat az eleséstől, hogy Isten előtt járjak az élet világosságában.||7837;7838
14808||.Zsolt.57.1|Bizalom Istenben|[A karmesternek: a „Ne veszíts el” dallamára. Dávid bizonyságtétele, amikor Saul elől a barlangba menekült.]||7789;7840;-7843
14809||.Zsolt.57.2||Könyörülj rajtam, Istenem, könyörülj rajtam, mert hozzád menekül a lelkem, és szárnyad árnyékában keresek oltalmat, amíg elvonul a veszedelem.||14464;5769;5770
14810||.Zsolt.57.3||A magasságos Istenhez kiáltok, Istenhez, aki jót végez felőlem.||16305;7596;7828
14811||.Zsolt.57.4||Segítséget küld a mennyből, és megtart engem, megcsúfolja azt, aki elnyelne engem. [Szela] Isten elküldi kegyelmét és hűségét.||14871
14812||.Zsolt.57.5||Oroszlánok között vagyok, tűzokádók között fekszem, akiknek foga lándzsa és nyíl, nyelve pedig éles kard.||30392;30394
14813||.Zsolt.57.6||Magasztaljanak téged az egekig, Istenem, az egész földön legyen ott a dicsőséged!||15813;15814
14814||.Zsolt.57.7||Hálót vetettek a lábamnak, lelkem meggörnyedt. Vermet ástak nekem, de ők estek bele. [Szela]||14017;14045
14815||.Zsolt.57.8||Kész a szívem, Istenem, kész a szívem. Hadd énekeljek és zengedezzek!||15809;-15814
14816||.Zsolt.57.9||Serkenj föl, dicsőségem, serkenj föl, lant és hárfa, hadd költsem föl a hajnalt!||13981
14817||.Zsolt.57.10||Hálát adok neked, Uram, a népek között, és zengedezek neked a nemzetek között.||15811
14818||.Zsolt.57.11||Mert az egekig ér a te kegyelmed és a felhőkig a te hűséged.||14462
14819||.Zsolt.57.12||Magasztaljanak az egekig, Istenem, az egész földet töltse be dicsőséged!||
14820||.Zsolt.58.1|Isten igazságot tesz a földön|[A karmesternek: a „Ne veszíts el” dallamára. Dávid bizonyságtétele.]||
14821||.Zsolt.58.2||Valóban igazat szóltok, ti hatalmasok? Igazságosan ítéltek-e, ti emberek fiai?||15293;15294
14822||.Zsolt.58.3||Vagy inkább hamisságot forgattok szívetekben, kezetek hamisan mér e földön?||
14823||.Zsolt.58.4||A gonoszok világra jöttük óta pártütők; a hazugok már anyjuk méhétől fogva tévelyegnek.||
14824||.Zsolt.58.5||Mérgük olyan, mint a kígyó mérge; olyanok, mint a süket vipera, amelynek be van zárva a füle.||
14825||.Zsolt.58.6||Ezért nem hallja a varázsló szavát, sem a kígyóbűvölő igézését, aki jártas a varázslásban.||
14826||.Zsolt.58.7||Istenem, törd össze szájukban a fogakat; az oroszlánok állkapcsát törd össze, URam!||14059;14240
14827||.Zsolt.58.8||Olvadjanak el, folyjanak szét, mint a víz! Ha lőni akarnak, nyilaik legyenek tompák.||13456;13457
14828||.Zsolt.58.9||Múljanak el, mint a csiga, amely szétmállik, vagy mint az asszony koraszülöttje, aki nem látta meg a napvilágot.||
14829||.Zsolt.58.10||Mielőtt megéreznék fazekaitok a tövis tüzét, elragadja azt a forgószél, akár zöld, akár száraz.||
14830||.Zsolt.58.11||Örül az igaz, ha látja a bosszúállást, lába a gonosz vérében fürdik.||14383;14692;14693
14831||.Zsolt.58.12||Az emberek pedig ezt mondják: Mégiscsak van jutalma az igaznak, bizony van ítélő Isten e földön!||28036;-28041
14832||.Zsolt.59.1|Könyörgés oltalomért|[A karmesternek: a „Ne veszíts el” dallamára. Dávid bizonyságtétele, amikor Saul embereket küldött, hogy figyeljék a házát, és megöljék őt.]||
14833||.Zsolt.59.2||Szabadíts meg engem ellenségeimtől, Istenem, ments meg a rám támadóktól!||7715;7716
14834||.Zsolt.59.3||Szabadíts meg a gonosztevőktől, és segíts meg engem a vérontó emberekkel szemben.||
14835||.Zsolt.59.4||Mert íme, lelkem után leselkednek, összegyűlnek ellenem az erősek, pedig sem hibám, sem vétkem nincs, URam!||7761;7762
14836||.Zsolt.59.5||Bár nincs bűnöm, sietve ellenem készülnek. Kelj fel segítségemre, és lásd meg őket!||14005;14451
14837||.Zsolt.59.6||Te, URam, Seregek Istene, Izráel Istene, kelj föl! Büntesd meg mind e népeket, ne könyörülj senkin, aki hamisságot cselekszik. [Szela]||14801
14838||.Zsolt.59.7||Este megjelennek, ordítanak, mint az eb, körüljárják a várost.||
14839||.Zsolt.59.8||Íme, szájukkal üvöltenek, ajkuk között kard van, mert azt gondolják: Kicsoda hallja meg?||14746;14812
14840||.Zsolt.59.9||Te pedig, URam, nevetsz rajtuk, és csúffá teszed mind e népeket.||13951
14841||.Zsolt.59.10||Te vagy az erőm, rád figyelek, mert Isten az én váram.||
14842||.Zsolt.59.11||Elém jön kegyelmes Istenem, és látnom engedi ellenségeim vesztét.||14769;7745;7916;8012
14843||.Zsolt.59.12||Ne öld meg őket, hogy népem ne felejtsen! Tedd őket bujdosóvá hatalmaddal, és alázd meg őket, Uram, mi pajzsunk!||14952
14844||.Zsolt.59.13||Szájukban vétek ajkuk beszéde, ejtse csapdába őket kevélységük, mert csak átkot és hazugságot szólnak.||7849
14845||.Zsolt.59.14||Veszítsd el őket haragodban, veszítsd el őket, hogy ne legyenek! Hadd tudják meg egészen a föld határáig, hogy Isten uralkodik Jákób fölött. [Szela]||14801
14846||.Zsolt.59.15||Este visszatérnek, vonítanak, mint az ebek, körüljárják a várost.||
14847||.Zsolt.59.16||Élelem után kószálnak, és ha nem laknak jól, nyüszítenek.||
14848||.Zsolt.59.17||Én pedig hatalmadról énekelek, minden reggel kegyelmedet magasztalom; mert váram vagy és menedékem nyomorúságom napján.||13981
14849||.Zsolt.59.18||Én erősségem, neked énekelek! Mert Isten az én váram. Ő az én kegyelmes Istenem!||16979
14850||.Zsolt.60.1|Isten megaláz, de fel is magasztal|[A karmesternek: „A liliomok” dallamára. Dávid tanító bizonyságtétele,]||
14851||.Zsolt.60.2||[amikor a naharaimi és a cóbai arámokkal harcolt, Jóáb pedig visszafordult, és megverte az edómiakat, tizenkétezer embert a Sós-völgyben.]||8213;8222;8223
14852||.Zsolt.60.3||Istenem, elvetettél minket, elszélesztettél minket. Megharagudtál ránk, de állíts helyre minket!||14605;14606;8011;8012;8017
14853||.Zsolt.60.4||Megrendítetted az országot, szétszakítottad. Gyógyítsd be romlásait, mert megingott.||
14854||.Zsolt.60.5||Nehéz dolgokat láttattál népeddel; bódító borral itattál minket.||8011;-8016
14855||.Zsolt.60.6||De zászlót adtál a téged félőknek, hogy megmenekülhessenek az íj elől. [Szela]||
14856||.Zsolt.60.7||Segíts jobboddal, és hallgass meg minket, hogy megszabaduljanak kedveltjeid!||15814
14857||.Zsolt.60.8||Szent helyén azt mondta Isten: Örvendezve osztom ki Sikemet, és mérem ki Szukkót völgyét.||15815;15853;15854
14858||.Zsolt.60.9||Enyém Gileád, és enyém Manassé, Efraim sisak a fejemen, Júda pedig az uralkodói pálcám.||1481;-1483
14859||.Zsolt.60.10||Móáb a mosdómedencém, Edómra teszem rá sarumat, nekem örül Filisztea!||4463;4464;8212
14860||.Zsolt.60.11||Ki vezet engem az erős városba? Ki kísér el Edómig?||10905
14861||.Zsolt.60.12||Csak nem te magad, Istenem, bár megvetettél minket, s nem vonultál ki seregeinkkel?||14158
14862||.Zsolt.60.13||Segíts meg minket nyomorgatóink ellen, mert az emberi segítség hiábavaló.||14854;8011;-8016
14863||.Zsolt.60.14||Istennel győzelmet aratunk, és ő tapossa el ellenségeinket.||8253;8254
14864||.Zsolt.61.1|Vágyódás Istenhez|[A karmesternek: húros hangszerre. Dávidé.]||
14865||.Zsolt.61.2||Hallgasd meg kiáltásomat, Istenem, figyelj könyörgésemre!||13979
14866||.Zsolt.61.3||A föld széléről kiáltok hozzád, mert elepedt a szívem. Vigyél engem innen a sziklára, hiszen az magas nekem!||
14867||.Zsolt.61.4||Mert te vagy az én menedékem és erős bástyám az ellenség ellen.||16979
14868||.Zsolt.61.5||Hadd lakozzam sátradban mindörökké, hadd meneküljek szárnyad oltalmába! [Szela]||14464
14869||.Zsolt.61.6||Mert te, Istenem, hallottad fogadalmaimat; a nevedet félőkkel együtt adtál örökséget nekem.||27230
14870||.Zsolt.61.7||Adj napokat a király napjaihoz, évei nemzedékről nemzedékre érjenek!||14209
14871||.Zsolt.61.8||Isten előtt trónoljon örökké; rendeld ki kegyelmedet és hűségedet, hogy őrizzék meg őt.||8207;14811;15412;15413
14872||.Zsolt.61.9||Így majd szüntelen nevedet éneklem, és mindennap teljesítem fogadalmaimat.||14218;14806;14807
14873||.Zsolt.62.1|Megnyugvás Istenben|[A karmesternek, Jedútúnnak: Dávid zsoltára.]||10863
14874||.Zsolt.62.2||Csak Istenben nyugszik meg lelkem, tőle jön szabadulásom.||8224
14875||.Zsolt.62.3||Csak ő az én kősziklám és szabadítóm; ő az én oltalmam, azért nem rendülök meg teljesen.||
14876||.Zsolt.62.4||Meddig támadtok még egy ember ellen, meddig törtök ellene valamennyien, mint megroskadt fal és düledező kerítés ellen?||
14877||.Zsolt.62.5||Csak arról tanácskoznak, hogyan vessék le őt méltóságából. Hazugságban telik kedvük, szájukkal áldanak, de szívükben átkoznak. [Szela]||
14878||.Zsolt.62.6||Csak Istenben nyugszik meg lelkem, mert tőle van reménységem.||16177
14879||.Zsolt.62.7||Csak ő az én kősziklám és szabadítóm, ő az én oltalmam, azért nem rendülök meg.||16979
14880||.Zsolt.62.8||Istennél van szabadulásom és dicsőségem; ő az én erős kősziklám, Istennél van menedékem.||14867
14881||.Zsolt.62.9||Bízzatok őbenne mindenkor, ti népek, öntsétek ki előtte szíveteket. Isten a mi menedékünk. [Szela]||
14882||.Zsolt.62.10||Bizony hiábavalóak a közemberek fiai, és hazugok a főemberek fiai. Ha egy mérleg serpenyőjébe vetnék őket, mind alábbvalók lennének a semminél.||13614;13615
14883||.Zsolt.62.11||Ne bízzatok zsarolt javakban, és rablott dologgal ne kevélykedjetek. Ha gyarapszik is vagyonotok, ne abban bizakodjatok.||
14884||.Zsolt.62.12||Egyszer szólt Isten, és két dolgot hallottam: azt, hogy a hatalom Istené,||
14885||.Zsolt.62.13||és tiéd, URam, a kegyelem is. Bizony megfizetsz mindenkinek a cselekedete szerint!||
14886||.Zsolt.63.1|Sóvárgás Isten után|[Dávid zsoltára abból az időből, amikor Júda pusztájában volt.]||8608
14887||.Zsolt.63.2||Ó, Isten, te vagy az én Istenem! Téged keres, téged szomjaz a lelkem, utánad sóvárog testem, mint a kiszáradt, elepedt föld, amelynek nincs vize,||14580;14304;14305
14888||.Zsolt.63.3||hogy láthassalak téged a szent helyen, szemlélhessem hatalmadat és dicsőségedet.||14583
14889||.Zsolt.63.4||Hiszen kegyelmed jobb az életnél. Ajkam hadd dicsérjen téged!||15003
14890||.Zsolt.63.5||Hadd áldjalak ezért életem fogytáig, hadd emeljem föl kezemet a te nevedben!||16411
14891||.Zsolt.63.6||Mintha zsíros falatokkal és kövérséggel telne meg lelkem, amikor víg ajakkal dicsér téged a szám!||
14892||.Zsolt.63.7||Rád gondolok ágyamban, őrváltásról őrváltásra rólad elmélkedem.||14109
14893||.Zsolt.63.8||Mert te voltál segítségem, és szárnyad árnyékában örvendeztem.||
14894||.Zsolt.63.9||Ragaszkodik hozzád a lelkem, jobbod megtámogat engem.||
14895||.Zsolt.63.10||Azok pedig, akik halálra keresik lelkemet, a föld mélységeibe jutnak,||
14896||.Zsolt.63.11||kard martalékául esnek, és sakálok eledelévé lesznek.||8011;8012
14897||.Zsolt.63.12||A király pedig örvendezni fog Istenben; dicsérik őt mindazok, akik rá esküsznek, de a hazugok szája be lesz dugva.||14129;-14131
14898||.Zsolt.64.1|Isten megfizet|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||
14899||.Zsolt.64.2||Hallgasd meg szavamat, Istenem, amikor panaszkodom, az ellenség rettentésétől mentsd meg életemet!||
14900||.Zsolt.64.3||Rejts el engem a rosszakarók fondorlata elől, a gonosztevők csődülete elől,||
14901||.Zsolt.64.4||akik megélesítik nyelvüket, mint a kardot, és sértő beszédükkel mint nyíllal céloznak,||14746;14747
14902||.Zsolt.64.5||hogy rejtekükből lövöldözzenek a feddhetetlenre; hirtelen meglövik, és nem félnek.||14070
14903||.Zsolt.64.6||Megátalkodottak gonosz szándékukban; titokban megegyeznek, hogy tőrt vetnek, mert így beszélnek: Ki látja meg?!||
14904||.Zsolt.64.7||Álnokságokat koholnak, és a koholt tervet végrehajtják. Mert az ember bensője és szíve kikutathatatlan.||
14905||.Zsolt.64.8||De Isten meglövi őket, hirtelen nyíl üt sebet rajtuk.||16623
14906||.Zsolt.64.9||Elejti őket, saját nyelvük lesz ellenük; fejét csóválja mindenki, aki csak látja őket.||
14907||.Zsolt.64.10||Akkor félelem fog el minden embert, és hirdetni fogják Isten tetteit, megértik cselekedeteit.||
14908||.Zsolt.64.11||Örvendeni fog az ÚRban az igaz, és hozzá menekül. És dicséretet mondanak a tiszta szívűek.||14384
14909||.Zsolt.65.1|Hálaadás lelki és testi javakért|[A karmesternek: zsoltár, Dávid éneke.]||
14910||.Zsolt.65.2||Tied a hódolat, a dicséret a Sionon, Istenem, és neked teljesítik ott a fogadalmakat.||14664;14665
14911||.Zsolt.65.3||Ó, könyörgést meghallgató! Hozzád folyamodik minden ember.||
14912||.Zsolt.65.4||Bűneim erőt vettek rajtam, de te megbocsátod vétkeinket.||
14913||.Zsolt.65.5||Boldog, akit kiválasztasz és magadhoz fogadsz, hogy udvaraidban lakozzon. Hadd teljünk be házad javaival, templomod szentségével!||15323;15329;15330
14914||.Zsolt.65.6||Csodálatos dolgokkal felelsz nekünk igazságod szerint, szabadító Istenünk, mindenki bizodalma e föld határáig és a messzi tengereken,||
14915||.Zsolt.65.7||aki hegyeket formáltál erőddel, és hatalommal övezted körül magad,||
14916||.Zsolt.65.8||aki lecsillapítottad a tengerek moraját, hullámaik zúgását és a népek háborgását.||23438
14917||.Zsolt.65.9||Félnek jeleidtől még a föld szélén lakók is; megörvendezteted napkelet és napnyugat tájait.||
14918||.Zsolt.65.10||Meglátogatod a földet és elárasztod, nagyon meggazdagítod. Isten folyója tele van vízzel. Gabonát szerzel az embereknek, mert úgy határoztál.||13821;13822
14919||.Zsolt.65.11||Megitatod barázdáit, göröngyeit szétlapítod, záporesővel meglágyítod, termését megáldod.||
14920||.Zsolt.65.12||Megkoronázod az esztendőt jóvoltoddal, és nyomodban bőség fakad.||
14921||.Zsolt.65.13||A puszta legelőit vízzel öntözöd, és vígság övezi a halmokat.||15056;15069
14922||.Zsolt.65.14||A legelőket nyájak lepik el, és a völgyeket gabona borítja; ujjonganak és énekelnek.||16386;16387
14923||.Zsolt.66.1|Isten csodálatos útjai|[A karmesternek: zsoltárének.] Örvendezz Istennek, ó, te egész föld!||
14924||.Zsolt.66.2||Énekeljétek neve dicsőségét, tegyétek dicsőségessé dicséretét!||
14925||.Zsolt.66.3||Mondjátok Istennek: Mily csodálatosak a te műveid! Hatalmad nagy volta miatt hízelegnek neked ellenségeid.||14173
14926||.Zsolt.66.4||Az egész föld leborul előtted, neked énekel, énekli neved dicséretét. [Szela]||
14927||.Zsolt.66.5||Jöjjetek, és lássátok Isten tetteit: csodálatos tetteit az emberek fiain.||14649;14920;-14922
14928||.Zsolt.66.6||A tengert szárazzá változtatta, a folyón gyalog mentek át; ott örvendeztünk neki.||1910;1911;5907;-5910
14929||.Zsolt.66.7||Örökké uralkodik hatalmával, szemmel tartja a népeket, hogy az engedetlenek föl ne fuvalkodjanak magukban. [Szela]||
14930||.Zsolt.66.8||Áldjátok, népek, a mi Istenünket, és harsogjátok dicséretét!||
14931||.Zsolt.66.9||Megeleveníti lelkünket, és nem engedi, hogy lábunk megtántorodjon.||
14932||.Zsolt.66.10||Mert megpróbáltál minket, Istenünk, megtisztítottál, mint az ezüstöt.||
14933||.Zsolt.66.11||Hálóba vetettél minket, terhet raktál a hátunkra.||
14934||.Zsolt.66.12||Embert ültettél fejünkre, tűzbe-vízbe jutottunk, de bőségre hoztál ki bennünket.||14863
14935||.Zsolt.66.13||Égőáldozatokkal megyek házadba, megfizetem neked fogadalmaimat,||15928;14806;14807
14936||.Zsolt.66.14||amelyeket ajkam ígért és szám kimondott nyomorúságomban.||
14937||.Zsolt.66.15||Hizlalt állatokat áldozom neked égőáldozatul, kosok jó illatú áldozatával, ökröket és bakokat áldozom neked. [Szela]||2779;-2795
14938||.Zsolt.66.16||Jöjjetek el és halljátok meg, hadd beszéljem el minden istenfélőnek, hogy mit cselekedett lelkemmel!||
14939||.Zsolt.66.17||Hozzá kiáltott a szám, és magasztalás volt nyelvemen.||14132;-14135
14940||.Zsolt.66.18||Ha hamis szándék lett volna szívemben, nem hallgatott volna meg az én Uram.||26540;30407
14941||.Zsolt.66.19||Ámde Isten meghallgatott, figyelt könyörgésem szavára.||14135;14148;-14153
14942||.Zsolt.66.20||Áldott az Isten, aki nem vetette meg könyörgésemet, és nem vonta meg tőlem kegyelmét.||14178;14179
14943||.Zsolt.67.1|Isten áldásai|[A karmesternek: húros hangszerre. Zsoltárének.]||
14944||.Zsolt.67.2||Könyörüljön rajtunk az Isten, és áldjon meg minket, ragyogtassa ránk az arcát! [Szela]||13975;3847;-3849
14945||.Zsolt.67.3||Hogy megismerjék utadat e földön és szabadításodat minden nép között.||
14946||.Zsolt.67.4||Magasztaljanak téged a népek, Istenem, magasztaljon téged minden nép!||14246
14947||.Zsolt.67.5||Örvendezzenek és vigadjanak a nemzetek, mert igazsággal ítéled a népeket, és te igazgatod a nemzeteket e földön. [Szela]||28036;-28041
14948||.Zsolt.67.6||Magasztaljanak téged a népek, Istenem, magasztaljon téged minden nép!||
14949||.Zsolt.67.7||A föld megadta termését, megáld minket Isten, a mi Istenünk.||14920;-14922
14950||.Zsolt.67.8||Megáld minket Isten, és féli őt a föld minden határa!||
14951||.Zsolt.68.1|Isten megjelenése|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||
14952||.Zsolt.68.2||Fölkel Isten, és elszélednek ellenségei, elfutnak előle gyűlölői.||4023
14953||.Zsolt.68.3||Ahogyan a füst eloszlik, úgy szétszéleszted őket; ahogyan a viasz elolvad a tűznél, úgy vesznek el a gonoszok Isten színe elől.||14827;14828
14954||.Zsolt.68.4||Az igazak pedig örvendeznek és vigadnak Isten előtt, és vígan ujjonganak.||13989;14384
14955||.Zsolt.68.5||Énekeljetek Istennek, zengedezzetek nevének! Készítsetek utat annak, aki a pusztákon át jön! ÚR az ő neve, örvendezzetek színe előtt!||
14956||.Zsolt.68.6||Árváknak atyja, özvegyek védelmezője Isten, szentséges hajlékában.||16418
14957||.Zsolt.68.7||Isten hazahozza az elhagyottakat, kihozza boldogságra a foglyokat, csak a pártütők maradnak sivár helyen.||7245
14958||.Zsolt.68.8||Istenem, amikor kivonultál néped előtt, amikor a pusztában jártál, [Szela]||2743;-2745
14959||.Zsolt.68.9||rengett a föld, az egek is csepegtek Isten előtt; még a Sínai is, Istennek, Izráel Istenének színe előtt.||15892;-15895;2042;-2044
14960||.Zsolt.68.10||Bő záporesőt hullattál örökségedre, Istenem, és a lankadót megerősítetted.||
14961||.Zsolt.68.11||Nyájad lakozást lelt benne: jóvoltodból te viselsz gondot a szegényre, Istenem!||
14962||.Zsolt.68.12||Az Úr ad üzenetet, asszonyok nagy serege hozza az örömhírt:||1921;-1941;6624;-6654
14963||.Zsolt.68.13||A seregek királyai futva menekülnek, és aki a házban maradt, zsákmányt osztogat.||
14964||.Zsolt.68.14||Ha karámok között hevertek is, olyanok lesztek, mint a galamb szárnya, amelyet ezüst borít, vagy mint vitorlatollai, amelyek aranylón fénylenek.||
14965||.Zsolt.68.15||Amikor a Mindenható szétszórja a királyokat, olyan lesz az, mintha hó esett volna a Calmónon.||6802
14966||.Zsolt.68.16||Isten hegye a Básán-hegy; sokormú hegy a Básán-hegy.||
14967||.Zsolt.68.17||Miért nézitek irigykedve, ti sokormú hegyek, azt a hegyet, amelyet Isten lakóhelyéül választott? Bizony ott lakik az ÚR mindörökké!||15363;16230;16231
14968||.Zsolt.68.18||Isten harci szekere számtalan, ezerszer ezer. Az Úr közöttük van szentségben, mint a Sínai-hegyen.||2044;2741;2742
14969||.Zsolt.68.19||Fölmentél a magasságba, foglyokat vezettél, embereket fogadtál el adományként; még a pártütők is idejönnek lakni, ó, URam Isten!||29347;29575;29576
14970||.Zsolt.68.20||Áldott legyen az Úr! Napról napra gondoskodik rólunk szabadító Istenünk! [Szela]||
14971||.Zsolt.68.21||A mi Istenünk szabadító Isten; az ÚR, a mi Urunk kihoz a halálból is.||
14972||.Zsolt.68.22||Bizony szétzúzza Isten ellenségei fejét, a bűnben járók üstökös koponyáját.||15858
14973||.Zsolt.68.23||Azt mondta az Úr: Básánból is visszahozlak, a tenger mélységéből is felhozlak,||
14974||.Zsolt.68.24||hogy lábad vérben gázoljon, kutyáid nyelve az ellenségből lakmározzék.||
14975||.Zsolt.68.25||Látták bevonulásodat, Istenem! Az én Istenem, királyom bevonulását a szentélybe.||2212;-2217
14976||.Zsolt.68.26||Elöl mentek az énekesek, utánuk a hárfások, középen a doboló leányok.||8173;8174
14977||.Zsolt.68.27||Áldjátok Istent a gyülekezetekben, áldjátok az Urat, ti Izráel magvából valók!||
14978||.Zsolt.68.28||Ott van Benjámin, a legkisebb, mint vezető, Júda fejedelmei és gyülekezetük; Zebulon fejedelmei és Naftali fejedelmei.||8159;8160
14979||.Zsolt.68.29||Isten adta a hatalmadat! Erősítsd meg, Isten, azt, amit értünk cselekedtél!||
14980||.Zsolt.68.30||Jeruzsálemi templomodért királyok hoznak majd neked ajándékokat.||15063;11900
14981||.Zsolt.68.31||Fenyítsd meg a nádas vadját, a bikák csordáját a népek bikáival együtt, akik az ezüstöt pazarolják. Szórd szét a népeket, akik a háborúban gyönyörködnek.||
14982||.Zsolt.68.32||Eljönnek majd a főemberek Egyiptomból, Etiópia sietve nyújtja ki kezét Isten felé.||18093;22897
14983||.Zsolt.68.33||E föld országai mind, énekeljetek Istennek, zengjetek dicséretet az Úrnak. [Szela]||14946;-14948
14984||.Zsolt.68.34||Aki az egek egein tónol, az ősi egeken, íme, onnan szól hatalmas szóval.||15899;27234
14985||.Zsolt.68.35||Hirdessétek Isten hatalmát, akinek fensége Izráelen és hatalma a fellegekben van.||
14986||.Zsolt.68.36||Félelmetes vagy, Istenem, szentélyedben! Izráel Istene ad erőt és hatalmat a népnek. Áldott legyen Isten!||14860;14861;14863
14987||.Zsolt.69.1|Kesergés szenvedés idején|[A karmesternek: „A liliomok” dallamára. Dávidé.]||
14988||.Zsolt.69.2||Szabadíts meg engem, Istenem, mert a vizek már a lelkemig hatoltak!||14549
14989||.Zsolt.69.3||Mély sárba estem bele, ahol meg nem állhatok. Feneketlen örvénybe jutottam, és az áradat elborít engem.||14586
14990||.Zsolt.69.4||Elfáradtam a kiáltozásban, kiszáradt a torkom, szemem elbágyadt, míg Istenemet vártam.||14221;13269
14991||.Zsolt.69.5||Többen vannak fejem hajszálainál, akik ok nélkül gyűlölnek engem. Hatalmasak, akik vesztemre törnek. Amit el sem raboltam, azt kell visszaadnom!||
14992||.Zsolt.69.6||Istenem, te ismered balgaságomat, és bűneim nyilvánvalóak előtted.||
14993||.Zsolt.69.7||Ne pironkodjanak miattam, akik benned reménykednek, Uram, Seregek URa! Ne szégyenüljenek meg miattam, akik téged keresnek, ó, Izráel Istene!||14563
14994||.Zsolt.69.8||Mert érted viselek gyalázatot, és érted borítja szégyenpír az arcomat.||
14995||.Zsolt.69.9||Idegenné lettem atyám fiai előtt és jövevénnyé anyám fiai előtt.||13312;-13316
14996||.Zsolt.69.10||Mert a házad iránti féltő szeretet emészt engem, a téged gyalázók gyalázásai hullanak reám.||16103;26414;28374
14997||.Zsolt.69.11||Ha sírok, és böjtöléssel gyötröm lelkemet, az is gyalázatomra válik.||
14998||.Zsolt.69.12||Ha gyászruhába öltözöm, akkor példabeszéd tárgya vagyok nekik.||
14999||.Zsolt.69.13||A kapuban ülők rólam beszélnek, és a borozgatók rólam énekelnek.||
15000||.Zsolt.69.14||De én hozzád könyörgök, URam: jó tetszésed idején, Istenem, kegyelmed sokasága szerint hallgass meg engem szabadító igazságoddal!||18712
15001||.Zsolt.69.15||Ments ki az iszapból, hogy el ne süllyedjek; hadd szabaduljak meg gyűlölőimtől és a feneketlen vizekből!||14145;14146
15002||.Zsolt.69.16||Ne borítson el a víznek árja, és ne nyeljen el az örvény, és a verem szája ne záruljon be fölöttem!||
15003||.Zsolt.69.17||Hallgass meg engem, URam, mert jó a te kegyelmed! Irgalmad bősége szerint tekints reám.||
15004||.Zsolt.69.18||Ne rejtsd el arcodat szolgád elől, mert bajban vagyok. Siess, hallgass meg engem!||15588
15005||.Zsolt.69.19||Légy közel lelkemhez, és válts meg engem, szabadíts meg ellenségeimtől!||14230
15006||.Zsolt.69.20||Ismered gyalázatomat, szégyenemet és pirulásomat; ismered minden szorongatómat.||14449;14570;14573;14589
15007||.Zsolt.69.21||A gyalázat összetörte szívemet, és beteggé lettem. Részvétre vártam, de hiába; vigasztalókra, de nem találtam.||
15008||.Zsolt.69.22||Sőt ételembe mérget tettek, és szomjúságomban ecettel itattak.||24230
15009||.Zsolt.69.23||Váljék saját asztaluk kelepcévé, csapdává, amikor békében vannak.||28296
15010||.Zsolt.69.24||Homályosodjék meg a szemük, hogy ne lássanak; tedd derekukat mindenkor roskadozóvá!||
15011||.Zsolt.69.25||Öntsd ki rájuk haragodat, és izzó haragod érje utol őket!||
15012||.Zsolt.69.26||Legyen pusztává szállásuk, és hajlékuknak ne legyen lakója.||27012
15013||.Zsolt.69.27||Mert azt üldözik, akit megvertél, és fájdalmában megszólják azt, akit te sújtottál.||15836;15837
15014||.Zsolt.69.28||Büntesd meg álnokságukat, ne jussanak el igazságodra!||
15015||.Zsolt.69.29||Töröltessenek ki az élők könyvéből, és az igazak közé ne írassanak be!||15836
15016||.Zsolt.69.30||Engem pedig, aki nyomorult vagyok, és szenvedek, emeljen föl, Istenem, a te segítséged!||
15017||.Zsolt.69.31||Isten nevét dicsérem énekkel és magasztalom hálaadással.||
15018||.Zsolt.69.32||Kedvesebb lesz ez az ÚR előtt az ökörnél, a szarvas és hasadt körmű bikánál.||14739;14740
15019||.Zsolt.69.33||Látják majd ezt a szenvedők, és örülnek. Ti Istent keresők, elevenedjék meg a szívetek!||14245;15028
15020||.Zsolt.69.34||Mert meghallgatja az ÚR a szegényeket, és nem veti meg az övéit, ha fogságban vannak is.||
15021||.Zsolt.69.35||Dicsérje őt az ég és a föld, a tengerek és minden, ami csak mozog bennük!||16440;18717
15022||.Zsolt.69.36||Mert Isten megszabadítja a Siont, és fölépíti Júda városait; ott laknak majd, és birtokolni fogják.||14741
15023||.Zsolt.69.37||Szolgáinak utódai öröklik, és ott laknak majd, akik nevét szeretik.||
15024||.Zsolt.70.1|Könyörgés segítségért|[A karmesternek: Dávidé, emlékeztetőül.]||
15025||.Zsolt.70.2||Istenem, siess szabadításomra, URam, siess segítségemre!||14560;15041
15026||.Zsolt.70.3||Szégyenüljenek meg és piruljanak, akik az életemre törnek; riadjanak vissza, és érje gyalázat azokat, akik bajomat kívánják!||14561
15027||.Zsolt.70.4||Hátráljanak meg gyalázatosságukban, akik azt mondják nekem: Hahaha!||14562
15028||.Zsolt.70.5||Örüljenek és örvendezzenek benned mindazok, akik téged keresnek! Ezt mondják majd szüntelen, akik szeretik szabadításodat: Magasztaltassék Isten!||14563
15029||.Zsolt.70.6||De én szegény és nyomorult vagyok, siess hozzám, Istenem! Te vagy, URam, segítségem és szabadítóm, ne késsél!||14564
15030||.Zsolt.71.1|Öregember könyörgése|Hozzád menekülök, URam! Ne szégyenüljek meg soha.||16177
15031||.Zsolt.71.2||Ments meg és szabadíts meg engem igazságoddal, fordítsd felém füledet, és segíts meg engem!||14349;22071
15032||.Zsolt.71.3||Légy sziklaváram, ahova mindig mehetek, rendelkezzél megtartásom felől, mert te vagy kőszálam és erősségem!||16979
15033||.Zsolt.71.4||Én Istenem, szabadíts meg a gonoszok kezéből, az álnok és kegyetlen emberek kezéből!||
15034||.Zsolt.71.5||Mert te vagy, Uram, reménységem, te vagy, URam, bizodalmam gyermekségemtől fogva!||14228;14229
15035||.Zsolt.71.6||Rád támaszkodom születésem óta, te hoztál ki engem anyám méhéből. Téged dicsérlek szüntelen.||
15036||.Zsolt.71.7||Csodává lettem sokaknak, de te vagy az én erős menedékem.||
15037||.Zsolt.71.8||Megtelik szám dicséreteddel, mindennap a te dicsőségeddel.||
15038||.Zsolt.71.9||Ne vess el engem időskoromban sem, mikor elfogy az erőm, ne hagyj el engem!||
15039||.Zsolt.71.10||Mert rólam beszélnek ellenségeim, együtt tanácskoznak, akik az életemre törnek.||14903;14904
15040||.Zsolt.71.11||Azt mondják: Isten elhagyta őt! Kergessétek és fogjátok meg, mert nincs, aki megszabadítsa!||
15041||.Zsolt.71.12||Ó, Istenem, ne távozz el tőlem! Istenem, siess segítségemre!||15025;15027
15042||.Zsolt.71.13||Szégyenüljenek meg és enyésszenek el lelkem ellenségei; borítsa szégyen és gyalázat azokat, akik vesztemre törnek!||
15043||.Zsolt.71.14||Én pedig szüntelen reménykedem, és folyton dicsérlek téged.||
15044||.Zsolt.71.15||Igazságodról beszél a szám és szabadításodról mindennap, mert oly számtalan az.||16322
15045||.Zsolt.71.16||Az ÚR Isten nagy tetteivel járok, csak a te igazságodat emlegetem!||13965;13966
15046||.Zsolt.71.17||Ó, Istenem, te tanítottál gyermekségemtől fogva, és egészen mostanáig hirdetem csodatetteidet.||
15047||.Zsolt.71.18||Vénségemig és ősz koromig se hagyj el engem, Istenem, hogy hirdessem hatalmadat e nemzedéknek és nagy tetteidet minden elkövetkezőnek.||14129;-14179
15048||.Zsolt.71.19||Hiszen igazságod, Istenem, fölhat a magasságba, mert nagy dolgokat cselekedtél. Kicsoda hasonló hozzád, Istenem?||
15049||.Zsolt.71.20||Sok bajt és nyomorúságot láttattál velem, de ismét megelevenítesz, és a föld mélyéből is újra fölhozol engem.||14129;14693;15267
15050||.Zsolt.71.21||Tegyél naggyá, fordulj hozzám, és vigasztalj meg engem!||
15051||.Zsolt.71.22||Én is magasztallak téged lanttal a te hűségedért, én Istenem! Hárfával énekelek neked, ó, Izráel Szentje!||
15052||.Zsolt.71.23||Örvend az ajkam, hogy énekelhetek neked, és lelkem is, amelyet megváltottál.||14891;-14893
15053||.Zsolt.71.24||Nyelvem is mindennap hirdeti igazságodat, mert megszégyenültek, és gyalázat érte azokat, akik vesztemre törtek.||
15054||.Zsolt.72.1|Imádság a királyért|[Salamoné.] Ó, Isten, add törvényedet a királynak és igazságodat a király fiának,||8826
15055||.Zsolt.72.2||hadd ítélje népedet igazsággal, és szegényeidet méltányossággal!||8225;17360;17361
15056||.Zsolt.72.3||Teremjenek a hegyek békességet a népnek és a halmok igazságot!||8866;9056;-9059
15057||.Zsolt.72.4||Legyen bírája a nép szegényeinek, segítsen a szűkölködők fiain, és törje össze az erőszakoskodót!||8833;-8844
15058||.Zsolt.72.5||Féljenek téged, amíg csak nap és hold lesz nemzedékről nemzedékre.||
15059||.Zsolt.72.6||Szálljon alá, mint eső a rétre, mint zápor, amely megöntözi a földet.||
15060||.Zsolt.72.7||Virágozzék az ő idejében az igaz és a béke teljessége, amíg meg nem szűnik a hold.||
15061||.Zsolt.72.8||Uralkodjék tengertől tengerig és a folyamtól a föld határáig.||8866;8869
15062||.Zsolt.72.9||Boruljanak le előtte a pusztalakók, és nyalják a port ellenségei!||
15063||.Zsolt.72.10||Tarsís és a szigetek királyai hozzanak neki ajándékot; Sába és Szeba királyai adománnyal járuljanak elé.||9063;9081;9090;9104;9105;18895
15064||.Zsolt.72.11||Hajoljon meg előtte minden király, és minden nemzet neki szolgáljon!||
15065||.Zsolt.72.12||Mert megszabadítja a szűkölködőt, ha kiált, a nyomorultat, akinek nincs segítője.||
15066||.Zsolt.72.13||Könyörül a szegényen és a szűkölködőn, és a szűkölködők lelkét megszabadítja.||
15067||.Zsolt.72.14||Megmenti lelküket az elnyomástól és az erőszaktól, mert vérük drága a szemében.||
15068||.Zsolt.72.15||Éljen ő, és adjanak neki Sába aranyából, imádkozzanak érte szüntelen, és áldják őt minden napon!||
15069||.Zsolt.72.16||Bő gabona legyen az országban a hegyek tetején is, rengjen gyümölcse, mint a Libánon, és viruljon a városok népe, mint a föld füve.||8865;8870
15070||.Zsolt.72.17||Maradjon meg neve örökké, viruljon a neve, amíg csak a nap ragyog; nevével áldja magát minden nemzet, és magasztalják őt.||
15071||.Zsolt.72.18||Áldott az ÚR Isten, Izráel Istene, egyedül ő tesz csodás dolgokat!||
15072||.Zsolt.72.19||Áldott legyen dicsőséges neve mindörökké, és teljék be dicsőségével az egész föld! Ámen! Ámen!||
15073||.Zsolt.72.20||Itt végződnek Dávidnak, Isai fiának az imádságai.||
15074||.Zsolt.73.1|HARMADIK KÖNYV - A kételkedő ember megnyugvása|[Ászáf zsoltára.] Bizony, Isten jó Izráelhez, azokhoz, akik tiszta szívűek.||14145;-14155
15075||.Zsolt.73.2||De az én lábam már-már megbotlott, és lépteim kis híján megtántorodtak.||
15076||.Zsolt.73.3||Mert irigykedtem a kevélyekre, amikor láttam a gonoszok jó előmenetelét.||13364;-13372
15077||.Zsolt.73.4||Mert halálukig nincsenek kínjaik, és kitart az erejük.||
15078||.Zsolt.73.5||Nincs részük a halandók nyomorúságában, és nem ostorozzák őket, mint más embereket.||
15079||.Zsolt.73.6||Ezért kevélység a nyakuk ékessége, ruha gyanánt erőszak borítja őket.||
15080||.Zsolt.73.7||A kövérségtől kidülled a szemük, elméjük gondolatai csaponganak.||
15081||.Zsolt.73.8||Gúnyolódnak, gonoszul szólnak, fennhéjázva elnyomást emlegetnek.||14366;15498;-15502
15082||.Zsolt.73.9||Az ég ellen is föltátják szájukat, és nyelvüket körbejáratják a földön.||13371;13372
15083||.Zsolt.73.10||Ezért fordul feléjük a nép, és mint a vizet, mohón isszák szavukat.||
15084||.Zsolt.73.11||Azt mondják: Honnan tudná ezt Isten,lehet-e tudomása erről a Magasságosnak?||
15085||.Zsolt.73.12||Íme, ezek a gonoszok! Örökös biztonságban vagyont gyűjtenek.||
15086||.Zsolt.73.13||Bizony hiába tartottam én tisztán szívemet, és hiába mostam ártatlanságban a kezemet.||13066;-13084;23201;23202
15087||.Zsolt.73.14||Mert nyomorúság ért minden napon, és ostorozás minden reggel!||
15088||.Zsolt.73.15||Ha azt mondtam volna: „Én is így beszélek”, íme, fiaid nemzedékét árultam volna el.||
15089||.Zsolt.73.16||Gondolkodtam ezen, hogy megérthessem, de túl nehéznek tűnt ez a szememben,||
15090||.Zsolt.73.17||míg be nem mentem az Isten szent helyére, és akkor megértettem sorsukat.||13373;-13377
15091||.Zsolt.73.18||Bizony síkos földre helyezted, pusztulásra vetetted őket.||
15092||.Zsolt.73.19||Mind elpusztulnak egy szempillantás alatt! Elvesznek, elenyésznek a rettegéstől.||13335;-13339;14471
15093||.Zsolt.73.20||Ha fölkelsz, Uram, úgy veted el őket, mint az álomképet ébredés után.||
15094||.Zsolt.73.21||Hogyha keseregne szívem, és háborognának veséim,||
15095||.Zsolt.73.22||akkor olyan balga és tudatlan volnék előtted, mint az oktalan állat.||
15096||.Zsolt.73.23||De én mindig veled vagyok, te fogod jobb kezemet.||
15097||.Zsolt.73.24||Tanácsoddal igazgatsz engem, és azután befogadsz a dicsőségbe.||14380
15098||.Zsolt.73.25||Kicsodám van az egekben? Rajtad kívül másban nem gyönyörködöm e földön!||14113;14382
15099||.Zsolt.73.26||Ha elfogyatkozik is testem és szívem, szívem kősziklája és az én örökségem te vagy, Istenem, mindörökké!||
15100||.Zsolt.73.27||Mert íme, elvesznek, akik eltávoznak tőled, mind kiirtod azokat, akik elhajolnak tőled.||
15101||.Zsolt.73.28||De nekem oly igen jó Isten közelsége! Az ÚR Istent tartom menedékemnek, ezért hirdetem minden cselekedetedet.||14154;14155
15102||.Zsolt.74.1|Kesergés a templom pusztulása miatt|[Ászáf tanítása.] Miért vetettél el teljesen, Istenem? Miért füstölög haragod legelőd juhai ellen?||15255
15103||.Zsolt.74.2||Emlékezzél meg gyülekezetedről, amelyet régen szereztél, és örökséged törzséről, amelyet megváltottál a Sion hegyéről, amelyen lakoztál!||16230;16231
15104||.Zsolt.74.3||Fordítsd lépteidet oda, ahol régóta romok vannak: mindent tönkretett az ellenség szent helyeden!||
15105||.Zsolt.74.4||Támadóid a gyülekezésed helyén ordítanak, kitűzték ott saját jelvényeiket.||
15106||.Zsolt.74.5||Úgy tűntek föl, mint akik fejszét emelgetnek az erdő sűrű fái között.||
15107||.Zsolt.74.6||Faragványait már mind összetörték fejszével és kalapáccsal.||9059;9060
15108||.Zsolt.74.7||Szent helyedet lángba borították, neved hajlékát porig alázták.||9055
15109||.Zsolt.74.8||Azt mondták szívükben: Dúljuk föl őket mindenestül! Isten minden hajlékát fölgyújtották az országban.||
15110||.Zsolt.74.9||Jeleket nem látunk, próféta sincs többé, és nincs közöttünk, aki tudná, hogy meddig tart ez.||20408
15111||.Zsolt.74.10||Istenünk, meddig szidalmazhat a sanyargató? Örökké gyalázhatja nevedet az ellenség?||
15112||.Zsolt.74.11||Miért tartod vissza kezedet? Vond ki jobbodat kebledből, végezz velük!||
15113||.Zsolt.74.12||Mert Isten a királyom kezdettől fogva, aki szabadulást szerez e földön.||6599;6623
15114||.Zsolt.74.13||Te hasítottad ketté hatalmaddal a tengert, te törted össze a tengeri szörnyek fejét.||1910;1911;21253
15115||.Zsolt.74.14||Te zúztad szét a leviátán fejeit és a puszta népének adtad eledelül.||
15116||.Zsolt.74.15||Te fakasztottál forrást és patakot, te szárítottál ki bővizű folyókat.||
15117||.Zsolt.74.16||Tied a nappal, az éjszaka is a tied. Te formáltad a világító testeket és a napot.||
15118||.Zsolt.74.17||Te szabtad meg a föld határait; te szereztél nyarat és telet.||205
15119||.Zsolt.74.18||Emlékezzél meg erről, URam, mert ellenség szidalmaz, és bolond nép káromolja nevedet.||
15120||.Zsolt.74.19||Ne add fenevadaknak galambod lelkét; szegényeid életéről ne feledkezzél meg végképp!||
15121||.Zsolt.74.20||Tekints szövetségedre, mert e föld eldugott szögletei is tele vannak erőszakos helyekkel.||2185
15122||.Zsolt.74.21||Ne maradjon szégyenben az elnyomott, dicsérjék nevedet a nyomorultak és szűkölködők!||
15123||.Zsolt.74.22||Kelj föl, Istenem, és védd a te ügyedet! Emlékezzél meg a gyalázásról, amellyel naponként illet téged a bolond!||
15124||.Zsolt.74.23||Ne felejtkezzél el ellenségeid szaváról és támadóid háborgásáról, amely szüntelen növekszik!||16295
15125||.Zsolt.75.1|Isten a világ Ura|[A karmesternek: a „Ne veszíts el” dallamára. Ászáf zsoltára.]||
15126||.Zsolt.75.2||Magasztalunk téged, Istenünk, magasztalunk, mert közel van neved, ezt hirdetik csodatetteid.||
15127||.Zsolt.75.3||Ha kijelölöm az idejét, én méltányosan ítélek.||
15128||.Zsolt.75.4||Ha meginog a föld minden lakójával együtt, én erősítem meg oszlopait. [Szela]||5878;-5893
15129||.Zsolt.75.5||A kérkedőknek azt mondom: „Ne kérkedjetek!”, a gonoszoknak pedig, hogy „Ne emeljetek szarvat!”.||
15130||.Zsolt.75.6||Ne emeljétek magasra szarvatokat, ne szóljatok megkeményedett nyakkal.||14366
15131||.Zsolt.75.7||Mert nem keletről, nem nyugatról és nem is a puszta felől támad a fölmagasztalás,||
15132||.Zsolt.75.8||hanem Isten a bíró, aki az egyiket megalázza, a másikat fölmagasztalja.||21962;7247;21846
15133||.Zsolt.75.9||Mert pohár van az ÚR kezében, tele pezsgő, kevert borral. Ha tölt belőle, ki kell inni, még a seprőjét is ki kell hörpintenie a föld minden gonosztevőjének.||14854;13379;-13386
15134||.Zsolt.75.10||Én pedig hirdetem ezt mindörökké, és dicséretet énekelek Jákób Istenének.||
15135||.Zsolt.75.11||A gonoszok szarvait mind letördelem, az igaznak szarvai pedig fölmagasztaltatnak.||15580;-15585
15136||.Zsolt.76.1|Az ÚR a Sion szabadítója|[A karmesternek: húros hangszerre. Ászáf zsoltára.]||
15137||.Zsolt.76.2||Ismerik Istent Júdában, nagy az ő neve Izráelben.||
15138||.Zsolt.76.3||Mert hajléka van Sálémban, és lakhelye a Sionon.||16230;16231
15139||.Zsolt.76.4||Ott törte össze a tüzes nyilakat, a pajzsot, a kardot és a hadi szerszámokat. [Szela]||8139;8140;18456;14667;-14670
15140||.Zsolt.76.5||Ragyogó vagy te, felségesebb, mint a zsákmányt adó hegyek.||
15141||.Zsolt.76.6||Kifosztottak lettek a büszke szívűek, álmukat alusszák, és ereje veszett minden hős kezének.||
15142||.Zsolt.76.7||A te dorgálásodtól, ó, Jákób Istene, megdermed mind a szekér, mind a ló.||18449;18453;-18455
15143||.Zsolt.76.8||Félelmes vagy te, ki állhat meg arcod előtt, amikor haragszol?||5028
15144||.Zsolt.76.9||Ha az egekből kijelented ítéletedet, megretten és elcsöndesedik a föld.||18456
15145||.Zsolt.76.10||Mert fölkel Isten ítéletre, hogy megszabadítsa a föld minden nyomorultját! [Szela]||
15146||.Zsolt.76.11||Az emberek iránti harag is dicsőít téged, még ha csak a harag maradékával is övezed fel magad.||
15147||.Zsolt.76.12||Tegyetek fogadalmat, és adjátok meg azt Isteneteknek, az ÚRnak! Mindnyájan, akik körülötte lakoztok, hozzatok ajándékot a Rettenetesnek!||14712
15148||.Zsolt.76.13||Mert megtöri a fejedelmek gőgjét, félik őt a föld királyai.||21846
15149||.Zsolt.77.1|A csüggedéstől a hálaadásig|[A karmesternek, Jedútúnnak: Ászáf zsoltára.]||
15150||.Zsolt.77.2||Szavamat Istenhez emelem, és kiáltok, szavamat Istenhez emelem, hogy figyeljen rám.||14132;15915;15916
15151||.Zsolt.77.3||Nyomorúságom idején az Urat keresem, kezem éjjel is szüntelenül felé tárom, lelkem nem akar vigasztalódni.||14713
15152||.Zsolt.77.4||Istenről emlékezem, és sóhajtozom, róla gondolkodom, és eleped a lelkem. [Szela]||
15153||.Zsolt.77.5||Szememet ébren tartod, hánykolódom, de nem tudok megszólalni.||
15154||.Zsolt.77.6||Elmélkedem a régi napokról, a hajdankor éveiről.||
15155||.Zsolt.77.7||Megemlékezem éjjel az énekeimről; szívemben elgondolkodom, és azt kutatja lelkem:||
15156||.Zsolt.77.8||vajon örökre elvet-e az Úr, és nem lesz többé jóakarattal?||
15157||.Zsolt.77.9||Vajon végképp elfogyott kegyelme? Semmivé lesz nemzedékről nemzedékre szálló ígérete?||
15158||.Zsolt.77.10||Vajon elfelejtett könyörületes lenni Isten? Vagy haragja feltartóztatja irgalmát? [Szela]||
15159||.Zsolt.77.11||Azt gondoltam: Az az én bajom, hogy a Fölséges jobbja megváltozott.||
15160||.Zsolt.77.12||Megemlékezem az ÚR cselekedeteiről, sőt megemlékezem hajdani csodáidról.||15142
15161||.Zsolt.77.13||Elmélkedem minden cselekedetedről, és tetteidről gondolkozom.||
15162||.Zsolt.77.14||Istenem, szent a te utad, ki olyan nagy Isten, mint a mi Istenünk?||
15163||.Zsolt.77.15||Te vagy az Isten, aki csodát művelsz, megmutattad hatalmadat a népek között.||
15164||.Zsolt.77.16||Karoddal megváltottad népedet, Jákób és József fiait. [Szela]||1845;-1847;1857;1861
15165||.Zsolt.77.17||Láttak téged a vizek, Istenem, láttak téged a vizek, és megfélemlettek, a mélységek is megrázkódtak.||1910;5909;5910
15166||.Zsolt.77.18||A felhők vizet ontottak, megzendültek a felhők, nyilaid is cikáztak.||
15167||.Zsolt.77.19||Mennydörgésed zúgott a forgószélben, villámaid megvilágosították a mindenséget, megrázkódott és megindult a föld.||1766;1767
15168||.Zsolt.77.20||Utad a tengeren át vezet, ösvényeid a nagy vizeken, és nem látszik lépteid nyoma.||
15169||.Zsolt.77.21||Mint nyájat, úgy vezetted népedet Mózes és Áron kezével.||22719
15170||.Zsolt.78.1|A történelem tanítása|[Ászáf tanítása.] Népem, figyelj tanításomra, fordítsátok fületeket szám beszédeihez!||
15171||.Zsolt.78.2||Példabeszédre nyitom számat, rejtett dolgokat szólok a régi időből.||14682;23641
15172||.Zsolt.78.3||Amiket hallottunk és tudunk, amiket atyáink beszéltek el nekünk,||5013
15173||.Zsolt.78.4||nem titkoljuk fiaink elől, a jövő nemzedéknek is elbeszéljük az ÚR dicséretét, hatalmát és csodáit, amelyeket cselekedett.||16392;16393
15174||.Zsolt.78.5||Mert bizonyságot állított Jákób elé, és törvényt rendelt Izráelben, és megparancsolta atyáinknak, hogy tanítsák meg rájuk fiaikat.||5013
15175||.Zsolt.78.6||Tudja meg azokat a jövő nemzedék, a születendő fiak, és fölnövekedve beszéljék el az ő fiaiknak,||
15176||.Zsolt.78.7||hogy Istenbe vessék reménységüket, ne felejtkezzenek el Isten dolgairól, és tartsák meg parancsolatait.||441;-443
15177||.Zsolt.78.8||Hogy ne legyenek olyanok, mint atyáik: makacs és lázadó nemzedék. Olyan nemzedék, amelynek nem volt szilárd a szíve, és lelke sem volt hű Isten iránt.||2447
15178||.Zsolt.78.9||Mint Efraim fiai, a fegyveres íjászok, akik meghátráltak az ütközet napján.||
15179||.Zsolt.78.10||Nem őrizték meg Isten szövetségét, és nem akartak törvénye szerint járni.||
15180||.Zsolt.78.11||Sőt elfelejtkeztek tetteiről, csodáiról, amelyeket mutatott nekik.||
15181||.Zsolt.78.12||Atyáik előtt csodákat művelt Egyiptom földjén, Cóan mezején.||1695;1734
15182||.Zsolt.78.13||Kettéválasztotta a tengert, és átvitte őket, a vizeket pedig falként állította föl.||1910;1928
15183||.Zsolt.78.14||Nappal felhő által vezette őket, egész éjen át pedig tűz fényével.||
15184||.Zsolt.78.15||Sziklákat hasított meg a pusztában, és bőven adott inniuk a mélységes vizekből.||
15185||.Zsolt.78.16||Patakokat fakasztott a kősziklából, és folyamok módjára öntötte vizüket.||1989
15186||.Zsolt.78.17||Mégis folyton vétkeztek ellene, és lázadoztak a Felséges ellen a pusztában.||1990
15187||.Zsolt.78.18||Megkísértették Istent a szívükben: kívánságuk szerinti ennivalót kértek.||
15188||.Zsolt.78.19||Így szóltak Isten ellen: Tud-e Isten asztalt teríteni a pusztában?||
15189||.Zsolt.78.20||Íme, megütötte a kősziklát, és víz ömlött, és patakok áradtak; de vajon tud-e kenyeret is adni és húsról gondoskodni népe számára?||1989
15190||.Zsolt.78.21||Meghallotta ezt az ÚR, és megharagudott; tűz gyulladt föl Jákób ellen, és haragra gerjedt Izráel ellen,||
15191||.Zsolt.78.22||mert nem hittek Istenben, és nem bíztak segítségében.||
15192||.Zsolt.78.23||Akkor parancsolt a felhőknek odafönn, és megnyitotta az ég kapuit.||
15193||.Zsolt.78.24||Mannát hullatott rájuk eledelül, és mennyei gabonát adott nekik.||1961;1962
15194||.Zsolt.78.25||Angyalok kenyerét ette az ember, bőséggel küldött nekik eleséget.||
15195||.Zsolt.78.26||Megindította a keleti szelet az egekben, és elhozta erejével a déli szelet.||
15196||.Zsolt.78.27||Annyi húst hullatott rájuk, mint a por, és annyi madarat, mint a tenger fövenye.||
15197||.Zsolt.78.28||Táboruk közepén hullatta le őket, a sátraik körül.||
15198||.Zsolt.78.29||Ettek, és igen megelégedtek, amit kívántak, azt hozott nekik.||
15199||.Zsolt.78.30||Mégsem hagytak föl kívánságaikkal, bár még szájukban volt az étel.||
15200||.Zsolt.78.31||Ezért fölgerjedt ellenük Isten haragja, sokakat megölt nagyjaik közül, és levágta Izráel ifjait.||
15201||.Zsolt.78.32||Mindezek ellenére újból vétkeztek, és nem hittek csodáinak.||
15202||.Zsolt.78.33||Ezért hiábavalóságban hagyta telni napjaikat, éveiket pedig rettegésben.||
15203||.Zsolt.78.34||Ha ölte őket, hozzá fordultak, megtértek, és Istent keresték.||
15204||.Zsolt.78.35||Eszükbe jutott, hogy Isten a kősziklájuk, és a felséges Isten a megváltójuk.||
15205||.Zsolt.78.36||És szájukkal hízelegtek, de nyelvükkel hazudoztak neki.||
15206||.Zsolt.78.37||Szívük nem volt állhatatos iránta, és nem voltak hűségesek szövetségéhez.||
15207||.Zsolt.78.38||Pedig ő irgalmas és bűnbocsátó, nem semmisít meg, sőt sokszor elfordítja haragját, és nem engedi fölgerjedni indulatát.||
15208||.Zsolt.78.39||Megemlékezik arról, hogy test ők, és olyanok, mint az ellebbenő szél, amely nem tér vissza.||140
15209||.Zsolt.78.40||Hányszor lázongtak ellene a pusztában, hányszor okoztak neki fájdalmat a kietlenben!||
15210||.Zsolt.78.41||Újra és újra kísértették Istent, ingerelték Izráel szentjét.||
15211||.Zsolt.78.42||Nem emlékeztek meg az ő kezéről, sem arról a napról, amelyen megváltotta őket a nyomorgatótól,||
15212||.Zsolt.78.43||amikor jeleket tett Egyiptomban és csodákat Cóan mezején.||
15213||.Zsolt.78.44||Vérré változtatta folyóikat, nem ihattak patakjaikból.||
15214||.Zsolt.78.45||Bogarakat bocsátott rájuk, amelyek emésztették őket, és békákat, amelyek pusztították őket.||189
15215||.Zsolt.78.46||Termésüket a cserebogárnak adta, munkájuk gyümölcsét a sáskának.||
15216||.Zsolt.78.47||Szőlőjüket jégesővel pusztította el, fügefáikat ónos esővel.||
15217||.Zsolt.78.48||Odavetette marháikat a jégesőnek, jószágukat pedig a mennyköveknek.||
15218||.Zsolt.78.49||Rájuk bocsátotta haragja tüzét, mérgét, búsulását és a szorongattatást: a gonosz angyalok seregét.||
15219||.Zsolt.78.50||Utat tört haragjának, és nem óvta meg lelküket a haláltól, életüket döghalálnak vetette.||
15220||.Zsolt.78.51||Megölt minden elsőszülöttet Egyiptomban, a férfierő zsengéjét Hám sátraiban.||
15221||.Zsolt.78.52||Elindította népét, mint juhokat, és vezette, mint nyájat a pusztában.||
15222||.Zsolt.78.53||Biztonságban vezette őket, és nem féltek, ellenségeiket pedig elborította a tenger.||
15223||.Zsolt.78.54||Bevitte őket szent határába, arra a hegyre, amelyet jobbjával szerzett.||1580;-1591
15224||.Zsolt.78.55||Népeket űzött ki előlük, elosztotta nekik az örökséget sorsvetéssel, és letelepítette sátraikban Izráel törzseit.||4490;-4542;6161
15225||.Zsolt.78.56||De ők megkísértették a magasságos Istent, lázongtak ellene, és nem őrizték meg intelmeit.||
15226||.Zsolt.78.57||Elfordultak, és hűtlenek lettek, mint atyáik, átfordultak, mint a csalfa íj.||17726;22261
15227||.Zsolt.78.58||Haragra ingerelték őt magaslataikkal, és bosszantották faragott bálványaikkal.||9242
15228||.Zsolt.78.59||Mikor Isten meghallotta ezt, fölgerjedt, és nagyon megutálta Izráelt.||
15229||.Zsolt.78.60||Elvetette magától silói hajlékát, a sátrat, amelyben az emberek között lakott.||
15230||.Zsolt.78.61||Sőt fogságra adta erejét, ékességét pedig ellenség kezébe.||7307;7308
15231||.Zsolt.78.62||Népét a fegyvernek szolgáltatta ki, fölgerjedt öröksége ellen.||
15232||.Zsolt.78.63||Ifjait tűz emésztette meg, és szűzei nászdal nélkül maradtak.||
15233||.Zsolt.78.64||Papjai fegyver által hullottak el, és özvegyei nem sirathattak.||7314
15234||.Zsolt.78.65||Akkor, mint aki addig aludt, fölserkent az Úr, mint egy bortól vigadozó hős,||
15235||.Zsolt.78.66||és visszaverte ellenségeit, és örök gyalázatot hozott rájuk.||
15236||.Zsolt.78.67||De megutálta József sátrát, és nem választotta Efraim törzsét,||
15237||.Zsolt.78.68||hanem Júda törzsét választotta, Sion hegyét, amelyet szeret.||16230;16231
15238||.Zsolt.78.69||Fölépítette szent helyét, mint egy magaslatot, mint a földet, melynek örök alapot vetett.||8936;-8973
15239||.Zsolt.78.70||Kiválasztotta szolgáját, Dávidot, és elhozta a juhok aklaiból.||7596;7606;7608
15240||.Zsolt.78.71||A szoptatós juhok mellől hozta el, hogy legeltesse Jákóbot, az ő népét és Izráelt, az ő örökségét.||8189
15241||.Zsolt.78.72||És szívének tökéletessége szerint legeltette őket, és bölcs kezével vezette őket.||8225
15242||.Zsolt.79.1|Izráel panasza Jeruzsálem pusztulása miatt|[Ászáf zsoltára.] Istenem! Pogányok hatoltak be örökségedbe, megfertőzték szent templomodat, Jeruzsálemet romhalmazzá tették.||10225;-10234
15243||.Zsolt.79.2||Szolgáid holttestét az ég madarainak adták eledelül, kegyeseid húsát a föld vadjainak.||
15244||.Zsolt.79.3||Úgy ontották vérüket Jeruzsálem körül, mint a vizet, és nem volt, aki eltemette volna őket.||
15245||.Zsolt.79.4||Gyalázattá lettünk szomszédaink előtt, csúfságul és nevetségül a körülöttünk lakóknak.||14609;15261;16295;21153;21169
15246||.Zsolt.79.5||Meddig haragszol még, URam, szüntelen? Meddig lángol féltő szerelmed, mint a tűz?||
15247||.Zsolt.79.6||Öntsd ki haragodat a pogányokra, akik nem ismernek téged, és az országokra, amelyek nem hívják segítségül nevedet!||19293
15248||.Zsolt.79.7||Mert megemésztették Jákóbot, és hajlékát elpusztították.||14094
15249||.Zsolt.79.8||Ne emlékezzél meg elődeink vétkéről a mi rovásunkra, siess elénk irgalmasságoddal, mert nagyon megnyomorodtunk!||18962;18963
15250||.Zsolt.79.9||Neved dicsőségéért segíts meg bennünket, szabadító Istenünk, ments meg minket, és bocsásd meg vétkeinket nevedért!||18691;20984
15251||.Zsolt.79.10||Miért mondják a pogányok: Hol van az ő Istenük? Legyen nyilvánvaló előttünk, hogy szemünk láttára bosszút állsz a pogányokon szolgáid kiontott véréért!||
15252||.Zsolt.79.11||Jusson eléd a foglyok sóhajtozása, tartsd meg a halálra szántakat karod hatalmával!||
15253||.Zsolt.79.12||Fizess meg hétszeresen szomszédainknak a gyalázatért, amellyel téged illettek, Uram!||18970;18971
15254||.Zsolt.79.13||Mi pedig, a te néped és legelőd nyája, hálát adunk neked mindörökké, s nemzedékről nemzedékre hirdetjük dicséretedet!||5767;-5771
15255||.Zsolt.80.1|Könyörgés megújulásért|[A karmesternek: „A liliomok” dallamára. Intelem, Ászáf zsoltára.]||
15256||.Zsolt.80.2||Figyelj ránk, Izráel pásztora, aki Józsefet mint juhnyájat vezeted. Te, aki kerúbokon ülsz, jelenj meg fényeddel!||15102;8160;15564
15257||.Zsolt.80.3||Efraim, Benjámin és Manassé előtt támaszd föl hatalmadat, és jöjj el, hogy megszabadíts minket!||
15258||.Zsolt.80.4||Istenem, állíts helyre minket, és ragyogtasd ránk arcodat, hogy megszabaduljunk!||18892;14599;15962
15259||.Zsolt.80.5||Seregek URa, Istene, meddig haragszol néped könyörgésére?||
15260||.Zsolt.80.6||Könnyhullatás kenyerével eteted és könnyhullatás árjával itatod őket.||15595
15261||.Zsolt.80.7||Vita tárgyává tettél minket szomszédaink között, ellenségeink csúfolódnak rajtunk.||14609;15245;16295
15262||.Zsolt.80.8||Seregek Istene, állíts helyre minket, ragyogtasd ránk arcodat, hogy megszabaduljunk!||
15263||.Zsolt.80.9||Egy szőlőtőt hoztál ki Egyiptomból; kiűzted a népeket, és elültetted azt.||17808;17814
15264||.Zsolt.80.10||Helyét elegyengetted előtte, gyökeret eresztett, és ellepte a földet.||
15265||.Zsolt.80.11||Hegyeket takart el az árnyéka, és vesszői olyanok lettek, mint termetes cédrusfák.||
15266||.Zsolt.80.12||Indáit a tengerig eresztette, hajtásait a folyamig.||
15267||.Zsolt.80.13||Miért rontottad le kerítését, hogy minden járókelő szaggathasson róla?||17808;-17814
15268||.Zsolt.80.14||Pusztítja azt a vaddisznó, és lelegeli a mezei vad.||
15269||.Zsolt.80.15||Ó, Seregek Istene! Kérlek, térj vissza hozzánk, tekints alá az egekből, lásd és vedd gondjaidba e szőlőtőt!||18962
15270||.Zsolt.80.16||És a csemetét is, amelyet jobbod ültetett, a fiút, akit fölneveltél!||
15271||.Zsolt.80.17||Mert megégett a tűzben, levágták. Vesszenek el arcod haragjától!||9991
15272||.Zsolt.80.18||Legyen kezed a férfival, jobbod azzal az emberfiával, akit fölneveltél magadnak,||
15273||.Zsolt.80.19||és mi nem térünk el tőled! Eleveníts meg minket, és mi imádjuk nevedet.||
15274||.Zsolt.80.20||Seregek URa, Istene! Állíts helyre minket! Ragyogtasd ránk arcodat, hogy megszabaduljunk!||
15275||.Zsolt.81.1|Isteni intelmek|[A karmesternek: „A szőlőtaposók” dallamára. Ászáfé.]||11049
15276||.Zsolt.81.2||Örvendezzetek Istennek, a mi erősségünknek, ujjongjatok Jákób Istenének!||
15277||.Zsolt.81.3||Dalt zengjetek, és dobot pergessetek, gyönyörű hárfát, citerával együtt.||
15278||.Zsolt.81.4||Fújjatok kürtöt újholdkor, holdtöltekor is, ünnepünk napján!||3990;-3998
15279||.Zsolt.81.5||Mert elvégzett dolog ez Izráelnél, Jákób Istenének rendelkezése.||
15280||.Zsolt.81.6||Bizonyságul adta Józsefnek, amikor Egyiptom ellen indult. Olyan nyelvet hallottam ott, amelyet nem ismertem:||2161
15281||.Zsolt.81.7||Levettem válláról a terhet, keze megmenekült a kosártól.||1586;-1589
15282||.Zsolt.81.8||Segítségül hívtál a nyomorúságban, és én megszabadítottalak téged. Feleltem neked a mennydörgés rejtekéből, megpróbáltalak Meríbá vizénél. [Szela]||1899;1990
15283||.Zsolt.81.9||Hallgass meg, népem, hadd intselek! Ó, Izráel, bárcsak meghallgatnál engem!||5787
15284||.Zsolt.81.10||Ne legyen nálad idegen isten, és idegen isten előtt ne hajolj meg!||
15285||.Zsolt.81.11||Én, az ÚR vagyok a te Istened, aki kihoztalak Egyiptom földjéről. Nyisd ki a szádat, és én megtöltöm azt!||2052;2053
15286||.Zsolt.81.12||De népem nem hallgatott szavamra, Izráel nem engedelmeskedett nekem.||27224;-27226
15287||.Zsolt.81.13||Ezért meghagytam őket szívük keménységében, hadd járjanak saját tanácsuk szerint.||27227
15288||.Zsolt.81.14||Ó, ha népem hallgatna rám, és Izráel az én utaimon járna!||18700;5612;-5624
15289||.Zsolt.81.15||Rögtön megaláznám ellenségeit, és szorongatói ellen fordítanám kezem.||
15290||.Zsolt.81.16||Az ÚR gyűlölői hízelegnének neki, és bűnhődésük ideje örökké tartana.||14152;14153
15291||.Zsolt.81.17||Téged pedig megelégítenélek a búza javával és sziklából folyó mézzel lakatnálak jól!||5771
15292||.Zsolt.82.1|Isten megítéli a gonosz bírákat|[Ászáf zsoltára.] Isten elfoglalta a helyét az ő gyülekezetében, ítéletet tart az istenek között.||5423
15293||.Zsolt.82.2||Meddig ítéltek még hamisan, és pártoljátok a gonoszokat? [Szela]||4909
15294||.Zsolt.82.3||Védelmezzétek a szegények és árvák jogát, szolgáltassatok igazságot a nyomorultnak és elnyomottnak!||
15295||.Zsolt.82.4||Mentsétek meg a szegényt és szűkölködőt, szabadítsátok ki a gonoszok kezéből!||17158;15564
15296||.Zsolt.82.5||Nem tudnak, nem értenek semmit, sötétségben járnak. A földnek minden alapja inog.||15128;15564
15297||.Zsolt.82.6||Én mondtam: istenek vagytok ti, és a Felséges fiai vagytok ti mindnyájan.||26584
15298||.Zsolt.82.7||Mindazonáltal úgy haltok meg, mint a közember, és úgy hullotok el, mint bármelyik főember.||
15299||.Zsolt.82.8||Kelj föl, Istenem, ítéld meg a földet, mert minden nép a te örökséged.||
15300||.Zsolt.83.1|Imádság segítségért|[Ének. Ászáf zsoltára.]||11049
15301||.Zsolt.83.2||Istenem, ne maradj veszteg, ne hallgass, ó, Istenem, ne légy tétlen!||
15302||.Zsolt.83.3||Mert íme, háborognak ellenségeid, és gyűlölőid fölemelik fejüket.||
15303||.Zsolt.83.4||Néped ellen ravasz terveket szőnek, és tanácskoznak védenceid ellen.||13949
15304||.Zsolt.83.5||Azt mondják: Gyertek, veszítsük el őket, hogy megszűnjön e nép, és ne emlegessék többé Izráel nevét!||11599
15305||.Zsolt.83.6||Együtt, egy szívvel tanácskoztak, szövetséget kötöttek ellened:||
15306||.Zsolt.83.7||az edómiak sátrai és az izmáeliek, a móábiak és a hagriak,||
15307||.Zsolt.83.8||Gebál, Ammón és Amálék, Filisztea Tírusz lakóival együtt.||
15308||.Zsolt.83.9||Asszíria is szövetkezett velük, segítőjévé lettek Lót fiainak. [Szela]||493;-495
15309||.Zsolt.83.10||Úgy bánj velük, mint Midjánnal, mint Siserával, mint Jábinnal a Kísón- pataknál;||6687;6713;-6719;6612;-6623
15310||.Zsolt.83.11||akik elvesztek Éndórnál, és a föld trágyájává lettek.||14171
15311||.Zsolt.83.12||Tedd őket és előkelőiket olyanná, mint Órebet és Zeébet, mint Zebahot és Calmunnát minden fejedelmükkel együtt,||6719;6731
15312||.Zsolt.83.13||akik ezt mondták: Foglaljuk el magunknak Isten hajlékát!||
15313||.Zsolt.83.14||Istenem! Tedd őket olyanná, amilyen a forgószél és amilyen a szélfútta polyva.||13945;14433;14434
15314||.Zsolt.83.15||Ahogyan a tűz fölgyújtja az erdőt, és a láng fölégeti a hegyeket,||
15315||.Zsolt.83.16||úgy kergesd őket szélvészeddel, és úgy rettentsd őket forgószeleddel!||14142;14143
15316||.Zsolt.83.17||Borítsd be arcukat gyalázattal, hogy keressék, URam, a te nevedet!||
15317||.Zsolt.83.18||Szégyenüljenek meg, és rettenjenek el örökre, piruljanak és pusztuljanak el!||
15318||.Zsolt.83.19||Tudják meg, hogy te, akinek ÚR a neve, egyedül te vagy felséges Isten az egész földön!||9664
15319||.Zsolt.84.1|Sóvárgás a templom után|[A karmesternek: „A szőlőtaposók” dallamára. Kórah fiainak zsoltára.]||11049;11074
15320||.Zsolt.84.2||Mily kedvesek a te hajlékaid, Seregek URa!||
15321||.Zsolt.84.3||Vágyódik, sőt eleped a lelkem az ÚR udvarai után, szívem és testem ujjong az élő Istennek.||14580;14294;14295
15322||.Zsolt.84.4||A veréb is talál házat és a fecske is fészket magának, ahová fiókáit helyezze oltáraidnál, ó, Seregek URa, én Királyom és én Istenem!||
15323||.Zsolt.84.5||Boldogok, akik a te házadban laknak, szüntelen dicsérhetnek téged. [Szela]||14890;14913
15324||.Zsolt.84.6||Boldog ember az, akinek te vagy erőssége, és akinek a te ösvényeid vannak a szívében.||15965;14130;14131
15325||.Zsolt.84.7||Ha a Siralom völgyén mennek át, forrássá teszik azt. Az őszi eső is áldással borítja el azt.||
15326||.Zsolt.84.8||Erőről erőre jutnak, míg megjelennek Isten előtt a Sionon.||16230;16231
15327||.Zsolt.84.9||URam, Seregek Istene! Hallgasd meg könyörgésemet! Figyelmezz rám, Jákób Istene! [Szela]||
15328||.Zsolt.84.10||Mi pajzsunk! Tekints ránk, Istenünk, és lásd meg fölkented arcát!||361
15329||.Zsolt.84.11||Mert jobb egy nap a te udvaraidban, mint ezer másutt. Inkább akarok az én Istenem házának a küszöbén ülni, mint a gonosz sátrában lakni!||14891
15330||.Zsolt.84.12||Mert nap és pajzs az ÚR Isten, kegyelmet és dicsőséget ad az ÚR. Nem vonja meg a jót azoktól, akik feddhetetlenül élnek.||15631;14416;5612;-5624
15331||.Zsolt.84.13||Seregek URa! Boldog ember az, aki benned bízik.||14414;16177
15332||.Zsolt.85.1|Vigasztalódás elnyomatás után|[A karmesternek: Kórah fiainak zsoltára.]||11049;11080
15333||.Zsolt.85.2||Jóakarattal voltál, URam, földedhez. Jóra fordítottad Jákób sorsát.||12017;12018
15334||.Zsolt.85.3||Megbocsátottad néped álnokságát, elfedezted minden bűnét. [Szela]||14373
15335||.Zsolt.85.4||Visszafogtad nagy haragodat, elfordítottad haragod hevét.||18763;18766;-18776
15336||.Zsolt.85.5||Állíts helyre minket, szabadító Istenünk, és szűnjék meg neheztelésed ellenünk!||
15337||.Zsolt.85.6||Vajon örökké haragszol ránk? Nemzedékről nemzedékre tart haragod?||
15338||.Zsolt.85.7||Nem elevenítesz-e meg minket újra, hogy néped örvendezhessen benned?||15049
15339||.Zsolt.85.8||Mutasd meg nekünk, URam, kegyelmedet, és add nekünk szabadításodat!||14713
15340||.Zsolt.85.9||Hadd halljam meg, mit szól az ÚR Isten! Bizony, békességet hirdet népének és kegyeseinek, hogy ne legyenek újra esztelenek.||
15341||.Zsolt.85.10||Bizony, közel van szabadítása az őt félőkhöz, hogy dicsősége lakozzék földünkön.||
15342||.Zsolt.85.11||A kegyelem és hűség összetalálkozik, az igazság és békesség megcsókolja egymást.||
15343||.Zsolt.85.12||Hűség sarjad a földből, és igazság tekint alá az égből.||17804;17805
15344||.Zsolt.85.13||Az ÚR is megadja a jót, és földünk is megtermi gyümölcsét.||14949;17806;17807
15345||.Zsolt.85.14||Igazság jár előtte, és utat készít lépteinek.||
15346||.Zsolt.86.1|Üldözött ember imádsága|[Dávid imádsága.] URam, fordítsd felém füledet, hallgass meg, mert nyomorult és szegény vagyok!||8655
15347||.Zsolt.86.2||Tartsd meg életemet, mert kegyes vagyok. Mentsd meg, Istenem, szolgádat, aki benned bízik.||
15348||.Zsolt.86.3||Könyörülj rajtam, Uram, mert hozzád kiáltok mindennap!||
15349||.Zsolt.86.4||Vidámítsd meg szolgád lelkét, mert hozzád emelem föl, Uram, lelkemet.||14713
15350||.Zsolt.86.5||Mert te, Uram, jó vagy és megbocsátó, igen kegyelmes mindazokhoz, akik hozzád kiáltanak.||15631;15632
15351||.Zsolt.86.6||Figyelj, URam, imádságomra, és hallgasd meg könyörgésem szavát!||
15352||.Zsolt.86.7||Nyomorúságom idején hozzád kiáltok, mert te meghallgatsz engem.||14713
15353||.Zsolt.86.8||Nincsen, Uram, hozzád hasonló az istenek között, és nincs műveidhez hasonló sem!||15521;16266
15354||.Zsolt.86.9||Eljön minden nép, amelyet alkottál, leborulnak előtted, Uram, és dicsőítik nevedet.||23167
15355||.Zsolt.86.10||Mert nagy vagy te, és csodadolgokat művelsz. Egyedül csak te vagy Isten!||
15356||.Zsolt.86.11||Taníts meg engem utadra, URam, hogy igazságodban járhassak, és teljes szívvel féljem nevedet!||14270;14380
15357||.Zsolt.86.12||Magasztallak, URam, Istenem, teljes szívemből, és örökké dicsőítem nevedet!||
15358||.Zsolt.86.13||Mert nagy rajtam a kegyelmed, és a Seol mélyéről is kiszabadítottad lelkemet.||14112;14693;15375;15376
15359||.Zsolt.86.14||Istenem! Kevélyek támadtak ellenem, és kegyetlenek serege keresi lelkemet, akik nem törődnek veled.||7851
15360||.Zsolt.86.15||De te, Uram, irgalmas és könyörülő Isten vagy, késedelmes a haragra, és nagy a kegyelmed és hűséged!||2502;4126
15361||.Zsolt.86.16||Tekints rám, és könyörülj rajtam! Add a te erődet szolgádnak, és mentsd meg szolgálóleányod fiát!||15930
15362||.Zsolt.86.17||Add nekem jóságod jelét, hogy lássák gyűlölőim, és megszégyenüljenek, amikor te, URam, megsegítesz és megvigasztalsz engem.||
15363||.Zsolt.87.1|Isten városa|[Ének. Kórah fiainak zsoltára.] Szent hegyen vetette meg alapját,||11049;11080;14966;-14968
15364||.Zsolt.87.2||szereti az ÚR Sion kapuit, jobban, mint Jákób minden hajlékát.||15237;16230;16231
15365||.Zsolt.87.3||Dicsőséges dolgokat beszélnek felőled, Isten városa! [Szela]||14665;15139;-15142
15366||.Zsolt.87.4||Egyiptomot és Babilónt azok közé számolhatom majd, akik ismernek engem. Íme, Filisztea, Tírusz és Kús: mind ott születtek.||18710;18711;22896;22897
15367||.Zsolt.87.5||Sion felől pedig ezt mondják: Ez is, és az is ott született. Maga a Felséges erősíti meg ezt.||
15368||.Zsolt.87.6||Az ÚR beírja a népek feljegyzésekor: ez ott született! [Szela]||
15369||.Zsolt.87.7||És táncolva éneklik: minden forrásom tebenned van.||
15370||.Zsolt.88.1|Halálos beteg imádsága|[Ének. Kórah fiainak zsoltára. A karmesternek: „A betegség” dallamára énekelendő. Az ezráhi Hémán tanítása.]||10812;11053
15371||.Zsolt.88.2||URam, szabadító Istenem! Éjjel-nappal hozzád kiáltok.||
15372||.Zsolt.88.3||Jusson eléd imádságom, fordítsd füledet esedezéseimhez!||
15373||.Zsolt.88.4||Mert betelt a lelkem nyomorúsággal, és életem a sírig jutott.||16167;16168
15374||.Zsolt.88.5||Hasonló lettem a sírba szállókhoz, olyan vagyok, mint az erejét vesztett férfi.||
15375||.Zsolt.88.6||A holtak közt van a helyem, mint a megölteknek, akik a sírban fekszenek, akikről többé nem emlékezel meg, és akiket kiengedtél a kezedből.||
15376||.Zsolt.88.7||Mély sírba vetettél engem, mélységes sötétségbe.||15358;16350
15377||.Zsolt.88.8||Haragod rám nehezedett, és minden hullámod átcsapott fölöttem. [Szela]||14586
15378||.Zsolt.88.9||Elszakítottad tőlem ismerőseimet, utálatossá tettél előttük, beszorítottál, és nem jöhetek ki.||
15379||.Zsolt.88.10||Szemem elgyengült a nyomorúság miatt, hozzád kiáltottam, URam, mindennap, és kitártam feléd kezemet.||14520;16367
15380||.Zsolt.88.11||Vajon teszel-e csodát a holtakkal? Fölkelnek-e az árnyak, hogy magasztaljanak téged? [Szela]||
15381||.Zsolt.88.12||Beszélnek-e a sírban kegyelmedről, hűségedről a pusztulás helyén?||13995
15382||.Zsolt.88.13||Meglátják-e csodáidat a sötétségben és igazságodat a feledés földjén?||
15383||.Zsolt.88.14||De én hozzád esdeklek, URam, és jó reggel eléd jut imádságom.||13981
15384||.Zsolt.88.15||Miért vetsz hát el, URam, engem, és miért rejted el arcodat előlem?||
15385||.Zsolt.88.16||Nyomorult és halálos beteg vagyok ifjúságomtól fogva, rettentésedet hordozom, és roskadozom.||
15386||.Zsolt.88.17||Izzó haragod járt át, szorongatásaid elemésztettek engem.||14586;15387;15388
15387||.Zsolt.88.18||Egész nap körülvesznek, mint az árvizek, teljesen körülfognak engem.||
15388||.Zsolt.88.19||Elszakítottad tőlem szeretteimet és barátaimat; már csak a sötétség a társam.||
15389||.Zsolt.89.1|Isten szövetsége Dávid házával|[Az ezráhi Étán tanítása.]||8876;10812
15390||.Zsolt.89.2||Az ÚR kegyelmességét hadd énekeljem örökké! Szám nemzedékről nemzedékre hirdeti hűséges voltodat.||
15391||.Zsolt.89.3||Mert azt mondom: Örökké megáll a te kegyelmességed, és megerősíted hűségedet az egekben.||
15392||.Zsolt.89.4||Szövetséget kötöttem választottammal, megesküdtem szolgámnak, Dávidnak:||8192;8659
15393||.Zsolt.89.5||Örökre megerősítem utódaidat, és nemzedékről nemzedékre megszilárdítom királyi trónodat. [Szela]||
15394||.Zsolt.89.6||Az egek magasztalják csodálatos tetteidet, URam, hűségedet is a szentek gyülekezetében.||14181
15395||.Zsolt.89.7||Mert kicsoda van a felhőkben, aki az ÚRhoz hasonlítható volna, s ki olyan, mint az ÚR a Hatalmas fiai között?||1931;15353
15396||.Zsolt.89.8||Igen rettenetes Isten ő a szentek gyűlésében, és félelmetes mindazoknak, akik körülötte vannak.||22010
15397||.Zsolt.89.9||URam, Seregek Istene! Kicsoda olyan erős, mint te, URam? Hűséged körülvesz téged.||15392;15423
15398||.Zsolt.89.10||Te uralkodsz a tenger háborgásán, mikor hullámai tornyosulnak, te lecsöndesíted őket.||13061
15399||.Zsolt.89.11||Te döfted át halálosan Ráhábot, erős karoddal szélnek eresztetted ellenségeidet.||
15400||.Zsolt.89.12||Tied az ég, és tied a föld is, te vetettél alapot e világnak és mindennek, ami betölti.||14257;14710
15401||.Zsolt.89.13||Te teremtettél északot és délt; nevednek ujjong a Tábor és a Hermón.||13056
15402||.Zsolt.89.14||Karod hatalmas, kezed erős, jobbod méltóságos.||
15403||.Zsolt.89.15||Igazság és jogosság az alapja királyi trónodnak, kegyelem és hűség jár arcod előtt.||15397;15544
15404||.Zsolt.89.16||Boldog nép az, amely érti a kürt szavát, amely arcod világosságánál jár, ó, URam!||17758
15405||.Zsolt.89.17||Nevednek örvendeznek mindennap, igazságod fölmagasztalja őket.||15674
15406||.Zsolt.89.18||Mert te vagy erejük ékessége; jóakaratod emeli föl a mi szarvunkat is.||15135;16234
15407||.Zsolt.89.19||Mert az ÚRtól van a mi pajzsunk és Izráel Szentjétől a mi királyunk.||15328;15330
15408||.Zsolt.89.20|Ígéret Dávid házának|Annak idején látomásban szóltál kegyeseidnek, és azt mondtad: Segítséget nyújtottam a vitéznek, fölmagasztaltam a népből választottat.||8100;15239;15240;8189;8190
15409||.Zsolt.89.21||Megtaláltam szolgámat, Dávidot, szent olajommal kentem föl őt.||7499
15410||.Zsolt.89.22||Kezem állandóan vele lesz, sőt az én karom erősíti meg őt.||
15411||.Zsolt.89.23||Nem igázza le őt az ellenség, és gonosz ember sem nyomorgatja.||
15412||.Zsolt.89.24||Mert előtte rontom meg szorongatóit, és verem le gyűlölőit.||14129;-14179
15413||.Zsolt.89.25||Hűségem és kegyelmem vele lesz, és nevem által lesz magasztos a hatalma.||14871;16234;16235
15414||.Zsolt.89.26||Ráteszem kezét a tengerre és jobbját a folyókra.||15061;8222;8260
15415||.Zsolt.89.27||Így szólít engem: Atyám vagy, én Istenem, és szabadításom kősziklája!||14130
15416||.Zsolt.89.28||Én meg elsőszülöttemmé teszem őt, és feljebbvalóvá a föld királyainál.||13954;8222;8260
15417||.Zsolt.89.29||Örökké megtartom kegyelmemet iránta, és nem szűnik meg szövetségem vele.||8197;8659
15418||.Zsolt.89.30||Mindig törődöm magzatai megmaradásával és trónjával, amíg csak tartanak az ég napjai.||8193;-8197
15419||.Zsolt.89.31||Ha fiai elhagyják tanításomat, és nem járnak végzéseim szerint,||
15420||.Zsolt.89.32||ha megszegik rendelkezéseimet, és nem tartják meg parancsolataimat,||
15421||.Zsolt.89.33||akkor vesszővel látogatom meg bűnüket és csapásokkal álnokságukat.||
15422||.Zsolt.89.34||De kegyelmemet nem vonom meg tőle, és hűséges voltomban nem hazudom.||
15423||.Zsolt.89.35||Nem szegem meg szövetségemet, és nem másítom meg, ami kijött a számból.||15392;15397
15424||.Zsolt.89.36||Megesküdtem egyszer szentségemre; vajon megcsalhatnám-e Dávidot?||15392;30185;30189
15425||.Zsolt.89.37||Magva örökké megmarad, és királyi trónja olyan előttem, mint a Nap.||8197;24992;24993
15426||.Zsolt.89.38||Megáll örökké, mint a Hold: a hű tanú az égben. [Szela]||
15427||.Zsolt.89.39|Könyörgés szabadításért|De te mégis elvetetted és megutáltad őt, megharagudtál fölkentedre.||9054;9056;-9061
15428||.Zsolt.89.40||Fölbontottad a szolgáddal kötött szövetséget, földre tiportad koronáját.||10132;10232;-10235
15429||.Zsolt.89.41||Lerontottad minden kőfalát, rommá tetted erősségeit.||
15430||.Zsolt.89.42||Minden arra járó fosztogatja, gyalázattá lett szomszédai előtt.||
15431||.Zsolt.89.43||Fölmagasztaltad szorongatói jobbját, és megvidámítottad minden ellenségét.||
15432||.Zsolt.89.44||Még fegyvere élét is elvetted, és nem segítetted őt a harcban.||
15433||.Zsolt.89.45||Eltörölted fényességét, és királyi trónját a földre vetetted.||
15434||.Zsolt.89.46||Megrövidítetted ifjúságának napjait, szégyent borítottál rá. [Szela]||
15435||.Zsolt.89.47||Meddig rejtőzöl még, URam, oly soká; miért ég haragod, mint a tűz?||15246;15156
15436||.Zsolt.89.48||Emlékezzél meg rólam: milyen rövid az élet! Milyen mulandónak teremtettél minden embert!||15450;15451
15437||.Zsolt.89.49||Kicsoda az, aki életben maradhat, és nem lát halált; és ki szabadulhat meg a halál kezéből? [Szela]||30199;14688
15438||.Zsolt.89.50||Hol van előbbi kegyelmességed, Uram, hűséged, amelyről megesküdtél Dávidnak?||15392;15424
15439||.Zsolt.89.51||Emlékezzél meg, Uram, szolgád gyalázatáról: sok nép miatt hordozom azt bensőmben.||
15440||.Zsolt.89.52||Mert ellenségeid gyaláztak, URam, fölkented lépéseit gyalázták.||
15441||.Zsolt.89.53||Áldott legyen az ÚR mindörökké! Ámen, ámen.||
15442||.Zsolt.90.1|NEGYEDIK KÖNYV - Az örökkévaló Isten és a mulandó ember|[Mózesnek, Isten emberének imádsága.] Uram, te voltál hajlékunk nemzedékről nemzedékre.||5811
15443||.Zsolt.90.2||Mielőtt hegyek lettek, mielőtt a föld és a világ formáltatott, öröktől fogva mindörökké vagy te, Istenem.||16694;-16699;15492
15444||.Zsolt.90.3||A halandót visszatéríted a porba, és azt mondod: Térjetek vissza, embernek fiai!||74
15445||.Zsolt.90.4||Mert ezer esztendő annyi előtted, mint a tegnapi nap, amely elmúlt; és mint egy őrjárásnyi idő éjjel.||30575
15446||.Zsolt.90.5||Elragadod őket, olyanokká lesznek, mint az álom; mint a fű, amely reggel sarjad.||30343;18494;18495
15447||.Zsolt.90.6||Reggel virágzik és sarjad, estére elhervad és megszárad.||
15448||.Zsolt.90.7||Bizony megemészt minket haragod, és megrettenünk fölindulásod miatt.||
15449||.Zsolt.90.8||Magad elé vetetted álnokságainkat; titkos bűneinket arcod világa elé.||4119;4129;-4131;4137
15450||.Zsolt.90.9||Bizony elmúlik minden napunk fölindulásod miatt; tovatűnnek éveink, mint egy sóhaj.||15436
15451||.Zsolt.90.10||Életünk ideje hetven esztendő, vagy ha több, nyolcvan esztendő, és nagyobb részük fáradság és keserűség, amely gyorsan elszáll, mintha repülnénk.||15446;15447
15452||.Zsolt.90.11||Ki mérheti föl haragod erejét és félelmetességed szerint való bosszúállásodat?||
15453||.Zsolt.90.12||Taníts minket úgy számlálni napjainkat, hogy bölcs szívhez jussunk.||
15454||.Zsolt.90.13||Térj vissza, URam! Meddig késel? Könyörülj szolgáidon!||
15455||.Zsolt.90.14||Jó reggel elégíts meg minket kegyelmeddel, hogy örvendezzünk és vigadjunk minden napon.||
15456||.Zsolt.90.15||Örvendeztess meg bennünket nyomorúságunk napjaihoz mérten, azokhoz az esztendőkhöz mérten, amelyekben gonoszt láttunk.||
15457||.Zsolt.90.16||Hadd látszódjék meg műved szolgáidon és dicsőséged az ő fiaikon.||4132;4139
15458||.Zsolt.90.17||Legyen mirajtunk Istenünknek, az Úrnak jóindulata, és kezünk munkáját tedd maradandóvá; kezünk munkáját tedd maradandóvá!||
15459||.Zsolt.91.1|Az ÚR biztos menedék|Aki a Felséges rejtekében lakik, az a Mindenható árnyékában nyugszik.||
15460||.Zsolt.91.2||Azt mondom az ÚRnak: oltalmam és váram, Istenem, őbenne bízom!||
15461||.Zsolt.91.3||Mert ő szabadít meg téged a madarász csapdájából, a veszedelmes dögvésztől.||16175
15462||.Zsolt.91.4||Tollaival befedez téged, és szárnya alatt lesz oltalmad. Pajzs és páncél a hűsége.||14809;5769;5770
15463||.Zsolt.91.5||Nem kell félned az éjszakai rettentéstől, sem a repülő nyíltól nappal,||12972;-12974
15464||.Zsolt.91.6||sem a dögvésztől, amely a homályban jár, sem pedig a döghaláltól, amely délben pusztít.||10951
15465||.Zsolt.91.7||Ha ezren esnek is el oldalad mellől és tízezren jobb kezed felől, hozzád nem is közelít.||
15466||.Zsolt.91.8||Bizony szemed csak nézi azt, és meglátod a gonoszok megbüntetését!||
15467||.Zsolt.91.9||Ha az ÚR a te oltalmad, és a Felségest választod hajlékodul,||
15468||.Zsolt.91.10||nem érhet téged veszedelem, és csapás sem közeleg sátradhoz.||16153;-16155
15469||.Zsolt.91.11||Mert azt parancsolta felőled angyalainak, hogy őrizzenek téged minden utadon.||14413;30044;23282
15470||.Zsolt.91.12||Tenyerükön hordoznak téged, hogy meg ne üsd lábadat a kőben.||25139;-25142
15471||.Zsolt.91.13||Oroszlánon és viperán jársz, eltaposod az oroszlánkölyköt és a tengeri szörnyet.||12975
15472||.Zsolt.91.14||Mivel ragaszkodik hozzám, megszabadítom őt, fölmagasztalom, mert ismeri nevemet!||14040
15473||.Zsolt.91.15||Ha segítségül hív engem, meghallgatom őt. Vele vagyok nyomorúságában, megmentem és megdicsőítem őt.||14713
15474||.Zsolt.91.16||Hosszú élettel elégítem meg, és megmutatom neki szabadításomat.||14418;14419
15475||.Zsolt.92.1|Isten igazságának dicsérete|[Zsoltár, ének szombatnapra.]||
15476||.Zsolt.92.2||Jó dolog dicsérni az URat és éneket mondani nevednek, ó, Felséges!||15472;16420
15477||.Zsolt.92.3||Hirdetni jó reggel kegyelmedet és hűségedet éjjelente||14848
15478||.Zsolt.92.4||tízhúrú hangszerrel és lanttal, hárfazengéssel.||
15479||.Zsolt.92.5||Mert megvidámítottál cselekedeteddel, URam, kezed műveiben örvendezem.||
15480||.Zsolt.92.6||Mily nagyok az alkotásaid, URam, igen mélységesek a gondolataid!||14021;15660;16311
15481||.Zsolt.92.7||A balga ember nem ismeri és a bolond nem érti meg ezt.||
15482||.Zsolt.92.8||Ha úgy sarjadnak is a gonoszok, mint a fű, és az álnokságot cselekvők mind virágoznak, végül mégis elpusztulnak.||14471;15077;15091;-15093
15483||.Zsolt.92.9||De te, URam, magasságos vagy örökké!||
15484||.Zsolt.92.10||Mert íme, ellenségeid, URam, ellenségeid elvesznek, és elszélednek mind a gonosztevők!||13982;-13984
15485||.Zsolt.92.11||De az én szarvamat erőssé teszed, mint a bivalyét; friss olajjal öntözöl meg.||14131;7608
15486||.Zsolt.92.12||Szememet ellenségeimen legeltetem, fülem az ellenem támadó gonosztevőkön mulat.||14769;14841
15487||.Zsolt.92.13||Az igaz virágzik, mint a pálmafa, növekszik, mint a cédrus a Libánonon.||22354
15488||.Zsolt.92.14||Az ÚR házában vannak elültetve, Istenünk udvaraiban virulnak.||14752
15489||.Zsolt.92.15||Még vén korukban is teremnek, dúsak lesznek, és zöldellni fognak.||
15490||.Zsolt.92.16||Hirdetik, hogy igazságos az ÚR, az én kősziklám, és nincs benne hamisság!||15397
15491||.Zsolt.93.1|Az ÚR örökké uralkodik|Uralkodik az ÚR, méltóságba öltözött. Felöltözött az ÚR, hatalmat övezett magára. Megerősítette a mindenséget is, hogy meg ne inogjon.||15539
15492||.Zsolt.93.2||Ősidőktől fogva bizton áll királyi trónod, öröktől fogva vagy te!||15443;15598
15493||.Zsolt.93.3||A folyóvizek, URam, a folyóvizek hangosan zúgnak, a folyóvizek hullámokat vetnek.||14644;-14645
15494||.Zsolt.93.4||A nagy vizek zúgásánál, a tenger felséges morajlásánál fenségesebb az ÚR a magasságban.||15398
15495||.Zsolt.93.5||Bizonyságaid igen biztosak, házadat szentség ékesíti, URam, örökre.||18801;25704
15496||.Zsolt.94.1|Isten ítélete igazságot teremt|URam, bosszúállás Istene! Bosszúállás Istene, jelenj meg!||5793
15497||.Zsolt.94.2||Kelj föl, te, földnek bírája, fizess meg a kevélyeknek tetteik szerint!||449
15498||.Zsolt.94.3||Meddig fognak még a hitetlenek, URam, meddig fognak még a hitetlenek örvendezni?||
15499||.Zsolt.94.4||Háborognak, keményen beszélnek, kérkedik minden gonosztevő.||14366
15500||.Zsolt.94.5||Népedet tiporják, URam, örökségedet nyomorgatják.||
15501||.Zsolt.94.6||Megölik az özvegyet és a jövevényt, az árvákat is fojtogatják.||13400;13611;13612
15502||.Zsolt.94.7||Azt mondják: Nem látja az ÚR, nem veszi észre Jákób Istene!||14061;14063
15503||.Zsolt.94.8||Eszméljetek föl, ti bolondok a nép között! És ti balgák, mikor tértek észre?||15498;15502;14755
15504||.Zsolt.94.9||Aki a fület plántálta, az ne hallana? És aki a szemet formálta, az ne látna?||1612
15505||.Zsolt.94.10||Aki a népeket megfeddi, az ne büntetne? Ő az, aki az embert ismeretre tanítja.||14398
15506||.Zsolt.94.11||Az ÚR tudja, milyen hiábavalók az ember gondolatai.||28498
15507||.Zsolt.94.12||Boldog ember az, akit megfeddesz, URam, és megtanítasz törvényedre,||30285;-30287
15508||.Zsolt.94.13||hogy nyugalmat adj neki a veszedelem napján, mialatt a gonosznak megássák a sírját.||
15509||.Zsolt.94.14||Bizony nem veti el népét az ÚR, nem hagyja el örökségét!||18801
15510||.Zsolt.94.15||Mert igazságra fordul az ítélet, és követi azt minden igaz szívű.||
15511||.Zsolt.94.16||Ki kel föl az én oldalamon a gonoszok ellen? Ki áll mellém a gonosztevők ellen?||14310
15512||.Zsolt.94.17||Ha az ÚR nem lett volna segítségemre, már-már ott lakozna lelkem a csöndességben.||
15513||.Zsolt.94.18||Mikor azt mondtam, hogy lábam kicsúszik alólam, kegyelmed, URam, megtámasztott engem.||15075
15514||.Zsolt.94.19||Mikor megsokasodik bennem az aggódás, vigasztalásod megvidámítja lelkemet.||15094;15096
15515||.Zsolt.94.20||Lehet-e köze hozzád a hamisság ítélőszékének, amely nyomorúságot szerez a törvény látszata alatt?||13982;-13984
15516||.Zsolt.94.21||Egybegyűlnek az igaz lelke ellen, és kárhoztatják az ártatlan vérét.||
15517||.Zsolt.94.22||De kőváram lett az ÚR, és Istenem az én oltalmam kősziklája.||
15518||.Zsolt.94.23||Visszafordítja rájuk álnokságukat, és saját gonoszságukkal veszíti el őket. Elveszíti őket az ÚR, a mi Istenünk.||14017;14018
15519||.Zsolt.95.1|Buzdítás Isten dicséretére|Jöjjetek, örvendezzünk az ÚRnak, vigadozzunk szabadításunk kősziklájának!||14384
15520||.Zsolt.95.2||Menjünk eléje hálaadással, ujjongjunk neki zengedezve.||
15521||.Zsolt.95.3||Mert nagy Isten az ÚR, nagy király minden isten fölött.||15353
15522||.Zsolt.95.4||Kezében vannak a föld mélységei, és a hegyek magasságai is az övéi.||14257;14258
15523||.Zsolt.95.5||Övé a tenger, és ő is alkotta, és a szárazföldet is az ő keze formálta.||8;9
15524||.Zsolt.95.6||Jöjjetek, hajoljunk meg, boruljunk le, essünk térdre az ÚR, a mi alkotónk előtt!||15575
15525||.Zsolt.95.7||Mert ő a mi Istenünk, mi pedig legelőjének népe és kezének juhai vagyunk. Ma, ha meghalljátok szavát,||15254
15526||.Zsolt.95.8||ne keményítsétek meg a szíveteket, mint Meríbánál, mint Masszá napján a pusztában,||1984
15527||.Zsolt.95.9||ahol megkísértettek engem atyáitok; próbára tettek, bár látták cselekedeteimet.||1672;-1676;1665;1677;1678
15528||.Zsolt.95.10||Negyven esztendeig bosszankodtam e nemzedéken, és azt mondtam: Tévelygő szívű ez a nép, nem ismerik útjaimat!||4130;4142;30079
15529||.Zsolt.95.11||Meg is esküdtem nekik haragomban, hogy nem mennek be nyugalmam helyére.||4129;-4131;30084
15530||.Zsolt.96.1|Az ÚR az egész föld királya|Énekeljetek az ÚRnak új éneket, énekelj az ÚRnak, te egész föld!||18558;18560
15531||.Zsolt.96.2||Énekeljetek az ÚRnak, áldjátok nevét, napról napra hirdessétek szabadítását!||15333;-15335
15532||.Zsolt.96.3||Beszéljétek el dicsőségét a népek között, csodáit minden nemzet között.||14178
15533||.Zsolt.96.4||Mert nagy az ÚR, és igen dicsérendő, félelmetes minden isten fölött.||
15534||.Zsolt.96.5||Mert a népek minden istene csak bálvány, de az ÚR egeket alkotott.||30040
15535||.Zsolt.96.6||Pompa és fenség jár előtte, ékesség és méltóság van az ő szentélyében.||
15536||.Zsolt.96.7||Adjatok az ÚRnak, népek nemzetségei, adjatok az ÚRnak dicsőséget és tisztességet!||14324
15537||.Zsolt.96.8||Adjátok meg az ÚRnak neve dicsőségét, hozzatok ajándékot, és jöjjetek be udvaraiba!||5761;14325
15538||.Zsolt.96.9||Boruljatok le az ÚR előtt szent ékességben, rettegjen előtte az egész föld!||15238
15539||.Zsolt.96.10||Mondjátok a népek között: Az ÚR uralkodik. Bizony megerősítette a fölkerekséget, nem inog, igazsággal ítéli a népeket.||15491;15550;15551
15540||.Zsolt.96.11||Örüljenek az egek, örvendezzen a föld, harsogjon a tenger és minden benne lévő!||
15541||.Zsolt.96.12||Viduljon a mező és minden, ami rajta van; örvend akkor az erdő minden fája is||
15542||.Zsolt.96.13||az ÚR előtt, amikor eljön, mert eljön, hogy megítélje e földet. Igazsággal ítéli majd a világot és hűségével a népeket.||30969;-30971;15563
15543||.Zsolt.97.1|Az ÚR ítélni fog|Az ÚR uralkodik. Örüljön a föld, örvendezzen a rengeteg sziget!||15491;15539
15544||.Zsolt.97.2||Felhő és homály van körülötte, jog és igazság trónjának alapja.||14137;-14143
15545||.Zsolt.97.3||Tűz jár előtte, és körös-körül megégeti szorongatóit.||14701
15546||.Zsolt.97.4||Villámai megvilágítják a világot, látja ezt a föld, és megremeg.||
15547||.Zsolt.97.5||A hegyek, mint a viasz, megolvadnak az ÚR előtt, az egész föld Ura előtt.||
15548||.Zsolt.97.6||Az egek hirdetik igazságát, és minden nép látja dicsőségét.||14181
15549||.Zsolt.97.7||Megszégyenülnek a faragott képek szolgái, mind, akik bálványokkal dicsekednek; leborul előtte minden isten.||17772;18645;15292;-15297
15550||.Zsolt.97.8||Hallja ezt Sion, és örvendezik, Júda leányai örülnek ítéleteidnek, URam!||
15551||.Zsolt.97.9||Mert te vagy, URam, a legfelségesebb az egész földön, messze fölötte állsz minden istennek!||
15552||.Zsolt.97.10||Ti, akik szeretitek az URat, gyűlöljétek a gonoszt! Megőrzi ő kegyeseinek lelkét, megszabadítja őket a gonoszok kezéből.||22505;28322
15553||.Zsolt.97.11||Világosság támad föl az igazra és öröm a tiszta szívűekre.||12835
15554||.Zsolt.97.12||Örüljetek, ti igazak, az ÚRban, és áldjátok szent emlékezetét.||14383;14384
15555||.Zsolt.98.1|Énekeljen az egész világ!|[Zsoltár.] Énekeljetek az ÚRnak új éneket, mert csodálatos dolgokat tett, szabadulást szerzett jobbja, az ő szentséges karja.||18558;18939;-18942
15556||.Zsolt.98.2||Tudtul adta szabadítását az ÚR, a népek előtt megjelentette igazságát.||18774;25070;25072
15557||.Zsolt.98.3||Megemlékezett kegyelméről és Izráel házához való hűségéről. Látta a föld minden határa Istenünk szabadítását.||
15558||.Zsolt.98.4||Ujjongj az ÚRnak, te egész föld, örömmel énekeljetek és zengjetek!||15540;-15542
15559||.Zsolt.98.5||Zengjetek az ÚRnak hárfával, hárfával és énekléssel,||11049
15560||.Zsolt.98.6||harsonákkal és kürtzengéssel ujjongjatok a király, az ÚR előtt!||
15561||.Zsolt.98.7||Harsogjon a tenger és ami betölti, a földkerekség és akik lakják.||18624;18625
15562||.Zsolt.98.8||Tapsoljanak a folyamok, a hegyek együtt örvendezzenek||
15563||.Zsolt.98.9||az ÚR előtt, mert eljön megítélni a földet. Igazsággal ítéli a világot és méltányossággal a népeket.||15540;-15542
15564||.Zsolt.99.1|A szent Isten|Az ÚR uralkodik, reszkessenek a népek; kerúbokon trónol ő, remegjen a föld!||2213;-2217
15565||.Zsolt.99.2||Nagy az ÚR a Sionon, és magasan fölötte van minden népnek.||16230;16231
15566||.Zsolt.99.3||Magasztalják a te nagy és rettenetes nevedet, mert szent az!||8160
15567||.Zsolt.99.4||A hatalmas király szereti a jogosságot! Te határoztad meg, mi a helyénvaló, jogosságot és igazságot szereztél Jákóbban.||
15568||.Zsolt.99.5||Magasztaljátok Istenünket, az URat, és boruljatok le lábának zsámolya elé, mert szent ő!||15564;16224
15569||.Zsolt.99.6||Mózes és Áron az ő papjaival és Sámuel azokkal együtt, akik nevét segítségül hívják: segítségül hívták az URat, és meghallgatta őket.||2449;-2452;19383
15570||.Zsolt.99.7||Felhőoszlopból szólt hozzájuk, ők pedig megőrizték intelmét és rendelkezését, amelyet adott nekik.||4236;-4238
15571||.Zsolt.99.8||URunk, Istenünk, te meghallgattad őket. Kegyelmes Isten voltál hozzájuk, de bosszúálló tetteik miatt.||4120;4323;4334;-4339;5806;-5810
15572||.Zsolt.99.9||Magasztaljátok Istenünket, az URat, és boruljatok le szent hegyén, mert szent az ÚR, a mi Istenünk!||
15573||.Zsolt.100.1|Adjunk hálát alkotónknak!|[Hálaadó zsoltár.] Ujjongj az ÚRnak, te egész föld!||
15574||.Zsolt.100.2||Szolgáljatok az ÚRnak örömmel, menjetek eléje vigadozva!||15559;15560
15575||.Zsolt.100.3||Tudjátok meg, hogy az ÚR az Isten! Ő alkotott minket, az övéi vagyunk! Az ő népe és legelőjének nyája vagyunk.||8204;8205
15576||.Zsolt.100.4||Menjetek be kapuin hálaadással, udvaraiba dicséretekkel! Adjatok hálát neki, áldjátok nevét!||14721
15577||.Zsolt.100.5||Mert jó az ÚR, örökké megmarad kegyelme, és hűsége nemzedékről nemzedékre.||15936;-15939
15578||.Zsolt.101.1|A helyes királyi uralkodás|[Dávid zsoltára.] Kegyelmedről és igazságodról énekelek, neked zengek éneket, URam!||8655
15579||.Zsolt.101.2||Gondom van a tökéletes útra. Mikor jössz el hozzám? Tökéletes szívvel akarok járni házamban.||
15580||.Zsolt.101.3||Nem vetem rá szemem hiábavaló dologra. Gyűlölöm a pártoskodók cselekedetét, ne ragadjon rám!||14293;16077
15581||.Zsolt.101.4||A csalárd szív távol van tőlem, a gonoszt nem ismerem.||14098;14101
15582||.Zsolt.101.5||Elhallgattatom azt, aki titkon rágalmazza felebarátját; azt, aki lenézi a másikat, és aki kevély szívű, el nem szenvedhetem.||16624;-16627
15583||.Zsolt.101.6||Szemmel tartom a föld hűségeseit, hogy mellettem lakjanak. Aki a tökéletesség útján jár, az szolgál engem.||16027
15584||.Zsolt.101.7||Nem lakhat házamban az, aki csalárdságot művel; aki hazugságot szól, nem állhat meg szemem előtt.||14098;14292;-14294
15585||.Zsolt.101.8||Reggelenként kipusztítom a bűnösöket az országból, kigyomlálok az ÚR városából minden gonosztevőt.||17185;17186
15586||.Zsolt.102.1|Imádság nyomorúság idején|[A nyomorult imádsága, amikor eleped, és kiönti panaszát az ÚR előtt.]||
15587||.Zsolt.102.2||URam, hallgasd meg imádságomat, és jusson hozzád kiáltásom!||14713
15588||.Zsolt.102.3||Ne rejtsd el arcodat előlem, mikor szorongatnak engem; fordítsd felém füledet, mikor kiáltok, hamar hallgass meg engem!||
15589||.Zsolt.102.4||Mert elenyésznek napjaim, mint a füst, és égnek a csontjaim, mint valami tűzhely.||13016;13017
15590||.Zsolt.102.5||Szívem olyan, mint a letarolt és kiszáradt fű, még enni is elfelejtkezem.||
15591||.Zsolt.102.6||Jajgatásom hangjától húsom a csontomhoz tapad.||13319
15592||.Zsolt.102.7||Hasonló vagyok a pusztai pelikánhoz; olyan lettem, mint a bagoly a romok közt.||
15593||.Zsolt.102.8||Virrasztok, és olyan magányos vagyok, mint a madár a háztetőn.||
15594||.Zsolt.102.9||Mindennap gyaláznak ellenségeim, csúfolóim átkoznak engem.||
15595||.Zsolt.102.10||Bizony port eszem kenyér gyanánt, és italomat könnyel vegyítem||
15596||.Zsolt.102.11||fölindulásod és haragod miatt, mert fölemeltél engem és földhöz vertél.||
15597||.Zsolt.102.12||Napjaim olyanok, mint a megnyúlt árnyék, magam pedig, mint a fű, elszáradok.||15844
15598||.Zsolt.102.13||De te, URam, örökké megmaradsz, nemzedékről nemzedékre emlegetnek.||
15599||.Zsolt.102.14||Kelj föl, könyörülj a Sionon! Ideje, hogy könyörülj rajta, mert eljött a megszabott idő.||19712;19713;22080
15600||.Zsolt.102.15||Mert annak még a köveit is kedvelik szolgáid, és a porán is szánakoznak.||12109;-12112
15601||.Zsolt.102.16||Félik majd az ÚR nevét a népek és a föld minden királya a te dicsőségedet,||15063;15064
15602||.Zsolt.102.17||mert az ÚR felépíti Siont, és megmutatja magát dicsőségében.||
15603||.Zsolt.102.18||Odafordul a gyámoltalanok imádsága felé, és nem utálja meg imádságukat.||
15604||.Zsolt.102.19||Jegyezzék föl ezt a következő nemzedéknek, hogy a nép, amely még ezután lesz teremtve, dicsérhesse az URat.||16182;-16184;19558;19559
15605||.Zsolt.102.20||Mert letekintett az ÚR szentsége magaslatáról, lenézett az ÚR a mennyekből a földre,||
15606||.Zsolt.102.21||hogy meghallja a foglyok sóhajtozását, és feloldozza a halálnak fiait.||16182;-16184
15607||.Zsolt.102.22||Hogy hirdessék a Sionon az ÚR nevét és dicséretét Jeruzsálemben,||
15608||.Zsolt.102.23||amikor egybegyűlik minden nép és ország, hogy az ÚRnak szolgáljanak.||
15609||.Zsolt.102.24||Megtörte erőmet az úton, megrövidítette napjaimat.||
15610||.Zsolt.102.25||Ezt mondtam: Én Istenem! Ne vigyél el engem napjaim felénél, te, kinek esztendei nemzedékről nemzedékre tartanak.||15599;19712;19713
15611||.Zsolt.102.26||Te vetettél réges-régen alapot a földnek, az egek is a te kezed munkái.||14023
15612||.Zsolt.102.27||Azok elenyésznek, de te megmaradsz. Azok elavulnak, mint a ruha, lecseréled őket, mint az öltözetet. Bizony elváltoznak,||30040;-30042
15613||.Zsolt.102.28||de te ugyanaz vagy, és éveid nem fogynak el.||
15614||.Zsolt.102.29||Szolgáid fiai megmaradnak, és utódaik is színed előtt lakoznak.||19848;-19868
15615||.Zsolt.103.1|Ének Isten irgalmáról|[Dávidé.] Áldjad, én lelkem, az URat, és egész bensőm az ő szent nevét!||8655
15616||.Zsolt.103.2||Áldjad, én lelkem, az URat, és ne feledkezzél el semmi jótéteményéről!||14129;14179
15617||.Zsolt.103.3||Ő megbocsátja minden bűnödet, meggyógyítja minden betegségedet.||14377;8300
15618||.Zsolt.103.4||Megváltja életedet a sírtól; kegyelemmel és irgalmassággal koronáz meg téged.||15358
15619||.Zsolt.103.5||Jóval tölti be időskorodat: megújul ifjúságod, mint a sasé.||18519
15620||.Zsolt.103.6||Igazságosan cselekszik az ÚR, és igazságot szolgáltat minden elnyomottnak.||16416;28036;-28041
15621||.Zsolt.103.7||Megismertette útjait Mózessel, cselekedeteit Izráel fiaival.||16438;16439
15622||.Zsolt.103.8||Irgalmas és könyörülő az ÚR, késedelmes a haragra, és nagy a kegyelme.||2502
15623||.Zsolt.103.9||Nem fedd minduntalan, és nem tartja meg haragját örökké.||19081;19084
15624||.Zsolt.103.10||Nem bűneink szerint cselekszik velünk, és nem álnokságaink szerint fizet nekünk.||20443
15625||.Zsolt.103.11||Mert amilyen magasan van az ég a földtől, olyan nagy az ő kegyelme az őt félők iránt.||
15626||.Zsolt.103.12||Amilyen távol van napkelet napnyugattól, olyan messze veti el tőlünk vétkeinket.||
15627||.Zsolt.103.13||Amilyen könyörülő az apa a fiaihoz, olyan könyörülő az ÚR az őt félők iránt.||23204
15628||.Zsolt.103.14||Mert tudja, hogyan formált minket, megemlékezik arról, hogy por vagyunk.||37
15629||.Zsolt.103.15||Az ember napjai olyanok, mint a fű, úgy virágzik, mint a mező virága.||
15630||.Zsolt.103.16||Ha átfúj rajta a szél, nincsen többé, és helyét sem ismerik többé.||
15631||.Zsolt.103.17||De az ÚR kegyelme öröktől fogva mindörökké az őt félőkkel van, és igazsága az unokáikkal,||15330;15331;25010
15632||.Zsolt.103.18||azokkal, akik megtartják szövetségét, és megemlékeznek parancsolatairól, hogy megcselekedjék azokat.||9056;-9061
15633||.Zsolt.103.19||Az ÚR a mennyekbe helyezte trónját, és uralkodása mindenre kihat.||14984
15634||.Zsolt.103.20||Áldjátok az URat, ti hatalmas erejű angyalai, akik teljesítitek rendelkezéseit, és hallgattok parancsszavára.||30044
15635||.Zsolt.103.21||Áldjátok az URat, ti minden serege: szolgái, akaratának teljesítői!||
15636||.Zsolt.103.22||Áldjátok az URat, ti teremtményei, uralkodása minden helyén! Áldjad, én lelkem, az URat!||
15637||.Zsolt.104.1|A teremtő és megtartó Isten|Áldjad, én lelkem, az URat! URam, Istenem, igen nagy vagy te, ékességet és fenséget öltöztél magadra!||16410
15638||.Zsolt.104.2||Ő az, aki körülvette magát világossággal, mint egy palásttal, és kifeszítette az eget, mint egy sátrat.||29871;18510
15639||.Zsolt.104.3||Ő az, aki vizek fölé építette palotáját, a felhőket rendelte szekerévé, és a szelek szárnyán jár.||18067
15640||.Zsolt.104.4||A szeleket tette követévé, a lángoló tüzet szolgájává.||
15641||.Zsolt.104.5||Biztos alapra helyezte a földet, nem mozdul az meg soha.||14258
15642||.Zsolt.104.6||Vízáradattal borítottad be, mint egy öltözettel; a hegyek fölött is vizek álltak.||8;178;183
15643||.Zsolt.104.7||Korholásodra szétoszlottak, mennydörgésed hangjától megriadtak.||8;184;186;13776;13777
15644||.Zsolt.104.8||A hegyek fölemelkedtek, és a völgyek alászálltak arra a helyre, amelyet készítettél nekik.||
15645||.Zsolt.104.9||Határt szabtál, amelyet nem léphetnek át, nem térhetnek vissza a föld elborítására.||13815;13816;20255
15646||.Zsolt.104.10||Ő az, aki forrásokat fakaszt a völgyekben, hogy folydogáljanak a hegyek között,||
15647||.Zsolt.104.11||és megitassák a mező minden állatát, hogy a vadszamarak is szomjukat olthassák.||
15648||.Zsolt.104.12||Mellettük laknak az égi madarak, az ágak közül hangicsálnak.||
15649||.Zsolt.104.13||Megöntözi a hegyeket a magasból, alkotásai gyümölcséből megelégíti a földet.||13821;13822
15650||.Zsolt.104.14||Füvet sarjaszt az állatoknak és növényeket az emberek hasznára, hogy táplálékot nyerjenek a földből,||
15651||.Zsolt.104.15||és bort, amely megvidámítja a halandó szívét, fényesebbé teszi arcát az olajnál, és kenyeret, amely megerősíti a halandó szívét.||17358;17359;8359
15652||.Zsolt.104.16||Eleget kapnak az ÚR fái is, a Libánon cédrusai, amelyeket ő ültetett,||
15653||.Zsolt.104.17||amelyeken madarak fészkelnek, mint a gólya, amely a ciprusfákon lakik.||
15654||.Zsolt.104.18||A magas hegyek a vadkecskéknek, a sziklák a mormotáknak szolgálnak menedékül.||17343;17345
15655||.Zsolt.104.19||Ő teremtette a Holdat, hogy mutassa az ünnepeket, és a Napot, amely tudja az útját.||13;-15
15656||.Zsolt.104.20||Ha sötétséget kelt, éjszaka lesz, hogy szanaszét járhasson a mező minden vadja;||
15657||.Zsolt.104.21||az oroszlánkölykök prédáért ordítanak, Istentől sürgetik eledelüket.||18322
15658||.Zsolt.104.22||Ha fölkel a Nap, elrejtőznek, és hajlékaikban heverésznek.||
15659||.Zsolt.104.23||Az ember munkába megy, és dolgát végzi egészen estig.||
15660||.Zsolt.104.24||Mily számtalanok a műveid, URam! Mindegyiket bölcsen alkottad, és tele van a föld teremtményeiddel.||17840
15661||.Zsolt.104.25||Ott van a nagy és széles tenger! Számtalan lény nyüzsög benne, apróbb és nagyobb állatok.||
15662||.Zsolt.104.26||Amott gályák járnak, és cethal, amelyet azért formáltál, hogy játszadozzon benne.||13902;-13923
15663||.Zsolt.104.27||Mindenek rád néznek, hogy megfelelő időben adj nekik eledelt.||16403
15664||.Zsolt.104.28||Ha adsz nekik, ők begyűjtik azt; ha megnyitod kezedet, betelnek jóvoltodból.||
15665||.Zsolt.104.29||Ha elfordítod arcodat, megrémülnek; ha elveszed lelküket, kimúlnak, és újra porrá lesznek.||13699;13700
15666||.Zsolt.104.30||Ha kibocsátod lelkedet, újakat teremtesz, és újjá teszed a föld színét.||
15667||.Zsolt.104.31||Az ÚRé legyen a dicsőség örökké, örvendezzen teremtményeiben az ÚR!||15660
15668||.Zsolt.104.32||Aki ha rátekint e földre, megrendül az; megérinti a hegyeket, és füstölögnek.||2044;14136
15669||.Zsolt.104.33||Énekelek az ÚRnak egész életemben, zengedezek Istenemnek, amíg csak vagyok!||
15670||.Zsolt.104.34||Elmélkedésem legyen kedves neki. Én az ÚRban örvendezem.||
15671||.Zsolt.104.35||Vesszenek ki a bűnösök a földről, ne legyenek többé gonoszok! Áldjad, lelkem, az URat; dicsérjétek az URat!||
15672||.Zsolt.105.1|Ének Izráel történetéről|Magasztaljátok az URat, hívjátok segítségül nevét, hirdessétek tetteit a népek között!||14654;-14656;10830;-10832
15673||.Zsolt.105.2||Énekeljetek neki, zengjetek neki, beszéljétek el minden csodás tettét!||
15674||.Zsolt.105.3||Dicsőítsétek szent nevét! Örvendezzen azoknak a szíve, akik az URat keresik.||14384;15405
15675||.Zsolt.105.4||Keressétek az URat és az ő erejét, keressétek arcát szüntelen!||14308;14309
15676||.Zsolt.105.5||Emlékezzetek meg csodáiról, amelyeket cselekedett, jeleiről és szája ítéleteiről,||15172;-15175;15182;-15196
15677||.Zsolt.105.6||ó, Ábrahámnak, az ő szolgájának utódai, ó, Jákóbnak, az ő választottjának fiai!||23158;23159
15678||.Zsolt.105.7||Ő az ÚR, a mi Istenünk, az egész földre kihat ítélete.||
15679||.Zsolt.105.8||Megemlékezik szövetségéről mindörökké, rendelkezéséről, amelyet ezer nemzedékig megszabott,||
15680||.Zsolt.105.9||amelyet Ábrahámmal kötött, és ahogy Izsáknak megesküdött.||399;695
15681||.Zsolt.105.10||Jákób elé állította azt szabályul, Izráel elé örök szövetségül.||786;-788
15682||.Zsolt.105.11||Azt mondta: Neked adom Kánaán földjét sors szerint való örökségül.||333
15683||.Zsolt.105.12||Akkor még csekély számban, igen kevesen voltak, és jövevényként éltek ott.||
15684||.Zsolt.105.13||Egyik nemzettől a másikhoz bujdostak, egyik országból a másik néphez.||311
15685||.Zsolt.105.14||De senkinek sem engedte, hogy nyomorgassa őket, sőt királyokat is megfenyített miattuk:||498;502;10844
15686||.Zsolt.105.15||Ne érintsétek fölkentjeimet, és prófétáimnak ne ártsatok!||
15687||.Zsolt.105.16||Azután éhínséget idézett elő a földön, és eltörte a kenyér botját mindenütt.||1254
15688||.Zsolt.105.17||Elküldött előttük egy férfiút, Józsefet, akit rabszolgának adtak el.||755;1169;1365
15689||.Zsolt.105.18||A lábát béklyóba szorították, őt magát vasra verték||
15690||.Zsolt.105.19||mindaddig, amíg szava be nem teljesedett. Az ÚR beszéde igazolta őt.||
15691||.Zsolt.105.20||Érte küldött a király, és szabadon engedte, a népek uralkodója szabaddá tette.||1209
15692||.Zsolt.105.21||Úrrá tette őt a házán és parancsolóvá minden vagyonán,||1235
15693||.Zsolt.105.22||hogy főembereit, ha akarja, megkötöztethesse, és véneit is bölcsességre taníthassa.||
15694||.Zsolt.105.23||És bement Izráel Egyiptomba, és Jákób Hám földjén jövevény lett.||1392
15695||.Zsolt.105.24||És nagyon megszaporította népét, és erősebbé tette elnyomóinál,||1539;-1542
15696||.Zsolt.105.25||akiknek szívét megváltoztatta, hogy gyűlöljék népét, és álnokul cselekedjenek szolgáival.||1542;1548
15697||.Zsolt.105.26||Elküldte szolgáját, Mózest és Áront, akiket kiválasztott.||1589
15698||.Zsolt.105.27||Ők jeleket vittek véghez közöttük és csodákat Hám földjén.||1694
15699||.Zsolt.105.28||Sötétséget küldött, és elsötétült, mégis engedetlenkedtek parancsával szemben.||1798;-1800
15700||.Zsolt.105.29||Vizeiket vérré változtatta, és kipusztította halaikat.||1705
15701||.Zsolt.105.30||Földjük békáktól hemzsegett, még a királyuk termeiben is.||1713;1716
15702||.Zsolt.105.31||Szólt, és tetvek és bogarak támadtak egész határukra.||
15703||.Zsolt.105.32||Jégesőt adott nekik eső gyanánt, és földjükre lángoló tüzet.||1765
15704||.Zsolt.105.33||Elverte szőlőjüket és fügefájukat, és széttördelte határukban a fákat.||
15705||.Zsolt.105.34||Szólt, és sáska támadt és megszámlálhatatlan szöcske.||1790
15706||.Zsolt.105.35||Fölemésztettek minden növényt a földjükön, és fölfalták szántóföldjük gyümölcsét.||
15707||.Zsolt.105.36||Megölt földjükön minden elsőszülöttet, férfierejük minden zsengéjét.||1845
15708||.Zsolt.105.37||És ezüsttel és arannyal megrakva hozta ki őket, és nemzetségeikben nem akadt tántorgó.||1851
15709||.Zsolt.105.38||Örült Egyiptom, amikor kivonultak, mert a tőlük való félelem szállta meg őket.||1847;-1849
15710||.Zsolt.105.39||Felhőt terített rájuk, hogy befedezze őket, és tüzet, hogy világítson éjjel.||1888
15711||.Zsolt.105.40||Könyörögtek, és ő fürjeket hozott, mennyei kenyérrel elégítette meg őket.||1960
15712||.Zsolt.105.41||Megnyitotta a kősziklát, és víz zúdult ki, folyóként áradt a sivatagban.||15184
15713||.Zsolt.105.42||Mert megemlékezett szent ígéretéről, amelyet szolgájának, Ábrahámnak tett.||374;-376
15714||.Zsolt.105.43||Így hozta ki népét örömmel és választottjait vigassággal.||1897
15715||.Zsolt.105.44||Nekik adta a pogányok földjét, és a népek fáradsággal szerzett javait örökölték,||5096;5097
15716||.Zsolt.105.45||hogy megtartsák rendelkezéseit, és megőrizzék törvényeit. Dicsérjétek az URat!||5098;5104
15717||.Zsolt.106.1|Izráel bűnei a pusztában|Dicsérjétek az URat! Adjatok hálát az ÚRnak, mert jó; mert kegyelme örökkévaló!||15765;10829
15718||.Zsolt.106.2||Ki beszélhetné el az ÚR nagy tetteit, és ki hirdethetné minden dicséretét?||15698;-15712
15719||.Zsolt.106.3||Boldog, aki megtartja a törvényt, és igazat cselekszik minden időben.||5586;-5599
15720||.Zsolt.106.4||Emlékezzél rám, URam, népedhez való jóságod szerint. Látogass meg minket szabadításoddal!||
15721||.Zsolt.106.5||Hadd láthassam választottaidhoz való jóvoltodat, és hadd örvendezhessem néped örömének, dicsérhesselek örökségeddel!||
15722||.Zsolt.106.6||Vétkeztünk atyáinkkal együtt, bűnt, gonoszságot cselekedtünk.||
15723||.Zsolt.106.7||Atyáink Egyiptomban nem értették meg csodáidat, nem emlékeztek meg kegyelmed nagyságáról, hanem dacosak voltak a tengernél, a Vörös-tengernél.||1900;1901
15724||.Zsolt.106.8||De az ÚR megsegítette őket az ő nevéért, hogy megismertesse velük erejét.||18691;20984
15725||.Zsolt.106.9||Megdorgálta a Vörös-tengert, és az kiszáradt, és úgy vitte át őket a mélységeken, mint egy síkságon.||1910;1911
15726||.Zsolt.106.10||Kiszabadította őket gyűlölőik kezéből, kimentette őket az ellenség kezéből.||1897;1912;-1917
15727||.Zsolt.106.11||Szorongatóikat víz borította el, egy sem maradt meg közülük.||1917
15728||.Zsolt.106.12||Akkor hittek beszédeinek, és énekelték dicséretét.||1921;-1941
15729||.Zsolt.106.13||De hamar elfelejtették cselekedeteit, és nem igényelték tanácsát.||1944;1985
15730||.Zsolt.106.14||Vágyaik epesztették őket a pusztában, és próbára tették Istent a sivatagban.||4028;28641
15731||.Zsolt.106.15||Megadta nekik, amit kívántak, de csömört támasztott lelkükben.||4055;4056
15732||.Zsolt.106.16||És irigykedni kezdtek Mózesre a táborban és Áronra, az ÚR szentjére.||4196;4197;4207;3353
15733||.Zsolt.106.17||Megnyílt a föld, és elnyelte Dátánt, és befedte Abirám seregét.||4226
15734||.Zsolt.106.18||Tűz gyulladt seregükben, láng égette el a gonoszokat.||4229
15735||.Zsolt.106.19||Borjút készítettek a Hóreb alatt, és hajlongtak az öntött bálvány előtt.||2442;-2444
15736||.Zsolt.106.20||Fölcserélték dicsőségét az ökör képével, amely füvet eszik.||
15737||.Zsolt.106.21||Elfeledkeztek szabadító Istenükről, aki nagy dolgokat művelt Egyiptomban,||
15738||.Zsolt.106.22||csodákat Hám országában, félelmetes dolgokat a Vörös-tenger mellett.||10262;15725;15727
15739||.Zsolt.106.23||Azt gondolta, hogy kipusztítja őket, de választottja, Mózes elébe állt a hasadékba, hogy elfordítsa haragját, és el ne veszítse őket.||4119;-4128
15740||.Zsolt.106.24||Becsmérelték a kívánatos földet, nem hittek ígéretének.||4110;-4112
15741||.Zsolt.106.25||Morgolódtak sátraikban, és nem hallgattak az ÚR szavára.||
15742||.Zsolt.106.26||Ezért rájuk emelte kezét, hogy lesújtson rájuk a pusztában,||4119;4120
15743||.Zsolt.106.27||és hogy a népek közé dobja utódaikat, és szétszórja őket országaikban.||20985;20988
15744||.Zsolt.106.28||Majd csatlakoztak a Baal-Peórhoz, és ettek a holtaknak fölajánlott áldozatokból.||4474;4480
15745||.Zsolt.106.29||Fölingerelték cselekedeteikkel az URat, ezért csapás zúdult rájuk.||4475;-4480
15746||.Zsolt.106.30||Ekkor felállt Fineás és ítélkezett, a csapásnak pedig vége lett.||
15747||.Zsolt.106.31||Ez igazságul tulajdoníttatott neki nemzedékről nemzedékre mindörökké.||4478;4483;4484;7270;-7273
15748||.Zsolt.106.32||Meríbá vizeinél is megharagították, és Mózesnek is baja támadt miattuk,||4319;4322;4323
15749||.Zsolt.106.33||mert megkeserítették lelkét, és meggondolatlanul szólt ajkával.||
15750||.Zsolt.106.34||Nem irtották ki a népeket sem, ahogy az ÚR utasította őket.||5112;5113
15751||.Zsolt.106.35||Sőt összeelegyedtek a népekkel, és eltanulták cselekedeteiket.||6573
15752||.Zsolt.106.36||Bálványaikat tisztelték, és azok csapdává lettek számukra.||
15753||.Zsolt.106.37||Föláldozták fiaikat és leányaikat a démonoknak.||20849;20850;9968;10002
15754||.Zsolt.106.38||Ártatlan vért ontottak: fiaik és leányaik vérét, akiket Kánaán bálványainak áldoztak, és a vérontással megszentségtelenítették a földet.||
15755||.Zsolt.106.39||Tisztátalanokká lettek cselekedeteikben és paráznákká tetteikben.||6558;6829
15756||.Zsolt.106.40||Ezért haragra gyúlt az ÚR népe ellen, és megutálta örökségét.||
15757||.Zsolt.106.41||Odaadta őket a népek kezébe, és gyűlölőik uralkodtak rajtuk.||6558;-6560
15758||.Zsolt.106.42||Sanyargatták őket ellenségeik, és hatalmuk alatt görnyedtek.||
15759||.Zsolt.106.43||Gyakorta megmentette őket, de ők ellenszegültek konokságukkal, és még mélyebbre merültek bűneikbe.||6561;6563;19388
15760||.Zsolt.106.44||De rájuk tekintett a nyomorúságban, meghallgatta rimánkodásukat.||
15761||.Zsolt.106.45||Megemlékezett a velük kötött szövetségről, és nagy kegyelme szerint megszánta őket.||5709;-5713
15762||.Zsolt.106.46||Könyörületességre indította irántuk mindazokat, akik fogságba vitték őket.||10251;-10254
15763||.Zsolt.106.47||Segíts meg minket, URunk, Istenünk, és gyűjts össze minket a népek közül, hogy hálát adjunk szent nevednek, és dicsérjük dicsőségedet!||10857
15764||.Zsolt.106.48||Áldott legyen az ÚR, Izráel Istene örökkön-örökké, és az egész nép mondja: Ámen. Dicsérjétek az URat!||
15765||.Zsolt.107.1|ÖTÖDIK KÖNYV - Hálaadó ének nagy ünnepen|Adjatok hálát az ÚRnak, mert jó, mert kegyelme örökkévaló!||17785
15766||.Zsolt.107.2||Ezt mondják az ÚR megváltottai, akiket megváltott a szorongató kezéből||
15767||.Zsolt.107.3||és összegyűjtött különböző országokból, kelet és nyugat felől, északról és délről.||15743
15768||.Zsolt.107.4||Bujdostak a pusztában, a sivatagban, nem találtak utat lakott város felé.||
15769||.Zsolt.107.5||Éhesek és szomjasak voltak, lelkük is elepedt bennük.||
15770||.Zsolt.107.6||De az ÚRhoz kiáltottak szorultságukban, és megmentette őket nyomorúságukból.||5768;-5772
15771||.Zsolt.107.7||Egyenes útra vezette őket, hogy lakott városba juthassanak.||
15772||.Zsolt.107.8||Adjanak hálát az ÚRnak kegyelméért és az emberek fiaival tett csodáiért.||
15773||.Zsolt.107.9||Mert megelégítette a szomjazó lelket, és betöltötte javaival az éhező lelket.||15711
15774||.Zsolt.107.10||Azoknak, akik sötétségben és a halál árnyékában ültek, nyomorúságban és vasra verve,||11919;-11921
15775||.Zsolt.107.11||mert ellenszegültek Isten beszédének, és megvetették a Felséges tanácsát,||
15776||.Zsolt.107.12||megalázta szívüket nyomorúsággal: elestek, és nem volt segítségük.||11922;11923
15777||.Zsolt.107.13||De az ÚRhoz kiáltottak szorultságukban, és kiszabadította őket nyomorúságukból.||
15778||.Zsolt.107.14||Kihozta őket a sötétségből és a halál árnyékából, köteleiket pedig elszaggatta.||
15779||.Zsolt.107.15||Adjanak hálát az ÚRnak kegyelméért és az emberek fiaival tett csodáiért,||
15780||.Zsolt.107.16||mert betörte az érckapukat, és letörte a vaszárakat!||
15781||.Zsolt.107.17||A balgák gonosz útjukért és hamisságukért estek nyomorúságba.||1978;5786
15782||.Zsolt.107.18||Minden ételt megutált a lelkük, és már a halál kapujához közeledtek.||13672
15783||.Zsolt.107.19||De az ÚRhoz kiáltottak szorultságukban, és ő kiszabadította őket nyomorúságukból.||15776;15778
15784||.Zsolt.107.20||Elküldte szavát, és meggyógyította őket, kimentette őket sírjukból.||18627;18629;16182;-16184;23077
15785||.Zsolt.107.21||Adjanak hálát az ÚRnak kegyelméért és az emberek fiaival tett csodáiért!||16184
15786||.Zsolt.107.22||Áldozzanak hálaadó áldozatokat, és ujjongva hirdessék cselekedeteit!||14712;14721
15787||.Zsolt.107.23||Akik hajókon a tengerre szálltak, és a nagy vizeken kereskedtek,||
15788||.Zsolt.107.24||látták az ÚR dolgait és csodáit a mélységekben.||
15789||.Zsolt.107.25||Szólt ugyanis, és szélvész támadt, amely felkorbácsolta a hullámokat.||22602
15790||.Zsolt.107.26||Az égig emelkedtek, a mélybe süllyedtek; lelkük elcsüggedt az ínségben.||
15791||.Zsolt.107.27||Szédültek és tántorogtak, mint a részegek, minden bölcsességük semmivé lett.||
15792||.Zsolt.107.28||De az ÚRhoz kiáltottak szorultságukban, és kiszabadította őket nyomorúságukból.||22603;22604
15793||.Zsolt.107.29||Lecsillapította a szélvészt, és elcsöndesedtek a hullámok.||22613
15794||.Zsolt.107.30||Örültek, amikor lecsillapodtak; és ő a kívánt kikötőbe vezette őket.||
15795||.Zsolt.107.31||Adjanak hálát az ÚRnak kegyelméért és az emberek fiaival tett csodáiért!||
15796||.Zsolt.107.32||Magasztalják őt a nép gyülekezetében és dicsérjék a vének gyűlésében!||
15797||.Zsolt.107.33||Folyókat tett pusztává és vízforrásokat szárazzá,||
15798||.Zsolt.107.34||gyümölcstermő földet meddővé a rajta lakó nép gonoszsága miatt.||5631
15799||.Zsolt.107.35||A pusztaságot bővizű tavakká tette, a kiaszott földet vízforrásokká.||
15800||.Zsolt.107.36||Éhezőket telepített oda, hogy városokat alapítsanak lakóhelyül.||
15801||.Zsolt.107.37||Mezőket vetettek be, és szőlőt ültettek, hogy termést és gyümölcsöt hozzon.||18537;-18539
15802||.Zsolt.107.38||Megáldotta őket, és igen megszaporodtak, jószágaik száma sem apadt meg.||13153
15803||.Zsolt.107.39||De azután megfogyatkoztak, és meggörnyedtek ínség, nyomorúság és keserűség miatt,||
15804||.Zsolt.107.40||amikor gyalázatot zúdított a fejedelmekre, hogy tévelyegjenek az úttalan pusztaságban.||13151
15805||.Zsolt.107.41||De fölemelte az ínségből a nyomorultakat, és hasonlóvá tette nemzetségüket a juhnyájhoz.||15886;-15888
15806||.Zsolt.107.42||Látják ezt az igazak, és örvendeznek, és a gonoszok befogják a szájukat.||14408;14409;12969
15807||.Zsolt.107.43||Aki bölcs, tartsa eszében ezeket, és gondolja meg az ÚR kegyelmességét!||15794;-15805
15808||.Zsolt.108.1|Reggeli ének háborús időben|[Ének. Dávid zsoltára.]||
15809||.Zsolt.108.2||Kész az én szívem, Istenem, hadd énekeljek és zengedezzek lelkemből!||14815;14816
15810||.Zsolt.108.3||Ébredj föl, lant és hárfa, hadd keltsem föl a hajnalt!||
15811||.Zsolt.108.4||Magasztallak téged a népek között, URam, zengedezek neked a nemzetek között!||14178;14179
15812||.Zsolt.108.5||Mert nagy a kegyelmed, fölülmúlja az egeket, hűséged pedig a fellegekig ér!||14462;14817;14819
15813||.Zsolt.108.6||Téged illet az egeket fölülmúló magasztalás, Istenem, dicsőséged legyen az egész földön!||
15814||.Zsolt.108.7||Segíts jobboddal, és hallgass meg engem, hogy megszabaduljanak, akiket szeretsz.||14146
15815||.Zsolt.108.8||Isten így szólt szentségében: Örvendek, hogy feloszthatom Sikemet, és fölmérhetem Szukkót völgyét.||15854;14857;-14863
15816||.Zsolt.108.9||Enyém Gileád, enyém Manassé, Efraim védősisak a fejemen, Júda az uralkodói pálcám,||1481;1483
15817||.Zsolt.108.10||Móáb pedig a mosdómedencém, Edómra teszem sarumat, Filisztea felett diadalmasan ujjongok.||4463;4464;8212
15818||.Zsolt.108.11||Ki visz el engem a bekerített városba? Ki vezet el engem Edómig?||10905
15819||.Zsolt.108.12||Nem te vagy-e az, Istenünk, aki megvetettél minket, és nem jársz seregeinkkel?||14158
15820||.Zsolt.108.13||Adj szabadulást nekünk az ellenségtől, mert hiábavaló az emberi segítség!||15812;8011;-8016
15821||.Zsolt.108.14||Istennel hatalmasan cselekszünk, ő tapossa el ellenségeinket.||8253;8254;14860;14861
15822||.Zsolt.109.1|Panasz rosszakarók miatt|[A karmesternek: Dávid zsoltára.] Dicséretemnek Istene, ne hallgass!||11049
15823||.Zsolt.109.2||Mert a gonosz szája és az álnok szája fölnyílt ellenem, hazug nyelvvel beszélnek velem.||14312;7849
15824||.Zsolt.109.3||Gyűlöletes beszédekkel vesznek körül és ok nélkül ostromolnak.||
15825||.Zsolt.109.4||Szeretetemre válaszul ellenkeznek velem, én pedig imádkozom.||14440;14574
15826||.Zsolt.109.5||Rosszal fizetnek nekem a jóért és gyűlölködéssel a szeretetemért.||14574
15827||.Zsolt.109.6||Állíts szembe vele egy gonosz embert, és álljon vádló jobb keze felől.||
15828||.Zsolt.109.7||A törvénykezésből bűnösként kerüljön ki, még az imádsága is bűnné legyen.||
15829||.Zsolt.109.8||Élete napjai kevesek legyenek, és hivatalát más foglalja el!||7780;27012
15830||.Zsolt.109.9||Fiai legyenek árvákká, felesége pedig özveggyé!||13338
15831||.Zsolt.109.10||Bujdossanak fiai, és kolduljanak, és elpusztult helyeiktől távol keressenek eledelt!||
15832||.Zsolt.109.11||Foglalja le mindenét az uzsorás, idegenek ragadják el szerzeményét!||
15833||.Zsolt.109.12||Ne legyen senki kegyelmes iránta, és ne legyen, aki könyörül árváin!||
15834||.Zsolt.109.13||Vesszen ki utóda: töröltessék ki nevük már a következő nemzedékben!||14215
15835||.Zsolt.109.14||Atyái álnokságára is emlékezzék az ÚR, és anyja bűnét se törölje el!||13339;2056
15836||.Zsolt.109.15||Legyenek ezek mindig az ÚR előtt, és emlékezetük vesszen ki e földről.||
15837||.Zsolt.109.16||Mivel nem gondolt arra, hogy kegyelmet gyakoroljon, hanem üldözte a szegény és nyomorult embert és a megkeseredett szívűt, hogy megölje.||7797;7798
15838||.Zsolt.109.17||Mivel szerette az átkot, érje is el őt; és mivel nem volt kedve az áldáshoz, távozzon el az tőle.||
15839||.Zsolt.109.18||Úgy öltötte föl az átkot, mint a ruháját: azért hatoljon belé, mint a víz, és csontjaiba, mint az olaj.||
15840||.Zsolt.109.19||Az legyen palástja, amelybe beburkolózik, és öve, amely mindig körülövezi.||
15841||.Zsolt.109.20||Ez legyen vádolóim fizetsége az ÚRtól, azoké, akik rosszat beszélnek lelkemről.||
15842||.Zsolt.109.21||De te, URam, Istenem, tégy jót velem nevedért! Mivel jó a kegyelmed, szabadíts meg engem!||
15843||.Zsolt.109.22||Mert én szegény és nyomorult vagyok, még a szívem is sebzett bennem.||
15844||.Zsolt.109.23||Úgy hanyatlom el, mint a megnyúló árnyék, ide-oda hányódom, mint a sáska.||15597
15845||.Zsolt.109.24||Térdem roskad a böjtöléstől, testem lefogyott kövérségéből.||
15846||.Zsolt.109.25||Gyalázatossá lettem előttük, ha rám néznek, fejüket csóválják.||14999
15847||.Zsolt.109.26||Segíts meg engem, URam Isten, szabadíts meg kegyelmesen!||14230;14238
15848||.Zsolt.109.27||Hadd tudják meg, hogy a te kezed műve ez, hogy te cselekedted ezt, URam!||
15849||.Zsolt.109.28||Ha átkoznak is ők, te megáldasz engem. Ha rám támadnak, megszégyenülnek, szolgád pedig örül.||14561;14562
15850||.Zsolt.109.29||Öltözzenek gyalázatba vádlóim, burkolózzanak szégyenükbe, mint egy köpenybe!||14561
15851||.Zsolt.109.30||Hangosan ad hálát az ÚRnak a szám, és dicsérem őt a sokaság közepette.||14241
15852||.Zsolt.109.31||Mert a szegény jobbjára áll, hogy megszabadítsa azoktól, akik elítélik lelkét.||14110;15857
15853||.Zsolt.110.1|A Messiás pap és király|[Dávid zsoltára.] Így szól az ÚR az én uramhoz: Ülj a jobbomra, amíg ellenségeidet a lábad alá nem vetem zsámolyul.||23983;24776;25888;27052;27053;30043
15854||.Zsolt.110.2||Hatalmad pálcáját kinyújtja az ÚR Sionról, és azt mondja: Uralkodj ellenségeid között!||
15855||.Zsolt.110.3||Néped készségesen követ szent öltözetben sereggyűjtésed napján. A hajnalpír méhéből jön ifjúságod harmatja.||
15856||.Zsolt.110.4||Megesküdött az ÚR, és nem másítja meg: Pap vagy te örökké, Melkisédek rendje szerint.||30103;30131;30148
15857||.Zsolt.110.5||Az ÚR van jobbodon; haragja napján összezúzza a királyokat.||13956;13959
15858||.Zsolt.110.6||Ítéletet tart a nemzetek fölött, tele lesz a föld holttestekkel, összezúzza sok ország fejét.||31009;31037;31115
15859||.Zsolt.110.7||Az út menti patakból iszik, ezért emeli föl a fejét.||29467;30033;30040;30042
15860||.Zsolt.111.1|Nagyok az ÚR tettei|Dicsérjétek az URat! Teljes szívből dicsérem az URat az igazak körében és a gyülekezetben.||
15861||.Zsolt.111.2||Nagyok az ÚR cselekedetei, kívánatosak mindazoknak, akik gyönyörködnek bennük.||
15862||.Zsolt.111.3||Dicsőséges és méltóságos az ő cselekedete, és igazsága mindvégig megmarad.||
15863||.Zsolt.111.4||Emlékezetessé tette csodálatos dolgait, kegyelmes és irgalmas az ÚR.||
15864||.Zsolt.111.5||Eledelt adott az őt félőknek, örökké megemlékezik szövetségéről.||1982
15865||.Zsolt.111.6||Tetteinek erejét tudtul adta népének, amikor nekik adta a népek örökségét.||
15866||.Zsolt.111.7||Kezének cselekedete hűség és igazság, minden döntése helyes.||
15867||.Zsolt.111.8||Megingathatatlanok mindörökké, hűségéből és egyenességből származnak.||
15868||.Zsolt.111.9||Váltságot küldött népének, örökre elrendelte szövetségét, szent és félelmes a neve.||
15869||.Zsolt.111.10||A bölcsesség kezdete az ÚR félelme; józan eszű mindaz, aki eszerint él, és dicsérete megmarad mindvégig.||13534;16716
15870||.Zsolt.112.1|Az istenfélelem jutalma|Dicsérjétek az URat! Boldog ember az, aki féli az URat, és parancsolataiban igen gyönyörködik.||13942;-13944
15871||.Zsolt.112.2||Utódja hős lesz a földön; az igazak nemzedéke áldást nyer.||
15872||.Zsolt.112.3||Gazdagság és bőség lesz házában, és igazsága mindvégig megmarad.||
15873||.Zsolt.112.4||A sötétben is világosság támad a becsületesnek, aki irgalmas, kegyelmes és igaz.||
15874||.Zsolt.112.5||Jó annak az embernek, aki könyörül és kölcsönad, dolgait pedig a törvény szerint intézi,||
15875||.Zsolt.112.6||mivel sohasem ingadozik, örök emlékezete lesz az igaznak.||
15876||.Zsolt.112.7||Nem fél a rossz hírtől, szíve erős, az ÚRban bizakodik.||
15877||.Zsolt.112.8||Nem rendül meg a szíve; nem fél, míg ellenségein végignéz.||
15878||.Zsolt.112.9||Osztogat, adakozik a szegényeknek, igazsága mindvégig megmarad. Szarva dicsőségesen emelkedik.||29032;29033
15879||.Zsolt.112.10||Látja ezt a gonosz, és dühöng, fogait csikorgatja, és elemészti magát. A gonoszok kívánsága semmivé lesz.||
15880||.Zsolt.113.1|Az ÚR fensége és kegyelme|Dicsérjétek az URat! Dicsérjétek, ÚRnak szolgái! Dicsérjétek az ÚR nevét!||
15881||.Zsolt.113.2||Áldott legyen az ÚR neve mostantól fogva mindörökké!||21845
15882||.Zsolt.113.3||Napkeltétől napnyugtáig dicsőítsétek az ÚR nevét!||23167
15883||.Zsolt.113.4||Felséges az ÚR minden nép fölött, dicsősége túlhat az egeken.||
15884||.Zsolt.113.5||Kicsoda hasonló az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz, aki a magasságban lakozik?||
15885||.Zsolt.113.6||Aki magát megalázva tekint szét mennyen és földön,||
15886||.Zsolt.113.7||aki fölemeli a szegényt a porból, és a szűkölködőt kivonja a sárból,||7248;15805
15887||.Zsolt.113.8||hogy a főemberek közé ültesse őket, népe főemberei közé,||
15888||.Zsolt.113.9||aki beülteti a meddőt a házba mint magzatok boldog anyját. Dicsérjétek az URat!||
15889||.Zsolt.114.1|A pusztai vándorlás csodái|Mikor Izráel népe kijött Egyiptomból, Jákób háza népe az idegen nyelvű nép közül,||1870
15890||.Zsolt.114.2||Júda lett az ő szent népe és Izráel a királysága.||
15891||.Zsolt.114.3||Látta őt a tenger, és elfutott, a Jordán vize visszafordult.||1910;5906;5909
15892||.Zsolt.114.4||A hegyek szökdeltek, mint a kosok, s a halmok, mint a bárányok.||
15893||.Zsolt.114.5||Mi lelt téged, tenger, hogy elfutottál, és te, Jordán, hogy visszafordultál?||
15894||.Zsolt.114.6||Hegyek, miért szökdeltek, mint a kosok, s ti halmok, mint a bárányok?||
15895||.Zsolt.114.7||Indulj meg, te föld, az Úr arca előtt, Jákób Istene előtt,||
15896||.Zsolt.114.8||aki átváltoztatta a kősziklát bővizű tóvá és a szirtet vizek forrásává.||1989
15897||.Zsolt.115.1|Istené a dicsőség, nem a bálványoké|Ne nekünk, URam, ne nekünk, hanem a te nevednek adj dicsőséget kegyelmedért és hűségedért!||
15898||.Zsolt.115.2||Miért mondanák a népek: Hol van hát az ő Istenük?||15251
15899||.Zsolt.115.3||A mi Istenünk az égben van, és mindent megtesz, amit csak akar.||
15900||.Zsolt.115.4||Az ő bálványaik ezüstből és aranyból vannak, emberi kéz munkái.||
15901||.Zsolt.115.5||Van szájuk, de nem szólnak, van szemük, de nem látnak.||5032;19271;-19273
15902||.Zsolt.115.6||Van fülük, de nem hallanak, van orruk, de nem szagolnak.||
15903||.Zsolt.115.7||Van kezük, de nem tapintanak, van lábuk, de nem járnak, nem jön ki hang a torkukból.||
15904||.Zsolt.115.8||Hozzájuk hasonlók lesznek a készítőik és mindazok, akik bennük bíznak!||
15905||.Zsolt.115.9||Izráel, az ÚRban bízzál! Segítséged és pajzsod ő.||
15906||.Zsolt.115.10||Áron háza, az ÚRban bízzál! Segítséged és pajzsod ő.||
15907||.Zsolt.115.11||Akik félitek az URat, az ÚRban bízzatok! Segítségetek és pajzsotok ő.||
15908||.Zsolt.115.12||Gondol ránk az ÚR, és megáld minket. Megáldja Izráel házát, megáldja Áron házát.||
15909||.Zsolt.115.13||Megáldja azokat, akik félik az URat, kicsinyeket és nagyokat.||
15910||.Zsolt.115.14||Szaporítson meg titeket az ÚR, titeket és fiaitokat!||
15911||.Zsolt.115.15||Az ÚR áldottai vagytok, aki a mennyet és a földet teremtette.||
15912||.Zsolt.115.16||Az egek az ÚR egei, de a földet az ember fiainak adta.||
15913||.Zsolt.115.17||Nem a halottak dicsérik az URat, sem azok, akik leszállnak a csöndességbe,||
15914||.Zsolt.115.18||hanem mi áldjuk az URat mostantól fogva mindörökké. Dicsérjétek az URat!||
15915||.Zsolt.116.1|Hálaadás és fogadalom|Szeretem az URat, mert meghallgatja esedezéseim szavát.||
15916||.Zsolt.116.2||Mivel felém fordította fülét, őt hívom segítségül egész életemben.||
15917||.Zsolt.116.3||Körülvettek a halál kötelei, és a Seol szorongattatása támadt rám, nyomorúságba és ínségbe jutottam.||8608;8609;14133;14134
15918||.Zsolt.116.4||És az ÚR nevét hívtam segítségül: Kérlek, URam, szabadítsd meg lelkemet!||
15919||.Zsolt.116.5||Kegyelmes és igazságos az ÚR, irgalmas a mi Istenünk.||
15920||.Zsolt.116.6||Megőrzi az ÚR az együgyűeket; elesett voltam, és megszabadított engem.||
15921||.Zsolt.116.7||Lelkem, nyugodj meg újra, mert az ÚR jót tett veled!||14090
15922||.Zsolt.116.8||Mert megszabadítottad lelkemet a haláltól, szememet a könnyhullatástól és lábamat az eleséstől,||
15923||.Zsolt.116.9||az ÚR arca előtt fogok járni az élők földén.||
15924||.Zsolt.116.10||Hittem, azért szóltam; noha igen megalázott vagyok.||28940
15925||.Zsolt.116.11||Csüggedésemben ezt mondtam: Minden ember hazug.||28063
15926||.Zsolt.116.12||Mivel fizessek az ÚRnak minden hozzám való jótéteményéért?||
15927||.Zsolt.116.13||Fölemelem a szabadulásért való poharat, és az ÚR nevét hívom segítségül.||
15928||.Zsolt.116.14||Az ÚRnak tett fogadalmaimat megadom egész népe előtt.||14244
15929||.Zsolt.116.15||Az ÚR szeme előtt drága kegyeseinek halála.||
15930||.Zsolt.116.16||Ó, URam, én a te szolgád vagyok, szolgálólányod fia: te oldoztad ki köteleimet.||
15931||.Zsolt.116.17||Neked áldozom hálaáldozattal, és az ÚR nevét hívom segítségül.||
15932||.Zsolt.116.18||Az ÚRnak tett fogadalmaimat megadom egész népe előtt,||14712
15933||.Zsolt.116.19||az ÚR házának udvaraiban, tebenned, Jeruzsálem! Dicsérjétek az URat!||
15934||.Zsolt.117.1|Dicsérje az URat minden nép|Dicsérjétek az URat mind, ti népek, magasztaljátok őt mind, ti nemzetek!||28382
15935||.Zsolt.117.2||Mert nagy a kegyelmessége irántunk, és az ÚR igazsága örökké megmarad. Dicsérjétek az URat!||14462
15936||.Zsolt.118.1|Hálaadás a templomban|Adjatok hálát az ÚRnak, mert jó, mert kegyelme örökkévaló!||15717
15937||.Zsolt.118.2||Mondja hát Izráel, hogy kegyelme örökkévaló!||
15938||.Zsolt.118.3||Mondja hát Áron háza, hogy kegyelme örökkévaló!||
15939||.Zsolt.118.4||Mondják hát, akik félik az URat, hogy kegyelme örökkévaló!||
15940||.Zsolt.118.5||Szükségemben az URat hívtam segítségül; meghallgatott, és tágas térre vitt engem az ÚR.||15917;15918;15920
15941||.Zsolt.118.6||Velem van az ÚR, nem félek, ember mit árthat nekem!||14798;14805
15942||.Zsolt.118.7||Velem van az ÚR, segítőim között, ezért nyugodtan nézhetem gyűlölőimet.||
15943||.Zsolt.118.8||Jobb az ÚRra hagyatkozni, mint emberekben bízni.||14881;16412;-16414;19429;19431
15944||.Zsolt.118.9||Jobb az ÚRra hagyatkozni, mint főemberekben bízni.||
15945||.Zsolt.118.10||Népek sokasága vett körül engem, de az ÚR nevében elvesztettem őket.||
15946||.Zsolt.118.11||Körülvettek, bizony körülvettek engem, de az ÚR nevében elvesztettem őket.||
15947||.Zsolt.118.12||Körülvettek engem, mint a méhek, de úgy aludtak ki, mint a tövistűz, mert az ÚR nevében elvesztettem őket.||
15948||.Zsolt.118.13||Keményen meglöktek, hogy elessem, de az ÚR megsegített.||
15949||.Zsolt.118.14||Erősségem és énekem az ÚR, ő lett a szabadítóm.||1922;17970
15950||.Zsolt.118.15||Ujjongás és szabadulás hangja hallatszik az igazak sátraiban: Az ÚR jobbja hatalmasan cselekedett!||
15951||.Zsolt.118.16||Az ÚR fölemelte jobbját, az ÚR jobbja hatalmasan cselekedett!||25011
15952||.Zsolt.118.17||Nem halok meg, hanem élek, és hirdetem az ÚR cselekedeteit!||
15953||.Zsolt.118.18||Keményen megostorozott engem az ÚR, de nem adott át a halálnak.||
15954||.Zsolt.118.19|Bevonulás a templomba|Nyissátok meg nekem az igazság kapuit, hogy bemenjek rajtuk, és dicsérjem az URat!||
15955||.Zsolt.118.20||Ez az ÚR kapuja, az igazak mennek be rajta.||
15956||.Zsolt.118.21||Hálát adok neked, hogy meghallgattál, és szabadítómmá lettél!||
15957||.Zsolt.118.22||A kő, amelyet az építők megvetettek, szegletkővé lett.||23935;24750;25863;27102;28256;30470;30473
15958||.Zsolt.118.23||Az ÚRtól lett ez, csodálatos a szemünkben!||
15959||.Zsolt.118.24||Ez az a nap, amelyet az ÚR szerzett, vigadjunk és örvendezzünk ezen!||
15960||.Zsolt.118.25||Ó, URam, segíts most, ó, URam, adj most jó előmenetelt!||
15961||.Zsolt.118.26||Áldott, aki az ÚR nevében jön; áldunk benneteket, az ÚR házából valókat!||23902
15962||.Zsolt.118.27||Az ÚR az Isten: ő világosított meg minket. Kötelekkel kössétek az ünnepi áldozatot az oltár szarvához!||
15963||.Zsolt.118.28||Istenem vagy, hálát adok neked! Én Istenem, magasztallak téged.||
15964||.Zsolt.118.29||Adjatok hálát az ÚRnak, mert jó, mert kegyelme örökkévaló!||
15965||.Zsolt.119.1|A törvény magasztalása|Boldogok, akiknek útja feddhetetlen, akik az ÚR törvénye szerint járnak.||13942;-13944
15966||.Zsolt.119.2||Boldogok, akik megőrzik intelmeit, és teljes szívből keresik őt,||
15967||.Zsolt.119.3||nem cselekszenek gonoszságot, hanem az ő útjain járnak.||
15968||.Zsolt.119.4||Te parancsoltad, Uram, hogy határozataidat jól megőrizzük.||5582;-5585
15969||.Zsolt.119.5||Bárcsak szilárdak lennének útjaim, hogy megőrizhessem rendelkezéseidet!||
15970||.Zsolt.119.6||Nem szégyenülök meg akkor, ha figyelek minden parancsolatodra!||
15971||.Zsolt.119.7||Hálát adok neked tiszta szívből, hogy megtanítottál engem igazságod ítéleteire.||
15972||.Zsolt.119.8||Megőrzöm rendelkezéseidet, ne hagyj el engem soha!||
15973||.Zsolt.119.9||Az ifjú hogyan őrizheti meg tisztán az útját? A te beszéded megtartása által.||
15974||.Zsolt.119.10||Teljes szívből kerestelek téged, ne engedj eltávolodnom parancsolataidtól!||
15975||.Zsolt.119.11||Szívembe rejtettem beszédedet, hogy ne vétkezzem ellened.||
15976||.Zsolt.119.12||Áldott vagy te, URam! Taníts meg rendelkezéseidre!||
15977||.Zsolt.119.13||Ajkam sorolja szád minden ítéletét.||
15978||.Zsolt.119.14||Jobban gyönyörködöm intelmeidben, mint minden gazdagságban.||
15979||.Zsolt.119.15||Határozataidról gondolkodom, és ösvényeidre tekintek.||
15980||.Zsolt.119.16||Gyönyörködöm rendelkezéseidben, beszédedről nem feledkezem el.||
15981||.Zsolt.119.17||Tégy jót szolgáddal, hogy éljek, és megtartsam beszédedet!||
15982||.Zsolt.119.18||Nyisd meg a szememet, hogy törvényed csodálatos voltát szemlélhessem.||
15983||.Zsolt.119.19||Jövevény vagyok e földön, ne rejtsd el előlem parancsolataidat!||
15984||.Zsolt.119.20||Lelkem eleped az ítéleteid utáni szüntelen vágyódás miatt.||
15985||.Zsolt.119.21||Megdorgálod a kevélyeket, átkozottak, akik eltérnek parancsolataidtól.||
15986||.Zsolt.119.22||Fordítsd el rólam a megvetést és gyalázatot, mert megőriztem intelmeidet!||
15987||.Zsolt.119.23||Még ha fejedelmek ülnek is össze, és ellenem beszélnek, szolgád akkor is rendelkezéseidről gondolkodik.||
15988||.Zsolt.119.24||Intelmeidben gyönyörködöm, azok az én tanácsadóim.||
15989||.Zsolt.119.25||Lelkem a porhoz tapad, eleveníts meg beszéded szerint!||
15990||.Zsolt.119.26||Útjaimat elbeszéltem neked, és meghallgattál engem. Taníts meg rendelkezéseidre!||
15991||.Zsolt.119.27||Értesd meg velem határozataid útját, hogy gondolkodhassam csodálatos dolgaidról!||
15992||.Zsolt.119.28||Sír a lelkem a keserűség miatt, serkents föl engem igéddel!||
15993||.Zsolt.119.29||Tartsd távol tőlem a hamisság útját, és ajándékozz meg engem törvényeddel!||
15994||.Zsolt.119.30||Az igazság útját választottam, ítéleteid előttem vannak.||
15995||.Zsolt.119.31||Ragaszkodom intelmeidhez, URam, ne hagyj megszégyenülnöm!||
15996||.Zsolt.119.32||Parancsolataid útján járok, mert helyet csinálsz a szívemben!||
15997||.Zsolt.119.33||Taníts meg, URam, rendelkezéseid útjára, hogy megőrizzem őket mindvégig.||
15998||.Zsolt.119.34||Tégy értelmessé, hogy megőrizzem törvényedet és megtartsam teljes szívemből.||
15999||.Zsolt.119.35||Vezérelj parancsolataid útján, mert abban gyönyörködöm.||
16000||.Zsolt.119.36||Hajlítsd szívemet intelmeidhez és ne a telhetetlenségre!||
16001||.Zsolt.119.37||Fordítsd el a szememet, hogy ne lásson hiábavalóságot; a te utadon éltess engem!||
16002||.Zsolt.119.38||Teljesítsd szolgádon ígéretedet, aki fél téged.||
16003||.Zsolt.119.39||Fordítsd el tőlem a gyalázatot, amelytől félek, hiszen jók a te ítéleteid.||
16004||.Zsolt.119.40||Íme, kívánkozom határozataid után. Igazságod által éltess engem!||
16005||.Zsolt.119.41||Szálljon rám, URam, kegyelmed és szabadításod, ahogy megígérted,||
16006||.Zsolt.119.42||hogy megfelelhessek az engem gyalázóknak, hiszen bízom igédben!||
16007||.Zsolt.119.43||Az igazság beszédét soha ne vedd el számból, mert ítéleteidre várok!||
16008||.Zsolt.119.44||Megtartom törvényedet mindenkor és mindörökké.||
16009||.Zsolt.119.45||Tágas téren járok, mert határozataidat keresem.||
16010||.Zsolt.119.46||Királyok előtt szólok bizonyságaidról, és nem szégyenülök meg.||
16011||.Zsolt.119.47||Gyönyörködöm parancsolataidban, amelyeket szeretek.||
16012||.Zsolt.119.48||Fölemelem kezemet a te parancsaidhoz, amelyeket szeretek, és gondolkodom rendelkezéseidről.||
16013||.Zsolt.119.49||Emlékezzél meg szolgádnak adott igédről, amelyhez nekem reménységet adtál!||
16014||.Zsolt.119.50||Ez a vigasztalásom nyomorúságomban, mert beszéded megelevenít engem.||
16015||.Zsolt.119.51||Bár a kevélyek szerfelett gúnyolnak engem, nem hajolok el törvényedtől.||
16016||.Zsolt.119.52||Megemlékezem öröktől fogva való ítéleteidről, URam, és megvigasztalódom.||
16017||.Zsolt.119.53||Harag vett erőt rajtam az istentelenek miatt, akik elhagyták törvényedet.||
16018||.Zsolt.119.54||Ének volt számomra minden parancsolatod bujdosásom hajlékában.||
16019||.Zsolt.119.55||URam! Nevedről emlékezem éjjel, és megtartom törvényedet.||
16020||.Zsolt.119.56||Ez jutott nekem: hogy határozataidat megtartsam.||
16021||.Zsolt.119.57||Az ÚR az én örökségem. Azt mondtam, hogy beszédeidet megtartom.||
16022||.Zsolt.119.58||Teljes szívből könyörgök színed előtt: könyörülj rajtam ígéreted szerint!||16167
16023||.Zsolt.119.59||Megfontoltam útjaimat, és lépteimet intelmeidhez igazítom.||
16024||.Zsolt.119.60||Sietek, és nem mulasztom el, hogy megtartsam parancsolataidat.||
16025||.Zsolt.119.61||Körülkerítenek ugyan az istentelenek kötelei, de törvényedről nem feledkezem el.||
16026||.Zsolt.119.62||Éjfélkor fölkelek, hogy hálát adjak neked igazságos ítéleteidért.||
16027||.Zsolt.119.63||Társa vagyok mindazoknak, akik félnek téged, és megtartják határozataidat.||
16028||.Zsolt.119.64||Ó, URam, kegyelmeddel teljes a föld, taníts meg engem rendelkezéseidre!||
16029||.Zsolt.119.65||Jót cselekedtél szolgáddal, URam, a te szavad szerint.||
16030||.Zsolt.119.66||Taníts engem az ismeretre és a helyes felismerésére, mert hiszek parancsolataidnak.||
16031||.Zsolt.119.67||Mielőtt megaláztatás ért, tévelyegtem, most azonban figyelek szavadra.||
16032||.Zsolt.119.68||Jó vagy te, és jót teszel, taníts meg engem rendelkezéseidre!||
16033||.Zsolt.119.69||A kevélyek hazugságot költöttek rólam, de én teljes szívből megtartom határozataidat.||
16034||.Zsolt.119.70||Kövér a szívük, mint a háj, de én a te törvényedben gyönyörködöm.||15077;15080
16035||.Zsolt.119.71||Jó nekem, hogy megaláztál azért, hogy megtanuljam rendelkezéseidet.||17052
16036||.Zsolt.119.72||A te szád törvénye jobb nekem, mint sok ezer arany és ezüst.||14189;14190
16037||.Zsolt.119.73||Kezed teremtett és erősített meg engem. Oktass, hogy megtanuljam parancsolataidat!||13097
16038||.Zsolt.119.74||Akik félnek téged, látnak engem, és örvendeznek, mivel igédben reménykedem.||
16039||.Zsolt.119.75||Tudom, URam, hogy igazak az ítéleteid, és igazságosan aláztál meg engem.||449
16040||.Zsolt.119.76||Legyen velem kegyelmed, hogy megvigasztalódjam szolgádnak tett ígéreted szerint.||
16041||.Zsolt.119.77||Szálljon rám irgalmasságod, hogy éljek, mert törvényedben gyönyörködöm.||
16042||.Zsolt.119.78||Szégyenüljenek meg a kevélyek, akik csalárdul elnyomnak engem, holott én a te határozataidról gondolkodom.||
16043||.Zsolt.119.79||Forduljanak hozzám, akik téged félnek, és ismerik intelmeidet!||
16044||.Zsolt.119.80||Legyen szívem feddhetetlen rendelkezéseidben, hogy meg ne szégyenüljek!||
16045||.Zsolt.119.81||Eleped lelkem szabadításodra vágyva, igédben reménykedem.||
16046||.Zsolt.119.82||Eleped a szemem ígéreteidre vágyva, és azt mondom: mikor vigasztalsz meg engem?||
16047||.Zsolt.119.83||Noha olyanná lettem, mint a tömlő a füstben, nem feledkezem el rendeléseidről.||
16048||.Zsolt.119.84||Hány napja van még szolgádnak, és mikor tartasz ítéletet üldözőim fölött?||
16049||.Zsolt.119.85||Vermet ástak nekem a kevélyek, akik nem törvényed szerint élnek.||
16050||.Zsolt.119.86||Minden parancsolatod igaz. Csalárdul üldöznek engem, segíts meg!||
16051||.Zsolt.119.87||Csaknem kipusztítottak engem e földről, de nem hagytam el határozataidat.||
16052||.Zsolt.119.88||Kegyelmed szerint eleveníts meg engem, hogy megőrizhessem szád bizonyságait.||
16053||.Zsolt.119.89||URam! Igéd örökké megmarad, szilárdan áll a mennyben.||
16054||.Zsolt.119.90||Nemzedékről nemzedékre tart igazságod, te erősítetted meg a földet, ezért áll az.||17387
16055||.Zsolt.119.91||Rendeléseid szerint áll minden ma is, mert ami csak van, neked szolgál.||
16056||.Zsolt.119.92||Ha nem törvényed lett volna gyönyörűségem, már elvesztem volna nyomorúságomban.||19398
16057||.Zsolt.119.93||Sosem feledkezem el határozataidról, mert azok által elevenítettél meg engem.||
16058||.Zsolt.119.94||Tied vagyok! Ments meg, mert határozataidat keresem.||
16059||.Zsolt.119.95||Várnak rám a gonoszok, hogy elveszítsenek, de én intelmeidre figyelek.||
16060||.Zsolt.119.96||Látom, minden tökéletes dolognak vége lesz, de parancsolatodnak nincs határa.||
16061||.Zsolt.119.97||Mennyire szeretem törvényedet! Egész nap arról gondolkodom!||
16062||.Zsolt.119.98||Bölcsebbé teszel ellenségeimnél parancsolataiddal, mert azok mindig velem vannak.||
16063||.Zsolt.119.99||Minden tanítómnál értelmesebb lettem, mert bizonyságaidon gondolkodom.||
16064||.Zsolt.119.100||Eszesebb vagyok, mint a vének, mert megőrzöm határozataidat.||
16065||.Zsolt.119.101||Minden gonosz ösvénytől megtartóztattam lábamat, hogy megtartsam beszédedet.||
16066||.Zsolt.119.102||Nem tértem el ítéleteidtől, mert te oktatsz engem.||
16067||.Zsolt.119.103||Mily édesek ínyemnek beszédeid, mint a méz a számnak!||14190
16068||.Zsolt.119.104||Határozataidtól leszek értelmessé, gyűlölöm a hamisság minden ösvényét.||
16069||.Zsolt.119.105||Igéd mécses a lábam előtt, és ösvényem világossága.||
16070||.Zsolt.119.106||Megesküdtem és megállom, hogy megtartom igazságos ítéleteidet.||12580
16071||.Zsolt.119.107||Igen nagy nyomorúságban vagyok, URam, eleveníts meg szavad szerint!||
16072||.Zsolt.119.108||Szám önkéntes fogadalmai legyenek kedvesek előtted, URam, és taníts meg törvényeidre!||14194
16073||.Zsolt.119.109||Lelkem mindig veszedelemben van, de törvényedről mégsem feledkezem el.||
16074||.Zsolt.119.110||Csapdát vetettek elém az istentelenek, de határozataidtól mégsem tévelyedtem el.||16335
16075||.Zsolt.119.111||Bizonyságaid az én örökségem mindenkor, mert szívem örömei azok.||
16076||.Zsolt.119.112||Szívem mindig és mindvégig rendelkezéseid teljesítésére hajlik.||
16077||.Zsolt.119.113||A kétszínű embereket gyűlölöm, de szeretem törvényedet.||
16078||.Zsolt.119.114||Menedékem és pajzsom vagy te, igédben reménykedem.||
16079||.Zsolt.119.115||Távozzatok tőlem, ti gonoszok, hogy megőrizzem Istenem parancsolatait!||
16080||.Zsolt.119.116||Támogass engem ígéreted szerint, hogy éljek, és ne engedj megszégyenülnöm reménységemben!||
16081||.Zsolt.119.117||Segíts, hogy megmaradjak, és szüntelen gyönyörködjem rendelkezéseidben.||
16082||.Zsolt.119.118||Elveted mindazokat, akik elhajolnak rendelkezéseidtől, mert hazugságuk álnokság.||
16083||.Zsolt.119.119||Elveted e föld minden istentelenjét, mint a salakot, ezért szeretem bizonyságaidat.||
16084||.Zsolt.119.120||Megborzad testem a tőled való rettegés miatt, és félek ítéleteidtől.||
16085||.Zsolt.119.121||Törvényesen és igazságosan cselekedtem, ne adj át nyomorgatóimnak!||
16086||.Zsolt.119.122||Légy kezes szolgádért, hogy a kevélyek el ne nyomjanak engem!||
16087||.Zsolt.119.123||Szemem epekedik szabadításod és megígért igazságod után.||
16088||.Zsolt.119.124||Cselekedjél szolgáddal kegyelmed szerint, és rendelkezéseidre tanítsál engem!||
16089||.Zsolt.119.125||Szolgád vagyok, tégy értelmessé, hogy megismerjem bizonyságaidat!||
16090||.Zsolt.119.126||Itt az ideje, hogy cselekedj, URam: megrontották törvényedet.||
16091||.Zsolt.119.127||Mert én jobban szeretem parancsolataidat, mint az aranyat, mint a legtisztább aranyat.||
16092||.Zsolt.119.128||Igaznak tartom minden határozatodat, és gyűlölöm a hamisság minden ösvényét.||14293
16093||.Zsolt.119.129||Csodálatosak intelmeid, azért megőrzi őket lelkem.||
16094||.Zsolt.119.130||Beszéded kijelentése világosságot gyújt, és értelmessé teszi az együgyűt.||
16095||.Zsolt.119.131||Kitátom számat, és lihegek, úgy kívánom parancsolataidat.||
16096||.Zsolt.119.132||Tekints rám, és könyörülj rajtam, ahogy a nevedet szeretőkön szoktál.||
16097||.Zsolt.119.133||Irányítsd lépteimet igéd szerint, és ne engedd, hogy bármi gonoszság uralkodjon rajtam!||28148
16098||.Zsolt.119.134||Szabadíts meg az emberek erőszakosságától, hogy megőrizzem határozataidat!||
16099||.Zsolt.119.135||Arcodat ragyogtasd szolgádra, és taníts meg engem rendelkezéseidre!||13975
16100||.Zsolt.119.136||Megered a könny a szememből azok miatt, akik nem tartják meg törvényedet.||
16101||.Zsolt.119.137||Igaz vagy, URam, és igazságos az ítéleted.||
16102||.Zsolt.119.138||Parancsolataidat igazságban rendelted el és igen nagy hűségben.||
16103||.Zsolt.119.139||Buzgóságom emészt engem, mert ellenségeim elfeledkeztek beszédedről.||14996
16104||.Zsolt.119.140||Nagyon tiszta a te beszéded, szolgád szereti azt.||8634;14082;14159
16105||.Zsolt.119.141||Bár kicsiny vagyok én és megvetett, de határozataidról nem feledkezem el.||
16106||.Zsolt.119.142||Igazságod örökké igazság, és törvényed igaz.||
16107||.Zsolt.119.143||Nyomorúság és szorongattatás ért engem, de parancsolataid gyönyörűségek nekem.||
16108||.Zsolt.119.144||Intelmeid örökké igazak, adj nekem értelmet, hogy éljek!||
16109||.Zsolt.119.145||Teljes szívből kiáltok hozzád, hallgass meg, URam! Megtartom rendelkezéseidet.||
16110||.Zsolt.119.146||Segítségül hívlak, szabadíts meg, és megőrzöm intelmeidet!||
16111||.Zsolt.119.147||Hajnal előtt fölkelek, kiáltok hozzád. A te beszédedben van reménységem.||13981;16212
16112||.Zsolt.119.148||Szemem megelőzi az éjjeli őrséget, hogy beszédedről gondolkodjam.||
16113||.Zsolt.119.149||Kegyelmességed szerint hallgasd meg szavamat, URam! Jóvoltod szerint eleveníts meg engem!||
16114||.Zsolt.119.150||Közelednek gonosz háborgatóim, akik messze távolodtak törvényedtől.||
16115||.Zsolt.119.151||De te közel vagy, URam, és minden parancsolatod igazság.||
16116||.Zsolt.119.152||Régtől fogva ismerem intelmeidet, örökre maradandóvá tetted őket.||
16117||.Zsolt.119.153||Lásd meg nyomorúságomat, és szabadíts meg, mert nem feledkezem meg törvényedről!||
16118||.Zsolt.119.154||Perelj peremben, és ments meg, eleveníts engem beszéded szerint!||
16119||.Zsolt.119.155||Távol van a gonoszoktól a szabadítás, mert nem törődnek rendelkezéseiddel.||
16120||.Zsolt.119.156||Nagy a te irgalmad, URam! Ítéleted szerint eleveníts meg engem!||
16121||.Zsolt.119.157||Sokan vannak üldözőim és háborgatóim, de nem térek el bizonyságaidtól.||
16122||.Zsolt.119.158||Láttam a hűtleneket, és megundorodtam, mert nem tartják meg beszédedet.||
16123||.Zsolt.119.159||Lásd meg, URam, hogy szeretem határozataidat, kegyelmedből eleveníts meg engem!||
16124||.Zsolt.119.160||A te Igéd summája igazság, és minden igazságos ítéleted örökkévaló.||
16125||.Zsolt.119.161||Fejedelmek üldöznek ok nélkül, de csak igédet féli a szívem.||
16126||.Zsolt.119.162||Gyönyörködöm beszédedben, mint aki nagy zsákmányt talált.||
16127||.Zsolt.119.163||Gyűlölöm és utálom a hamisságot, de törvényedet szeretem.||
16128||.Zsolt.119.164||Naponta hétszer dicsérlek téged igazságos ítéleteidért.||
16129||.Zsolt.119.165||Nagy a békessége a törvényedet szeretőknek, és nem botlanak el.||5612;-5625
16130||.Zsolt.119.166||Várom szabadításodat, URam, és parancsolataid szerint cselekszem.||
16131||.Zsolt.119.167||Lelkem megőrzi intelmeidet, mert nagyon szeretem azokat.||
16132||.Zsolt.119.168||Megtartom határozataidat és intelmeidet, mert minden utam nyilvánvaló előtted.||
16133||.Zsolt.119.169||URam! Hadd szálljon színed elé könyörgésem, tégy bölccsé igéd szerint.||
16134||.Zsolt.119.170||Jusson eléd imádságom, ahogy mondtad, szabadíts meg engem!||14713
16135||.Zsolt.119.171||Ajkam dicséretet zengjen, mert megtanítasz rendelkezéseidre.||
16136||.Zsolt.119.172||Nyelvem beszédedről énekeljen, mert minden parancsolatod igaz.||
16137||.Zsolt.119.173||Kezed legyen segítségemre, mert határozataidat választottam!||
16138||.Zsolt.119.174||URam, szabadításod után vágyódom, és törvényed gyönyörűségemre van.||
16139||.Zsolt.119.175||Éltesd a lelkem, hogy dicsérhessen téged, és ítéleteid segítsenek rajtam!||
16140||.Zsolt.119.176||Tévelygek, mint az elveszett juh. Keresd meg szolgádat, mert parancsolataidat nem felejtettem el!||18785
16141||.Zsolt.120.1|Imádság idegenben|[Ének fölmenetelkor.] Nyomorúságomban az ÚRhoz kiáltok, és ő meghallgat engem.||14133;-14135;14178;-14143
16142||.Zsolt.120.2||URam, mentsd meg lelkemet a hazug ajaktól és a csalárd nyelvtől!||7849
16143||.Zsolt.120.3||Mit adnak neked, mit fogsz kapni, te csalárd nyelv?||
16144||.Zsolt.120.4||A harcos hegyes nyilait rekettye parazsával.||14746;-14748
16145||.Zsolt.120.5||Jaj nekem, mert Mesekben bujdosom, és Kédár sátrai közt lakom!||236;372;-375;21209
16146||.Zsolt.120.6||Régóta lakik lelkem a békesség gyűlölőivel!||
16147||.Zsolt.120.7||Magam vagyok a békesség, de mihelyt megszólalok, ők viadalra készek.||
16148||.Zsolt.121.1|Izráel őrizője|[Ének fölmenetelkor.] Szememet a hegyekre emelem: honnan jön a segítségem?||16165
16149||.Zsolt.121.2||Segítségem az ÚRtól van, aki az eget és a földet teremtette.||0;16176
16150||.Zsolt.121.3||Nem engedi, hogy lábad meginogjon, nem szunnyad el őriződ.||16151;18222
16151||.Zsolt.121.4||Íme, nem szunnyad és nem alszik Irzáel őrizője!||
16152||.Zsolt.121.5||Az ÚR a te őriződ, az ÚR a te árnyékod jobb kezed felől.||
16153||.Zsolt.121.6||Nem árt neked nappal a nap, sem éjjel a hold.||1888;1908;1909;1913
16154||.Zsolt.121.7||Az ÚR megőriz téged minden gonosztól, megőrzi lelkedet.||15464;-15468
16155||.Zsolt.121.8||Megőrzi az ÚR a te ki- és bemeneteledet mostantól fogva mindörökké!||
16156||.Zsolt.122.1|Zarándokok áldáskívánása|[Ének fölmenetelkor. Dávidtól.] Örvendezem, amikor azt mondják nekem: Menjünk el az ÚR házába!||15321
16157||.Zsolt.122.2||Lábunk ott áll kapuidban, ó, Jeruzsálem!||
16158||.Zsolt.122.3||Jeruzsálem, te szépen épült, jól egybeszerkesztett város!||14664;14666;14674;14675
16159||.Zsolt.122.4||Ahová följárnak a nemzetségek, az ÚR nemzetségei, bizonyságul Izráelnek, hogy ott dicsérjék az ÚR nevét.||5358;5359;16229;16230
16160||.Zsolt.122.5||Mert ott állnak az ítélőszékek, Dávid házának székei.||8139;8142
16161||.Zsolt.122.6||Könyörögjetek Jeruzsálem békességéért. Legyenek boldogok a téged szeretők!||11290
16162||.Zsolt.122.7||Békesség legyen várfalaid között, csöndesség palotáidban.||
16163||.Zsolt.122.8||Testvéreimért és barátaimért hadd mondhassam: béke veled!||
16164||.Zsolt.122.9||Az ÚRnak, a mi Istenünknek házáért hadd kívánjak jót neked.||16229;16230;11290
16165||.Zsolt.123.1|Kigúnyolt nép imádsága|[Ének fölmenetelkor.] Hozzád emelem szememet, ó, te egekben lakozó!||16149
16166||.Zsolt.123.2||Íme, miként a szolgák szeme uruknak kezére néz, miként a szolgálólány szeme asszonya kezére, úgy néz szemünk Istenünkre, az ÚRra, mígnem megkönyörül rajtunk!||
16167||.Zsolt.123.3||Könyörülj rajtunk, URam, könyörülj rajtunk, mert nagyon elteltünk gyalázattal!||15373
16168||.Zsolt.123.4||Nagyon eltelt a lelkünk az elbizakodottak csúfolódásával és a kevélyek gyalázkodásával.||
16169||.Zsolt.124.1|Hálaadás szabadításért|[Ének fölmenetelkor. Dávidtól.] Ha nem lett volna velünk az ÚR– így szóljon Izráel –,||
16170||.Zsolt.124.2||ha nem lett volna velünk az ÚR, amikor ránk támadtak az emberek,||8150;8211;-8224;8242;-8250
16171||.Zsolt.124.3||akkor elevenen nyeltek volna el bennünket, amint fölgerjedt haragjuk ellenünk.||
16172||.Zsolt.124.4||Akkor elborítottak volna a vizek, az ár átcsapott volna fölöttünk.||15002;17882;17883
16173||.Zsolt.124.5||Átcsaptak volna fölöttünk a háborgó vizek.||
16174||.Zsolt.124.6||Áldott az ÚR, aki nem adott oda minket fogaik prédájául!||
16175||.Zsolt.124.7||Lelkünk megszabadult, mint a madár a madarász hálójából. A háló elszakadt, mi pedig megszabadultunk.||15461
16176||.Zsolt.124.8||A mi segítségünk az ÚR nevében van, aki az eget és a földet teremtette.||16149
16177||.Zsolt.125.1|Az ÚR megtartja a benne bízókat|[Ének fölmenetelkor.] Akik az ÚRban bíznak, olyanok, mint a Sion hegye, amely nem inog meg, hanem örökké megáll.||15237;15238
16178||.Zsolt.125.2||Jeruzsálemet hegyek veszik körül, népét pedig az ÚR veszi körül, mostantól fogva mindörökké.||14413
16179||.Zsolt.125.3||Mert nem pihenhet meg a gonoszság pálcája az igazak földjén, nehogy az igazak is a rosszra nyújtsák ki kezüket.||
16180||.Zsolt.125.4||Tégy jót, URam, a jókkal és az igaz szívűekkel!||15873
16181||.Zsolt.125.5||A görbe utakra tévedőket pedig ragadja el az ÚR a gonosztevőkkel együtt. Békesség legyen Izráelen!||13982;-13984;29271
16182||.Zsolt.126.1|Az ÚR nagy tetteinek dicsérete|[Ének fölmenetelkor.] Mikor visszahozta az ÚR Sion foglyait, olyanok voltunk, mint az álmodók.||10806;10857;12019;12030
16183||.Zsolt.126.2||Akkor megtelt a szánk nevetéssel, nyelvünk pedig vigadalommal. Így szóltak akkor a népek: Hatalmasan cselekedett ezekkel az ÚR!||22907
16184||.Zsolt.126.3||Hatalmasan cselekedett velünk az ÚR, ezért örvendezünk.||
16185||.Zsolt.126.4||Fordítsd jóra sorsunkat, URam, mint a patakokét a Délvidéken!||11505
16186||.Zsolt.126.5||Akik könnyhullatással vetnek, vigadozással aratnak majd.||
16187||.Zsolt.126.6||Aki sírva megy, amikor vetőmagját viszi, örvendezve jön vissza, amikor kévéit hozza.||
16188||.Zsolt.127.1|Emberé a munka, Istené az áldás|[Ének fölmenetelkor. Salamontól.] Ha az ÚR nem építi a házat, hiába dolgoznak azon építői. Ha az ÚR nem őrzi a várost, hiába vigyáz az őriző.||
16189||.Zsolt.127.2||Hiába korán fölkelnetek, későn feküdnötök, fáradsággal szerzett kenyeret ennetek! Annak, akit ő szeret, álmában ad eleget.||20766;23380;-23382
16190||.Zsolt.127.3||Íme, az ÚR öröksége a fiak, és az anyaméh gyümölcse: jutalom.||16195;-16198;1016
16191||.Zsolt.127.4||Mint a hős kezében a nyilak, olyanok a serdülő ifjak.||
16192||.Zsolt.127.5||Boldog ember az, aki ilyenekkel tölti meg tegzét. Nem szégyenülnek meg, ha ellenséggel szólnak a kapuban.||16191
16193||.Zsolt.128.1|Az istenfélők házán áldás van|[Ének fölmenetelkor.] Mind boldog az, aki az URat féli, aki az ő útjain jár!||16195;-16198;13942;-13944
16194||.Zsolt.128.2||Bizony kezed munkáját eszed! Boldog vagy, és jó dolgod lesz.||14494;14495
16195||.Zsolt.128.3||Feleséged olyan házad belsejében, mint a termő szőlő; fiaid olyanok asztalod körül, mint az olajfacsemeték.||
16196||.Zsolt.128.4||Íme, így nyer áldást az a férfi, aki féli az URat!||
16197||.Zsolt.128.5||Áldjon meg téged a Sionról az ÚR, hogy boldognak lásd Jeruzsálemet életed minden napján,||16230;16231
16198||.Zsolt.128.6||és hogy megláthasd fiaidnak fiait is. Békesség legyen Izráelen!||2063;15721;8865;8866
16199||.Zsolt.129.1|Sion ellenségei megszégyenülnek|[Ének fölmenetelkor.] Sokat szorongattak engem ifjúságom óta – mondja Izráel –,||6580;6655;7307;7308
16200||.Zsolt.129.2||sokat szorongattak engem ifjúságom óta, mégsem bírtak velem.||
16201||.Zsolt.129.3||Szántók szántottak hátamon, hosszan húzták barázdáikat.||
16202||.Zsolt.129.4||Igaz az ÚR! Elszaggatta a gonoszok kötelét.||8190;8191
16203||.Zsolt.129.5||Megszégyenülnek és meghátrálnak mindazok, akik Siont gyűlölik.||14646;14665;15138;-15142
16204||.Zsolt.129.6||Olyanok lesznek, mint a háztetőn a fű, amely kiszárad, mielőtt letépnék,||18447
16205||.Zsolt.129.7||amelyet sem arató nem szed markába, sem kévekötő az ölébe.||
16206||.Zsolt.129.8||Az átutazók sem mondják: „Legyen rajtatok az ÚR áldása! Áldunk benneteket az ÚR nevében!”||
16207||.Zsolt.130.1|Kiáltás a mélységből|[Ének fölmenetelkor.] A mélységből kiáltok hozzád, URam!||15375;-15377
16208||.Zsolt.130.2||Uram, hallgasd meg szavamat! Figyeljen füled könyörgő szavamra!||
16209||.Zsolt.130.3||Ha a bűnöket számon tartod, URam, Uram, ki állhat meg előtted?||14277;13199;-13201
16210||.Zsolt.130.4||De nálad van a bocsánat, hogy féljenek téged!||14377;15616;15617
16211||.Zsolt.130.5||Várom az URat, várja lelkem, és bízom ígéretében.||
16212||.Zsolt.130.6||Lelkem várja az Urat, jobban, mint az őrök a reggelt, az őrök a reggelt.||
16213||.Zsolt.130.7||Bízzál, Izráel, az ÚRban, mert az ÚRnál van a kegyelem, és bőséges nála a szabadítás!||16210
16214||.Zsolt.130.8||Meg is szabadítja Izráelt minden bűnéből.||17805
16215||.Zsolt.131.1|Alázatos ember éneke|[Ének fölmenetelkor. Dávidtól.] URam, nem fuvalkodik föl szívem, nem fennhéjázó a tekintetem, és nem járok nagy dolgok után, erőmet meghaladó csodás dolgok után.||
16216||.Zsolt.131.2||Inkább lecsöndesítettem és megnyugtattam lelkemet, mint az anyjától elválasztott gyermeket; mint az elválasztott gyermek, olyan bennem a lelkem.||
16217||.Zsolt.131.3||Bízzál, Izráel, az ÚRban mostantól fogva mindörökké!||15905
16218||.Zsolt.132.1|Imádság Dávidért és a Sionért|[Ének fölmenetelkor.] Emlékezzél meg, URam, Dávid minden nyomorúságáról,||
16219||.Zsolt.132.2||aki megesküdött az ÚRnak, fogadalmat tett Jákób erős Istenének:||
16220||.Zsolt.132.3||Nem megyek be lakósátramba, nem fekszem le hálóhelyemen,||
16221||.Zsolt.132.4||nem engedek szememnek alvást s pilláimnak szenderülést,||
16222||.Zsolt.132.5||amíg helyet nem találok az ÚRnak, hajlékot Jákób erős Istenének!||11147;11169
16223||.Zsolt.132.6||Íme, hallottuk, hogy Efratában van, rátaláltunk Jaar mezőin.||
16224||.Zsolt.132.7||Hadd menjünk be hajlékaiba, hadd boruljunk le lába zsámolyához!||15568
16225||.Zsolt.132.8||Indulj el, URam, nyugvóhelyedre, te és hatalmad ládája!||4023
16226||.Zsolt.132.9||Papjaid öltözködjenek igazságba, kegyeseid pedig ujjongjanak!||
16227||.Zsolt.132.10||Szolgádért, Dávidért ne fordulj el fölkentedtől!||9121;10097
16228||.Zsolt.132.11||Megesküdött az ÚR Dávidnak, hogy bizony nem tér el attól: Vér szerinti utódodat ültetem trónodra.||8193;-8197
16229||.Zsolt.132.12||Ha fiaid megtartják szövetségemet és intelmeimet, amelyekre megtanítom őket, akkor az ő fiaik is trónodon ülhetnek mindvégig.||
16230||.Zsolt.132.13||Mert a Siont választotta ki az ÚR, azt akarta, hogy lakhelye legyen.||10962;10967;10968
16231||.Zsolt.132.14||Ez lesz nyugvóhelyem örökre, itt lakozom, mert ezt szeretem.||8909;9055
16232||.Zsolt.132.15||Gazdagon megáldom eleséggel, szegényeit jóltartom kenyérrel.||
16233||.Zsolt.132.16||Papjait fölruházom szabadítással, és vígan örvendeznek kegyesei.||11325
16234||.Zsolt.132.17||Megnövelem ott Dávid hatalmát, mécsest szerzek fölkentemnek.||16228;16229;9145
16235||.Zsolt.132.18||Ellenségeire szégyent borítok, rajta pedig korona ragyog.||14166;14208;14210
16236||.Zsolt.133.1|A testvéri szeretet áldása|[Ének fölmenetelkor. Dávidtól.] Íme, mily jó és mily gyönyörűséges, amikor a testvérek egységben együtt laknak!||
16237||.Zsolt.133.2||Olyan, mint a drága olaj a fejen, amely aláfolyik a szakállon, Áron szakállán, és lefolyik köntöse peremére;||2405;-2415
16238||.Zsolt.133.3||olyan, mint a Hermón harmatja, amely leszáll a Sion hegyére. Csak oda küld áldást az ÚR és életet örökre!||17658
16239||.Zsolt.134.1|A zarándokok búcsúéneke|[Ének fölmenetelkor.] Rajta, áldjátok az URat mindnyájan, ti, akik az ÚR szolgái vagytok, akik az ÚR házában álltok éjjelente!||
16240||.Zsolt.134.2||Emeljétek föl kezeteket a szentély felé, és áldjátok az URat!||16345
16241||.Zsolt.134.3||Áldjon meg téged a Sionról az ÚR, aki az eget és a földet teremtette!||16229;16230
16242||.Zsolt.135.1|Az ÚR mindenható|Dicsérjétek az URat! Dicsérjétek az ÚR nevét, dicsérjétek őt, ti szolgái az ÚRnak,||
16243||.Zsolt.135.2||akik az ÚR házában, Istenünk házának udvarában szolgáltok!||16239
16244||.Zsolt.135.3||Dicsérjétek az URat, mert jó az ÚR, zengjétek nevét, mert az gyönyörűséges!||15936
16245||.Zsolt.135.4||Mert az ÚR Jákóbot magának választotta; Izráelt saját tulajdonává.||2031;2032;30475
16246||.Zsolt.135.5||Én bizony tudom, hogy nagy az ÚR, a mi Urunk minden istennél különb.||1931;15353
16247||.Zsolt.135.6||Mindent megtesz az ÚR, amit csak akar az egekben és a földön, a vizekben és minden mélységben.||15899
16248||.Zsolt.135.7||Fölemeli a felhőket a föld széléről, villámlást készít az esőhöz, és szelet hoz elő tárházaiból.||19281
16249||.Zsolt.135.8||Lesújtott Egyiptom elsőszülötteire, emberre és állatra egyaránt.||1845
16250||.Zsolt.135.9||Jeleket és csodákat küldött rád, ó, Egyiptom, a fáraóra és összes szolgájára.||15212;15220
16251||.Zsolt.135.10||Sok népet megvert, és erős királyokat ölt meg:||6131;-6154
16252||.Zsolt.135.11||Szíhónt, az emóriak királyát, meg Ógot, Básán királyát és Kánaán minden királyát.||4363;-4375
16253||.Zsolt.135.12||Örökségül adta földjüket, örökségül saját népének, Izráelnek.||15224
16254||.Zsolt.135.13||URam! Örökkévaló a te neved; nemzedékről nemzedékre emlegetnek téged.||15598
16255||.Zsolt.135.14||Mert megítéli népét az ÚR, és könyörületes szolgái iránt.||5794
16256||.Zsolt.135.15||A pogányok bálványai ezüstből és aranyból vannak, emberkéz alkotásai.||15900;-15904
16257||.Zsolt.135.16||Szájuk van, de nem beszélnek, szemük van, de nem látnak,||
16258||.Zsolt.135.17||fülük van, de nem hallanak, és lehelet sincs a szájukban.||
16259||.Zsolt.135.18||Hozzájuk hasonlók lesznek alkotóik is és mindazok, akik bennük bíznak.||18565
16260||.Zsolt.135.19||Izráel háza népe, áldjátok az URat! Áron háza népe, áldjátok az URat!||
16261||.Zsolt.135.20||Lévi háza népe, áldjátok az URat! Ti, akik félitek az URat: áldjátok az URat!||
16262||.Zsolt.135.21||Áldott az ÚR a Sionon, aki Jeruzsálemben lakik! Dicsérjétek az URat!||9145
16263||.Zsolt.136.1|Hálaadó ének|Adjatok hálát az ÚRnak, mert jó, mert kegyelme örökké tart!||15717
16264||.Zsolt.136.2||Adjatok hálát az istenek Istenének, mert kegyelme örökké tart.||5203
16265||.Zsolt.136.3||Magasztaljátok az uraknak Urát, mert kegyelme örökké tart.||
16266||.Zsolt.136.4||Nagy csodákat művel egymaga, mert kegyelme örökké tart.||15071
16267||.Zsolt.136.5||Bölcsességével teremtette az egeket, mert kegyelme örökké tart.||19280
16268||.Zsolt.136.6||A földet a vizek fölé terítette, mert kegyelme örökké tart.||14258
16269||.Zsolt.136.7||Megalkotta a nagy világító testeket, mert kegyelme örökké tart.||15;-17
16270||.Zsolt.136.8||A napot, hogy uralkodjék nappal, mert kegyelme örökké tart.||
16271||.Zsolt.136.9||A holdat és a csillagokat, hogy uralkodjanak éjszaka, mert kegyelme örökké tart.||
16272||.Zsolt.136.10||Lesújtott az egyiptomi elsőszülöttekre, mert kegyelme örökké tart.||1845
16273||.Zsolt.136.11||Kihozta közülük Izráelt, mert kegyelme örökké tart.||1847;-1853
16274||.Zsolt.136.12||Hatalmas kézzel és kinyújtott karral, mert kegyelme örökké tart.||
16275||.Zsolt.136.13||Kétfelé választotta a Vörös-tengert, mert kegyelme örökké tart.||1910
16276||.Zsolt.136.14||Átvezette a közepén Izráelt, mert kegyelme örökké tart.||1911;-1917
16277||.Zsolt.136.15||A fáraót és seregét a Vörös-tengerbe vetette, mert kegyelme örökké tart.||
16278||.Zsolt.136.16||Vezette népét a pusztában, mert kegyelme örökké tart.||1942
16279||.Zsolt.136.17||Nagy királyokat vert le, mert kegyelme örökké tart.||4361;-4365
16280||.Zsolt.136.18||Hatalmas királyokat ölt meg, mert kegyelme örökké tart.||
16281||.Zsolt.136.19||Szíhónt, az emóriak királyát, mert kegyelme örökké tart.||4361;-4365
16282||.Zsolt.136.20||Meg Ógot, Básán királyát, mert kegyelme örökké tart.||4373;-4375
16283||.Zsolt.136.21||Örökségül adta földjüket, mert kegyelme örökké tart.||
16284||.Zsolt.136.22||Örökségül adta szolgájának, Izráelnek, mert kegyelme örökké tart.||
16285||.Zsolt.136.23||Megemlékezett rólunk alacsonyságunkban, mert kegyelme örökké tart.||
16286||.Zsolt.136.24||Megszabadított minket ellenségeinktől, mert kegyelme örökké tart.||
16287||.Zsolt.136.25||Eledelt ad minden élőnek, mert kegyelme örökké tart.||16428
16288||.Zsolt.136.26||Adjatok hálát a menny Istenének, mert kegyelme örökké tart!||
16289||.Zsolt.137.1|A babiloni foglyok panasza|Ott ültünk Babilón folyói mellett, és sírtunk, amikor Sionra emlékeztünk.||19999
16290||.Zsolt.137.2||Az ott lévő fűzfákra akasztottuk hárfáinkat,||
16291||.Zsolt.137.3||mert énekszóra nógattak ott elfogóink, kínzóink pedig víg dalra, amikor ezt mondták: Énekeljetek nekünk a Sion énekeiből!||10225;10235
16292||.Zsolt.137.4||Hogyan énekelnénk az ÚR énekét idegen földön?||
16293||.Zsolt.137.5||Ha elfelejtkezem rólad, Jeruzsálem, felejtkezzék el rólam a jobb kezem!||20329
16294||.Zsolt.137.6||Nyelvem ragadjon az ínyemhez, ha nem emlékezem meg rólad, ha nem Jeruzsálemet tekintem legfőbb örömömnek.||
16295||.Zsolt.137.7||Emlékezzél meg, URam, Edóm fiairól, akik azt mondták Jeruzsálem napján: Romboljátok le, romboljátok le egészen az alapjáig!||18376;-18379;19992;19993;19998;21153;21169;21426;22588
16296||.Zsolt.137.8||Babilón leánya, te pusztulásra való! Áldott legyen, aki megfizet neked azért, amit tettél velünk!||20234;20280;-20328
16297||.Zsolt.137.9||Áldott legyen, aki megragadja és sziklához csapja kisdedeidet!||17990;17991;21971;21972
16298||.Zsolt.138.1|Hálaadás Isten hűséges szeretetéért|[Dávidé.] Magasztallak téged teljes szívemből, énekkel áldalak az istenekkel szemben.||14031;15292;15297
16299||.Zsolt.138.2||Leborulok szent templomod felé, és magasztalom nevedet kegyelmedért és igazságodért, mert mindennél magasztosabbá tetted nevedet és beszédedet.||16224
16300||.Zsolt.138.3||Amikor kiáltottam, meghallgattál, bátorítottál engem, lelkemben erő támadt.||
16301||.Zsolt.138.4||Téged magasztal, URam, e föld minden királya, amikor meghallják szád beszédeit.||14982;14983
16302||.Zsolt.138.5||Énekelnek az ÚR útjairól, mert nagy az ÚR dicsősége!||
16303||.Zsolt.138.6||Noha felséges az ÚR, mégis meglátja az alázatost, de a kevélyt csak távolról ismeri.||15885;-15887;18991
16304||.Zsolt.138.7||Ha nyomorúságban vergődöm, te megelevenítesz. Kinyújtod kezedet ellenségeim haragja ellen, és jobbod megment engem.||14133
16305||.Zsolt.138.8||Az ÚR mindent elvégez értem. URam, kegyelmed örökkévaló; ne hagyd el kezed alkotásait!||14810;29434;8100;8193;8197
16306||.Zsolt.139.1|Isten mindenütt jelen van|[A karmesternek: Dávid zsoltára.] URam, te megvizsgáltál és ismersz engem.||8655;14116;19319
16307||.Zsolt.139.2||Tudod, ha leülök vagy ha fölkelek, messziről is érted gondolatomat.||
16308||.Zsolt.139.3||Ügyelsz járásomra és fekvésemre, minden utamat jól ismered.||
16309||.Zsolt.139.4||Amikor még nyelvemen sincs a szó, immár egészen érted azt, URam!||14617
16310||.Zsolt.139.5||Elöl és hátul körülzártál engem, és fölöttem tartod kezedet.||
16311||.Zsolt.139.6||Csodálatos előttem e tudás, magasságos, nem érthetem.||15480
16312||.Zsolt.139.7||Hová menjek lelked elől, arcod elől hová fussak?||
16313||.Zsolt.139.8||Ha a mennybe mennék föl, ott vagy, ha a Seolban vetnék ágyat, ott is jelen vagy.||22564
16314||.Zsolt.139.9||Ha a hajnal szárnyára kelnék, hogy a tenger túlsó partján időzzek,||
16315||.Zsolt.139.10||ott is a te kezed vezetne és a te jobbod fogna engem.||
16316||.Zsolt.139.11||Ha azt mondanám: „A sötétség biztosan elborít, és éjszakává lesz körülöttem a világosság”,||
16317||.Zsolt.139.12||a sötétség nem borítana el előled, és fénylene az éjszaka, mint a nappal, a sötétség olyan lenne, mint a világosság.||16307;16309
16318||.Zsolt.139.13||Bizony te alkottad veséimet, te formáltál engem anyám méhében.||
16319||.Zsolt.139.14||Magasztallak, hogy oly megrendítően csodálatos lettem. Csodálatosak a te cselekedeteid, és jól tudja ezt lelkem.||
16320||.Zsolt.139.15||Formám nem volt elrejtve előtted, amikor titokban formálódtam és alakultam, mintegy a föld mélyében.||13098;-13100
16321||.Zsolt.139.16||Szemed látta alaktalan testemet, és könyvedben ezek mind le voltak írva, és a napok is, amelyeket rendeltél számomra, holott még egy sem volt meg közülük.||
16322||.Zsolt.139.17||Milyen kedvesek nekem a te gondolataid, Istenem! Mily nagy azok száma!||14552;15044
16323||.Zsolt.139.18||Számlálgatom őket, de több a homokszemeknél. Fölébredek, és mégis veled vagyok.||
16324||.Zsolt.139.19||Bárcsak elveszítené Isten a gonoszt, és a vérszomjas emberek eltávoznának tőlem!||
16325||.Zsolt.139.20||Mert gonoszul szólnak felőled, és nevedet hiába veszik.||
16326||.Zsolt.139.21||Ne gyűlöljem-e, URam, a téged gyűlölőket? Ne utáljam-e az ellened támadókat?||15581;-15585;30791
16327||.Zsolt.139.22||Teljes gyűlölettel gyűlölöm őket, ellenségeimmé lettek!||
16328||.Zsolt.139.23||Vizsgálj meg, Istenem, ismerd meg szívemet! Próbálj meg, és ismerd meg gondolataimat!||14290
16329||.Zsolt.139.24||Nézd meg, hogy ártalmas úton járok-e, és vezess engem az örökkévalóság útján!||
16330||.Zsolt.140.1|Segítségkérés a rágalmazókkal szemben|[A karmesternek: Dávid zsoltára.]||11049
16331||.Zsolt.140.2||Szabadíts meg, URam, a gonosz emberektől, védj meg engem az erőszakos férfiaktól,||
16332||.Zsolt.140.3||akik gonoszt gondolnak szívükben, és mindennap háborúságot keltenek.||
16333||.Zsolt.140.4||Nyelvüket élesítik, mint a kígyó, vipera mérge van ajkukon. [Szela]||28072;30394
16334||.Zsolt.140.5||Ments meg, URam, a gonoszok kezétől, védj meg engem az erőszakos férfiaktól, akik jártomban el akarnak buktatni.||
16335||.Zsolt.140.6||Tőrt vetettek nekem titokban a kevélyek, köteleket és hálót terítettek ösvényem szélére, csapdát állítottak nekem! [Szela]||14017;14018
16336||.Zsolt.140.7||Azt mondtam az ÚRnak: Te vagy Istenem! Hallgasd meg, URam, könyörgésem hangját!||
16337||.Zsolt.140.8||Én URam Istenem, erős szabadítóm, te oltalmazod fejemet a háborúság napján!||8190
16338||.Zsolt.140.9||Ne add meg, URam, amit a gonosz kíván, rossz szándékát ne hagyd beteljesülni, mert fölfuvalkodik! [Szela]||
16339||.Zsolt.140.10||A körülöttem ólálkodók fejét borítsa el saját ajkuk átka.||14017;14018
16340||.Zsolt.140.11||Hulljon rájuk izzó parázs; vesd őket tűzbe és verembe, hogy föl ne kelhessenek!||13354;-13356
16341||.Zsolt.140.12||A rágalmazó ne maradjon meg a földön, a zsarnok embert üldözze a veszedelem, amíg össze nem esik.||13335;13336
16342||.Zsolt.140.13||Tudom, hogy az ÚR fölkarolja a szegények ügyét, a nyomorultak jogát.||14032
16343||.Zsolt.140.14||Csak az igazak magasztalják nevedet, és az igazságosak lakhatnak színed előtt!||15487;-15490
16344||.Zsolt.141.1|Imádság kísértés idején|[Dávid zsoltára.] URam, téged hívlak: siess hozzám, figyelj szavamra, amikor hívlak.||
16345||.Zsolt.141.2||Jusson eléd imádságom mint illatáldozat, és fölemelt kezem mint esti áldozat.||2389;2391;16240
16346||.Zsolt.141.3||URam, tégy zárat a számra, őrizd ajkaim nyílását!||14534
16347||.Zsolt.141.4||Ne engedd szívemet rosszra hajolni, hogy ne cselekedjem istentelenül a gonosztevőkkel együtt; és ne egyem kedvelt ételükből.||16000
16348||.Zsolt.141.5||Ha igaz ütlegel engem, kegyelem az; ha dorgál engem, olyan, mintha olajjal kenné a fejemet. Nem vonakodik fejem, sőt még imádkozom is érte bajaiban.||16744
16349||.Zsolt.141.6||Ha bíráikat letaszítják a szikláról, akkor majd hallgatják beszédeimet, mert gyönyörűségesek.||
16350||.Zsolt.141.7||Mint amikor barázdát vágnak a földbe, úgy szóródnak szét csontjaik a Seol torkában.||15375;15376
16351||.Zsolt.141.8||De az én szemem, URam Isten, rajtad csüng. Hozzád folyamodom, ne oltsd ki életemet!||16166
16352||.Zsolt.141.9||Őrizz meg a tőrtől, amelyet nekem vetettek, a gonosztevők hálóitól!||16335
16353||.Zsolt.141.10||Az álnokok saját tőrükbe esnek, míg én nyugodtan továbbmegyek.||14018
16354||.Zsolt.142.1|Elhagyatott ember könyörgése|[Dávid tanítása.] [Imádság abból az időből, amikor a barlangban volt.]||7843;14808
16355||.Zsolt.142.2||Fennszóval hívom az URat, fennszóval könyörgök az ÚRhoz.||
16356||.Zsolt.142.3||Kiöntöm előtte panaszomat, elé tárom nyomorúságomat.||
16357||.Zsolt.142.4||Amikor elcsügged bennem a lelkem, te ismered ösvényemet. Tőrt vetettek elém az úton, amelyen járok.||14559
16358||.Zsolt.142.5||Tekints jobbra, és lásd meg, hogy senki sincs, aki ismerne. Nincsen számomra menedék, senki sem érdeklődik felőlem.||
16359||.Zsolt.142.6||Hozzád kiáltok, URam, és azt mondom: Te vagy oltalmam és örökségem az élők földjén.||14107
16360||.Zsolt.142.7||Figyelj esedezésemre, mert igen nyomorult vagyok! Szabadíts meg üldözőimtől, mert hatalmasabbak nálam!||7837
16361||.Zsolt.142.8||Vezesd ki lelkemet a börtönből, hogy magasztalhassam nevedet! Az igazak vesznek körül engem, amikor majd jót teszel velem.||
16362||.Zsolt.143.1|Könyörgés szabadításért|[Dávid zsoltára.] URam, hallgasd meg könyörgésemet, figyelj imádságomra! Hűséged és igazságod szerint hallgass meg engem.||8655;14713
16363||.Zsolt.143.2||Ne szállj perbe szolgáddal, mert egy élő sem igaz előtted!||13055;13056
16364||.Zsolt.143.3||Íme, ellenség üldözi lelkemet, földre tiporja életemet. Sötétségbe taszít engem, mint a régen megholtakat.||7818;7842
16365||.Zsolt.143.4||Elcsügged bennem a lelkem, megdermed bensőmben a szívem.||7925;7932;7933
16366||.Zsolt.143.5||Megemlékezem a régi időkről, végiggondolom minden dolgodat, kezed munkáiról elmélkedem.||15181;16016
16367||.Zsolt.143.6||Feléd tárom kezemet, lelkem mint szomjú föld, úgy sóvárog utánad. [Szela]||
16368||.Zsolt.143.7||Siess, hallgass meg, URam, mert eleped a lelkem! Ne rejtsd el arcodat előlem: ne legyek hasonló a sírba szállókhoz!||14315
16369||.Zsolt.143.8||Jó reggel hallasd velem kegyelmedet, mert bízom benned! Mutasd meg nekem, hogy melyik úton járjak, mert hozzád emelem lelkemet!||16370
16370||.Zsolt.143.9||Szabadíts meg ellenségeimtől, URam, hozzád menekülök!||7916;7917
16371||.Zsolt.143.10||Taníts meg a te akaratodat tenni, mert te vagy Istenem! A te jó lelked vezessen engem sima földön.||14270
16372||.Zsolt.143.11||Eleveníts meg engem, URam, a te nevedért. Hozd ki lelkemet a nyomorúságból a te igazságodért!||28036;-28041
16373||.Zsolt.143.12||Kegyelmedből rontsd meg ellenségeimet, és veszítsd el mindazokat, akik szorongatják a lelkemet, mert szolgád vagyok én.||
16374||.Zsolt.144.1|Imádság háborús időben|[Dávidé.] Áldott az ÚR, az én kőváram, aki hadakozásra tanítja kezemet, és viadalra ujjaimat.||8605;8650;14161;-14169
16375||.Zsolt.144.2||Jótevőm és mentsváram, oltalmazóm és szabadítóm. Pajzsom ő, akihez menekülök, ő rendeli alám népemet.||8647
16376||.Zsolt.144.3||URam! Micsoda az ember, hogy figyelemre méltatod, és az ember fia, hogy gondod van rá?||14024
16377||.Zsolt.144.4||Olyan az ember, mint a lehelet: napjai olyanok, mint az átfutó árnyék.||14538;13184;13185
16378||.Zsolt.144.5||URam, hajlítsd le egedet, és szállj alá, érintsd meg a hegyeket, hogy füstölögjenek!||14136;-14143;18954;-18956
16379||.Zsolt.144.6||Lövellj villámokat, és szórd szét azokat. Bocsásd ki nyilaidat, hadd szökelljenek.||
16380||.Zsolt.144.7||Nyújtsd le kezedet a magasból; ragadj ki és ments meg engem a nagy vizekből, az idegenek kezéből,||14145;14988;15001
16381||.Zsolt.144.8||akiknek szája hazugságot beszél, s jobb kezük a hamisság jobbja.||
16382||.Zsolt.144.9||Istenem! Új éneket éneklek neked, tízhúrú hangszerrel zengedezek neked,||14385;14387
16383||.Zsolt.144.10||aki győzelmet adsz a királyoknak, és megmented szolgádat, Dávidot a gonosz kardtól.||14129;17083
16384||.Zsolt.144.11||Ragadj ki és ments meg engem az idegenek kezéből, akiknek szája hazugságot beszél, s jobb kezük a hamisság jobbja.||
16385||.Zsolt.144.12||Fiaink olyanok legyenek, mint a palánták, nagyra nőjenek ifjúkorukban; leányaink pedig olyanok legyenek, mint a paloták faragott oszlopai.||
16386||.Zsolt.144.13||Legyenek tele tárházaink, ontsák bőven a javakat. Juhaink szaporodjanak százszorosan, ezerszeresen a legelőinken.||5615;-5622;14920;-14922
16387||.Zsolt.144.14||Marháink legyenek megrakodva; se betörés, se kirohanás, se kiáltozás ne legyen utcáinkon.||
16388||.Zsolt.144.15||Boldog nép az, amelynek így van a dolga; boldog nép az, amelynek az ÚR az Istene.||14395
16389||.Zsolt.145.1|A teremtett világ dicséri az URat|[Dávid dicsérő éneke.] Magasztallak téged, Istenem, királyom, és áldom nevedet örökkön-örökké!||
16390||.Zsolt.145.2||Mindennap áldalak téged, és dicsérem nevedet örökkön-örökké!||15017;15018
16391||.Zsolt.145.3||Nagy az ÚR és igen dicsérendő, nagysága felfoghatatlan.||
16392||.Zsolt.145.4||Nemzedék nemzedéknek dicséri műveidet, s hirdeti hatalmasságodat.||15173;15174
16393||.Zsolt.145.5||Fenségedről, fényes dicsőségedről és csodálatos dolgaidról elmélkedem.||15181;-15196
16394||.Zsolt.145.6||Rettenetes hatalmadról beszélnek, és én is hirdetem nagyságos dolgaidat.||
16395||.Zsolt.145.7||Nagy jóságodra emlékezve áradoznak, és örvendeznek igazságodnak.||
16396||.Zsolt.145.8||Irgalmas és könyörülő az ÚR, késedelmes a haragra, és nagy a kegyelme.||15360
16397||.Zsolt.145.9||Jó az ÚR mindenki iránt, és könyörülő szívű minden teremtményéhez.||
16398||.Zsolt.145.10||Dicsér téged, URam, minden teremtményed, és kegyeseid áldanak téged.||
16399||.Zsolt.145.11||Országod dicsőségéről szólnak, és hatalmadról beszélnek,||
16400||.Zsolt.145.12||hogy tudtul adják hatalmát az emberek fiainak, és országának fényes dicsőségét.||16393
16401||.Zsolt.145.13||Országod örökre fennálló ország, és uralkodásod nemzedékről nemzedékre tart.||
16402||.Zsolt.145.14||Az ÚR támogat minden elesettet, és fölegyenesít minden meggörnyedtet.||16417
16403||.Zsolt.145.15||Mindenki szeme rád figyel, és te idejében megadod eledelüket.||15661;-15663
16404||.Zsolt.145.16||Kinyitod tenyeredet, és ingyen megelégítesz minden élőt.||
16405||.Zsolt.145.17||Igaz az ÚR minden útjában, és minden dolgában kegyelmes.||5762;31018
16406||.Zsolt.145.18||Közel van az ÚR mindenkihez, aki hívja őt, mindenkihez, aki hűséggel hívja őt.||14424
16407||.Zsolt.145.19||Beteljesíti az őt félők kívánságát, meghallgatja kiáltásukat, és megsegíti őket.||16748
16408||.Zsolt.145.20||Megőrzi az ÚR mindazokat, akik szeretik őt, de minden gonoszt megsemmisít.||
16409||.Zsolt.145.21||Az ÚR dicséretéről szóljon ajkam, és szent nevét áldja minden test örökkön-örökké!||14911
16410||.Zsolt.146.1|A teremtő és gondviselő Isten dicsérete|Dicsérjétek az URat! Dicsérd, lelkem, az URat!||
16411||.Zsolt.146.2||Dicsérem az URat, amíg élek, amíg csak vagyok, énekelek Istenemnek.||14890;15669
16412||.Zsolt.146.3||Ne bízzatok a fejedelmekben, se ember fiában, mert nem menthetnek meg.||19429;-19431
16413||.Zsolt.146.4||Eltávozik a lelke, visszatér a földbe, és még aznap semmivé lesznek tervei.||74;17598
16414||.Zsolt.146.5||Boldog, akinek Jákób Istene a segítsége, és az ÚRban, az ő Istenében van reménysége,||15331;16407
16415||.Zsolt.146.6||aki az eget és földet teremtette, meg a tengert és mindent, ami benne van. Ő örökké megtartja hűségét.||27498
16416||.Zsolt.146.7||Igazságot szolgáltat az elnyomottaknak, eledelt ad az éhezőknek. Megszabadítja az ÚR az elfogottakat.||15620
16417||.Zsolt.146.8||Megnyitja az ÚR a vakok szemét, fölegyenesíti az ÚR a meggörnyedteket, szereti az ÚR az igazakat.||16402
16418||.Zsolt.146.9||Megoltalmazza az ÚR a jövevényeket, megtartja az árvát és az özvegyet, de a gonoszok útját meggátolja.||14956;16425
16419||.Zsolt.146.10||Örökké uralkodni fog Istened, az ÚR, ó, Sion, nemzedékről nemzedékre! Dicsérjétek az URat!||16401
16420||.Zsolt.147.1|Isten a világnak és IzráelnekUra|Dicsérjétek az URat! Hiszen Istenünkről énekelni jó, hiszen őt dicsérni gyönyörűséges és illendő dolog!||14384;15476
16421||.Zsolt.147.2||Az ÚR építi Jeruzsálemet, összegyűjti a szétszórt Izráelt.||
16422||.Zsolt.147.3||Meggyógyítja a megtört szívűeket, és bekötözi sebeiket.||14424;18912
16423||.Zsolt.147.4||Elrendeli a csillagok számát, és nevet ad mindnyájuknak.||18514
16424||.Zsolt.147.5||Nagy a mi Urunk és igen hatalmas, bölcsességének nincs határa.||
16425||.Zsolt.147.6||Megtartja az ÚR a nyomorultakat, de a gonoszokat porig alázza.||16418
16426||.Zsolt.147.7||Énekeljetek az ÚRnak hálaadással, pengessetek hárfát Istenünknek!||
16427||.Zsolt.147.8||Ő az, aki beborítja felhővel az eget, esőt készít a föld számára, és füvet sarjaszt a hegyeken.||27500
16428||.Zsolt.147.9||Ő az, aki táplálékot ad az állatoknak, még a károgó hollófiókáknak is.||23375;13836
16429||.Zsolt.147.10||Nem paripák erejében telik kedve, nem is a férfi lábában gyönyörködik.||17083;7665
16430||.Zsolt.147.11||Az őt félőkben gyönyörködik az ÚR, akik kegyelmében reménykednek.||14401
16431||.Zsolt.147.12||Dicsőítsd, Jeruzsálem, az URat! Dicsérd, ó, Sion, Istenedet!||
16432||.Zsolt.147.13||Mert erőssé teszi kapuid zárait, és megáldja a benne lakó fiaidat.||
16433||.Zsolt.147.14||Békességet ad határaidnak, a legjobb búzával elégít meg téged.||5771;5772
16434||.Zsolt.147.15||Elküldi parancsolatát a földre, szava igen gyorsan odaér.||
16435||.Zsolt.147.16||Olyan havat ad, mint a gyapjú, és úgy szórja a deret, mint a hamut.||13777
16436||.Zsolt.147.17||Darabokban szórja le a jeget, ki állhatja ki, ha fagyot támaszt?||13781
16437||.Zsolt.147.18||De ha kibocsátja szavát, szétolvasztja őket; ha megindítja a szelet, már folydogálnak is a vizek.||
16438||.Zsolt.147.19||Közölte igéit Jákóbbal, törvényeit és végzéseit Izráellel.||5011;5012;15174
16439||.Zsolt.147.20||Nem tett így egyetlen néppel sem, határozatait sem tudatta velük. Dicsérjétek az URat!||29308
16440||.Zsolt.148.1|A menny és a föld dicsérje az URat!|Dicsérjétek az URat! Dicsérjétek az URat az égből, dicsérjétek őt a magasságban!||30860
16441||.Zsolt.148.2||Dicsérje őt minden angyal, dicsérje őt minden serege!||13802
16442||.Zsolt.148.3||Dicsérjétek őt, nap és hold, dicsérjétek őt mind, ti fényes csillagai!||13802
16443||.Zsolt.148.4||Dicsérjétek őt egek egei és ti vizek, amelyek az ég fölött vagytok!||5;6
16444||.Zsolt.148.5||Dicsérjék az ÚR nevét, mert ő parancsolt, és azok létrejöttek.||2;5
16445||.Zsolt.148.6||Örök időkre fölállította őket, törvényt szabott, amelyet át nem hágnak.||
16446||.Zsolt.148.7||Dicsérjétek az URat, ti földiek: vízi szörnyek és a mély vizek!||
16447||.Zsolt.148.8||Tűz és jégeső, hó és köd, szélvihar, amelyek akaratát teljesítik.||13777
16448||.Zsolt.148.9||Minden hegy és halom, minden gyümölcsfa és minden cédrus.||
16449||.Zsolt.148.10||Vadak és minden állat, férgek és szárnyasok.||
16450||.Zsolt.148.11||Földi királyok és minden nemzet, fejedelmek és a föld bírái!||
16451||.Zsolt.148.12||Ifjak és leányok, idősek a gyermekekkel együtt:||
16452||.Zsolt.148.13||Dicsérjétek az ÚR nevét, mert egyedül az ő neve fenséges. Dicsősége kihat az égre és a földre!||
16453||.Zsolt.148.14||Fölemelte népének szarvát. Dicsővé teszi minden hívét: Izráel fiait, a hozzá közel lévő népet. Dicsérjétek az URat!||16438;16439;2032
16454||.Zsolt.149.1|Sion népének diadaléneke|Dicsérjétek az URat! Énekeljetek az ÚRnak új éneket; dicsérje őt a kegyesek gyülekezete!||
16455||.Zsolt.149.2||Örvendezzen Izráel az ő teremtőjében; Sion fiai örüljenek királyuknak!||
16456||.Zsolt.149.3||Dicsérjék nevét tánccal, dobbal és hárfával zengjenek neki.||
16457||.Zsolt.149.4||Mert kedveli népét az ÚR, szabadulással dicsőíti meg az alázatosakat.||5674;16425
16458||.Zsolt.149.5||Vigadozzanak a kegyesek e dicsőségben, ujjongjanak fekhelyükön.||16239;16240
16459||.Zsolt.149.6||Istendicsőítés legyen a szájukban, kétélű fegyver a kezükben,||11608;-11612
16460||.Zsolt.149.7||hogy bosszút álljanak a népeken, és megfenyítsék a nemzeteket,||
16461||.Zsolt.149.8||hogy láncra fűzzék királyaikat, főembereiket pedig vasbilincsekbe,||
16462||.Zsolt.149.9||és végrehajtsák rajtuk a megírt ítéletet. Dicsőség lesz ez az ÚR minden kegyesének! Dicsérjétek az URat!||5112;-5117;5123;-5127
16463||.Zsolt.150.1|Minden lélek dicsérje az URat!|Dicsérjétek az URat! Dicsérjétek Istent szent helyén! Dicsérjétek hatalmának magaslatán!||16229;16230;17840
16464||.Zsolt.150.2||Dicsérjétek hatalmas tetteiért, dicsérjétek nagyságának gazdagsága szerint!||16394
16465||.Zsolt.150.3||Dicsérjétek kürtzengéssel, dicsérjétek lanttal és hárfán!||15559
16466||.Zsolt.150.4||Dicsérjétek dobbal és tánccal, dicsérjétek citerával és fuvolával!||
16467||.Zsolt.150.5||Dicsérjétek hangos cintányérral, dicsérjétek harsogó cintányérral!||
16468||.Zsolt.150.6||Minden lélek dicsérje az URat! Dicsérjétek az URat!||
16469|Példabeszdédek könyve|.Péld.1.1|A bölcs mondások célja|Salamonnak, Dávid fiának, Izráel királyának példabeszédei||17384
16470||.Péld.1.2||a bölcsesség és erkölcs tanulására, az értelmes beszéd megértésére.||
16471||.Péld.1.3||Okos intésként, igazságnak, ítéletnek és becsületességnek megnyerésére szolgál,||
16472||.Péld.1.4||hogy az egyszerű emberek eszességet, az ifjak tudást és meggondolást kapjanak.||
16473||.Péld.1.5||Hallja ezt a bölcs, és növelje tudását, és az értelmes helyes tanácsokra tegyen szert,||
16474||.Péld.1.6||hogy megértse a példabeszédeket és példázatokat, a bölcsek beszédeit és találós meséit.||
16475||.Péld.1.7||Az ÚRnak félelme az ismeret kezdete. A bölcsességet és erkölcsi tanítást csupán a bolondok vetik meg.||13534;15869
16476||.Péld.1.8||Hallgasd, fiam, apád erkölcsi tanítását, és anyád oktatását ne hagyd el!||16628;16880
16477||.Péld.1.9||Mert kedves ékesség lesz az a fejednek, és aranylánc a nyakadra.||
16478||.Péld.1.10|Gonoszok cinkostársa ne légy!|Fiam, ha a bűnösök el akarnak csábítani, ne engedj nekik!||17129
16479||.Péld.1.11||Ha azt mondják: „Gyere velünk, álljunk lesben a vérontásra, settenkedjünk az ártatlan után ok nélkül!||22733;22734
16480||.Péld.1.12||Nyeljük el őket élve, mint a sír és egészen úgy, mint akik a mélységbe szálltak;||
16481||.Péld.1.13||és szerezzünk mindenféle drága kincset, töltsük meg házainkat zsákmánnyal!||
16482||.Péld.1.14||Végy részt köztünk a sorsvetésben, és közös erszényünk legyen mindnyájunknak!”,||
16483||.Péld.1.15||fiam, ne járj ezekkel egy úton, tartsd vissza a lábad ösvényüktől,||13942;13973
16484||.Péld.1.16||mert lábuk a gonosz felé fut, és vérontásra siet.||18875;28074
16485||.Péld.1.17||Mert hiába vetik ki a hálót minden szárnyas szeme láttára:||
16486||.Péld.1.18||a maguk vére árán ólálkodnak, saját lelkük kárára állnak lesben.||
16487||.Péld.1.19||Ilyen az útja minden kapzsi embernek: a saját életét veszíti el.||13982;-13984
16488||.Péld.1.20|Az engedetlenek veszedelembe jutnak|A bölcsesség kint kiált szerteszét, az utcákon hallatja szavát.||16671;-16673
16489||.Péld.1.21||Lármás utcasarkokon kiált a kapuk bejáratánál, a városban mondja beszédeit.||
16490||.Péld.1.22||Meddig szeretitek, ó, ti együgyűek, az együgyűséget, és meddig gyönyörködnek a csúfolók a csúfolódásban, és meddig gyűlölik a balgák a tudományt?||
16491||.Péld.1.23||Térjetek meg dorgálásomra! Íme, kiárasztom rátok lelkemet, tudtotokra adom beszédeimet.||
16492||.Péld.1.24||Mivel hívtalak titeket, és vonakodtatok, kiterjesztettem kezemet, de senki sem figyelt;||18976;18993
16493||.Péld.1.25||elhagytátok minden tanácsomat, és feddésemmel nem törődtetek,||
16494||.Péld.1.26||ezért én is nevetek nyomorúságotokon, kicsúfollak, amikor eljön az, amitől féltek.||
16495||.Péld.1.27||Mikor eljön az, amitől féltek, mint a vihar, és nyomorúságotok, mint a forgószél, elközelget; amikor eljön reátok a nyomorúság és a szorongattatás,||16748
16496||.Péld.1.28||akkor majd segítségül hívnak engem, de nem hallgatom meg őket; keresnek engem, de nem találnak meg.||13491;13750;17737;18870
16497||.Péld.1.29||Azért, mert gyűlölték a tudományt, és nem az ÚR félelmét választották.||
16498||.Péld.1.30||Nem engedtek tanácsomnak, megvetették minden feddésemet.||
16499||.Péld.1.31||Útjuk gyümölcséből esznek, és saját tanácsukkal laknak jól.||16500;28036;-28039
16500||.Péld.1.32||Mert az együgyűeket pártosságuk öli meg, és a balgákat önteltségük veszti el.||
16501||.Péld.1.33||Aki pedig rám hallgat, biztonságban lakik, és nyugalomban él, mert nem kell félnie a gonosztól.||17741
16502||.Péld.2.1|A bölcsesség Isten útján vezet|Fiam! Ha megfogadod beszédeimet, és parancsaimat magadba zárod;||
16503||.Péld.2.2||ha füled figyel a bölcsességre, és megértésre hajlik a szíved;||
16504||.Péld.2.3||igen, ha bölcsességért kiáltasz, és értelemért emeled föl szavad;||
16505||.Péld.2.4||ha keresed azt, mint az ezüstöt, és mint a kincseket kutatod,||
16506||.Péld.2.5||akkor megérted az ÚR félelmét, és eljutsz Isten ismeretére.||
16507||.Péld.2.6||Mert az ÚR ad bölcsességet, szájából ismeret és értelem származik.||13638;30338;30339
16508||.Péld.2.7||Az igazaknak valóságos jót tartogat, pajzsot a feddhetetlenül járóknak,||13963
16509||.Péld.2.8||hogy megőrizze az igazság útjait, és kegyeseinek útját megóvja.||
16510||.Péld.2.9||Akkor majd megérted, mi az igazság, a törvény, a becsületesség, és meglátod, hogy melyik a helyes út.||
16511||.Péld.2.10||Mert bölcsesség hatol szívedbe, és az ismeret gyönyörűséges lesz a lelkednek.||
16512||.Péld.2.11||Megfontoltság őrködik fölötted, értelem őriz téged,||
16513||.Péld.2.12||hogy megmentsen a gonosz úttól és a gonoszságot szóló emberektől,||
16514||.Péld.2.13||akik elhagyják az egyenes utat, hogy a sötétség útjain járjanak.||
16515||.Péld.2.14||Akik örülnek, ha gonoszul cselekszenek, vigadnak a gonosz álnokságokon.||
16516||.Péld.2.15||Akiknek görbék az ösvényeik, és gonoszak az útjaik.||
16517||.Péld.2.16||A bölcsesség megszabadít a nem hozzád tartozó asszonytól, a beszédével hízelkedő idegentől,||16648;16588
16518||.Péld.2.17||aki elhagyta ifjúságának férjét, és Isten előtt kötött szövetségéről elfelejtkezett.||
16519||.Péld.2.18||Mert a halálba hanyatlik a háza, és ösvényei az élet nélkül valókhoz vezetnek.||
16520||.Péld.2.19||Aki bemegy hozzá, nem tér vissza, és nem talál rá az élet útjaira.||28544;28545
16521||.Péld.2.20||Ezért te a jók útján járj, és az igazak ösvényeit kövesd!||
16522||.Péld.2.21||Mert az igazak lakják a földet, és a feddhetetlenek maradnak meg rajta.||14491;14498
16523||.Péld.2.22||A gonoszok pedig kivesznek a földről, és a hitetlenül élőket kiszaggatják belőle.||13295;-13299
16524||.Péld.3.1|Az istenfélelem és a bölcsesség áldást hoz|Fiam, ne felejtsd el tanításomat, és parancsolataimat őrizze meg szíved.||16476;16477
16525||.Péld.3.2||Mert hosszú napokat, hosszú életet és békességet hoznak azok neked.||5138;5724
16526||.Péld.3.3||Az irgalmasság és hűség ne hagyjon el téged! Kösd azokat a nyakadba, írd azokat szíved táblájára,||23308;23345;-23349;5093;5094
16527||.Péld.3.4||így nyersz kedvességet és jóindulatot Isten és az emberek szemében.||
16528||.Péld.3.5||Bízz az ÚRban teljes szívedből, és ne a magad értelmére támaszkodj!||16177
16529||.Péld.3.6||Minden utadon őrá gondolj, akkor ő igazgatni fogja útjaidat.||
16530||.Péld.3.7||Ne tartsd bölcsnek magadat; féld az URat, és kerüld a rosszat!||28508;17221
16531||.Péld.3.8||Egészség lesz ez testednek és megújulás csontjaidnak.||13381
16532||.Péld.3.9||Tiszteld az URat a vagyonodból, egész jövedelmed zsengéjéből!||23197
16533||.Péld.3.10||Így majd bőven megtelnek csűrjeid, és must árad sajtód vályúiból.||5612;5619
16534||.Péld.3.11||Az ÚRnak fenyítését, fiam, ne vesd meg, és dorgálását meg ne utáld!||30284;-30286
16535||.Péld.3.12||Mert akit szeret az ÚR, azt megdorgálja, úgy, mint az apa a fiát, akit kedvel.||
16536||.Péld.3.13||Boldog ember az, aki meglelte a bölcsességet, és az az ember, aki értelemre tesz szert.||
16537||.Péld.3.14||Jobb ezt megszerezni, mint az ezüstöt, és nagyobb a jövedelme, mint a színaranynak.||16681;13521;-13525
16538||.Péld.3.15||Drágább ez a gyöngynél, és semmi sem hasonlítható hozzá, amire vágyol.||
16539||.Péld.3.16||Hosszú élet van jobbjában, baljában pedig gazdagság és tisztesség.||
16540||.Péld.3.17||Útjai gyönyörűséges utak, és minden ösvénye békesség.||
16541||.Péld.3.18||Élet fája ez azoknak, akik megragadják, és akik erre támaszkodnak, boldogok!||16539;23404;30358
16542||.Péld.3.19||Az ÚR bölcsességgel alapozta meg a földet, értelemmel erősítette meg az eget.||16267;16268
16543||.Péld.3.20||Tudása által szakadt föl a mélység, és csepegnek harmatot a felhők.||
16544||.Péld.3.21||Fiam, ne téveszd ezeket szem elől, tartsd magadat az igazi bölcsességhez és megfontoltsághoz!||13534
16545||.Péld.3.22||Élet lesz ez lelkednek, ez ékesíti nyakadat.||16539;16540
16546||.Péld.3.23||Akkor bátran járod utadat, és nem ütöd meg a lábadat.||14492;14493
16547||.Péld.3.24||Mikor lefekszel, nem rettegsz, hanem lefekszel, és gyönyörűséges lesz az álmod.||13129
16548||.Péld.3.25||Nem kell félned a hirtelen ijedségtől és a gonoszok pusztításától, ha jönnének.||15463;-15467
16549||.Péld.3.26||Mert az ÚR lesz a bizodalmad, és ő megőrzi lábadat a csapdától.||
16550||.Péld.3.27||Ne tartsd vissza a jótéteményt azoktól, akiket illet, ha hatalmadban van annak megtétele.||16773;17208;17583
16551||.Péld.3.28||Ne mondd felebarátodnak: „Menj el, később térj vissza, holnap adok”, noha megvan neked, amit kér.||30375;-30377
16552||.Péld.3.29||Ne forralj gonoszt felebarátod ellen, aki gyanútlanul él melletted.||14098;14100
16553||.Péld.3.30||Ne pörölj egy emberrel sem ok nélkül, ha nem illetett gonosszal téged.||23339;-23341
16554||.Péld.3.31||Ne irigykedj az erőszakos emberre, és egyetlen útját se válaszd.||15030
16555||.Péld.3.32||Mert utálja az ÚR az engedetlent, de az igazakkal meghitt közösségben van.||14280
16556||.Péld.3.33||Az ÚR átka van a gonoszok házán, de az igazak lakhelyét megáldja.||5626;-5679
16557||.Péld.3.34||Aki csúfolódik, azt megcsúfolja, de a szelídeknek kegyelmet ad.||14155
16558||.Péld.3.35||A bölcsek tisztességet örökölnek, a bolondok pedig gyalázatot aratnak.||15970
16559||.Péld.4.1|A bölcsesség felmagasztalja az igazakat|Halljátok meg, fiaim, atyátok erkölcsi tanítását, és figyeljetek, hogy megérthessétek!||
16560||.Péld.4.2||Jó tanulságot adok nektek, ne hagyjátok el útmutatásomat!||
16561||.Péld.4.3||Amikor még mint fiú atyámnál voltam, gyenge és egyetlen gyermek anyám előtt,||
16562||.Péld.4.4||tanított engem, és azt mondta nekem: Szívedben őrizd beszédemet, tartsd meg parancsaimat, és élni fogsz.||11154
16563||.Péld.4.5||Szerezz bölcsességet, szerezz eszességet; ne felejtkezz el szavaimról, és ne hajolj el azoktól.||
16564||.Péld.4.6||Ne mellőzd azt, és majd megtart téged, szeresd azt, és megőriz téged.||
16565||.Péld.4.7||A bölcsesség kezdete ez: tégy szert bölcsességre, és minden szerzeményeden szerezz tudást.||16716
16566||.Péld.4.8||Tartsd nagyra azt, és fölmagasztal téged; tiszteletet hoz neked, ha magadhoz öleled.||11343;11344
16567||.Péld.4.9||A kedvesség koszorúját teszi fejedre, igen szép, ékes koronát ad neked.||16477
16568||.Péld.4.10||Hallgasd, fiam, és fogadd be beszédeimet, így sokasodnak meg életed évei.||16534;16539;-16541
16569||.Péld.4.11||A bölcsességnek útjára tanítottalak, igaz ösvényen vezettelek téged.||
16570||.Péld.4.12||Jártodban semmi sem gátolja lépteidet, és ha futsz, nem botlasz meg.||
16571||.Péld.4.13||Ragaszkodj az erkölcsi tanításhoz, ne hagyd el, hanem őrizd meg azt, mert az a te életed.||
16572||.Péld.4.14||Ne lépj a hitetlenek útjára, a gonoszok ösvényén ne járj!||13942;-13945
16573||.Péld.4.15||Hagyd el azt, ne menj át rajta, térj el tőle, és menj tovább!||
16574||.Péld.4.16||Mert azok még aludni sem tudnak, ha nem tehetnek rosszat; és kimegy szemükből az álom, ha mást romlásra nem juttathatnak.||
16575||.Péld.4.17||Mert az istentelenség kenyerét eszik, és az erőszakosság borát isszák.||16479;-16484;16499
16576||.Péld.4.18||Az igazak ösvénye pedig olyan, mint a hajnal világossága, mely minél tovább halad, annál világosabb lesz a teljes délig.||13537;14475
16577||.Péld.4.19||Az istentelenek útja pedig olyan, mint a homály; nem tudják, miben botlanak meg.||18878;-18880
16578||.Péld.4.20||Fiam, figyelj szavaimra, fordítsd füledet beszédeimhez!||
16579||.Péld.4.21||Ne téveszd szem elől, tartsd meg ezeket az elmédben.||
16580||.Péld.4.22||Mert élete ez azoknak, akik megnyerik, és egész testüknek egészség.||16541;14187
16581||.Péld.4.23||Minden féltett dolognál jobban őrizd meg szívedet, mert abból indul ki minden élet.||23719
16582||.Péld.4.24||Vesd el magadtól a száj hamisságát, és az ajkak csalárdságát távolítsd el magadtól.||14418;-14420
16583||.Péld.4.25||Szemed előre nézzen, és egyenesen magad elé tekints.||15583
16584||.Péld.4.26||Egyengesd lábad ösvényét, hogy minden utadon állhatatos lehess.||
16585||.Péld.4.27||Ne térj se jobbra, se balra; fordítsd el lábadat a gonosztól.||5085
16586||.Péld.5.1|Ne kívánd más asszonyát!|Fiam, figyelj bölcsességemre, fordítsd füledet értelmes beszédemre!||
16587||.Péld.5.2||Maradj megfontolt, és ajkad őrizze meg a tudományt.||
16588||.Péld.5.3||Mert színméz csöpög az idegen asszony ajkáról, és szája simább az olajnál.||
16589||.Péld.5.4||De végül keserű, mint az üröm, éles, mint a kétélű tőr.||
16590||.Péld.5.5||Lába a halálra visz, léptei a sír felé tartanak.||
16591||.Péld.5.6||Nem követi az élet útját, ösvényei bizonytalanok lettek, anélkül hogy észrevenné azt.||
16592||.Péld.5.7||Most azért, fiaim, hallgassatok rám, és ne térjetek el szám beszédeitől!||
16593||.Péld.5.8||Tartsd távol tőle utadat, és ne közelíts házának ajtajához,||
16594||.Péld.5.9||hogy ne másoknak add ékességedet és esztendeidet a kegyetlennek,||16640;16641
16595||.Péld.5.10||hogy ne az idegenek teljenek be javaiddal, és keresményed ne jusson másnak a házába.||
16596||.Péld.5.11||Különben nyögnöd kell életed végén, amikor megemésztődik húsod és tested,||
16597||.Péld.5.12||és azt kell majd mondanod: Hogyan is gyűlölhettem az erkölcsi tanítást, és hogyan utálhatta szívem a fenyítést?!||
16598||.Péld.5.13||Nem hallgattam vezetőim szavára, és nem fordítottam fülemet tanítóim felé!||
16599||.Péld.5.14||Kis híja volt, hogy minden gonoszságba belemerüljek, noha a gyülekezet közepében voltam!||
16600||.Péld.5.15||Saját kutadból igyál vizet; és saját forrásod közepéből folyóvizet!||
16601||.Péld.5.16||Kifolyjanak-e forrásaid, az utcákra áradjanak-e vízfolyásaid?||
16602||.Péld.5.17||Egyedül tieid legyenek, és kívüled senki máséi.||
16603||.Péld.5.18||Legyen áldott a forrásod, és örvendezz ifjúságod feleségének.||
16604||.Péld.5.19||Szerelmes szarvasünő és kedves zerge ő, keblei elégítsenek meg téged minden időben, és az ő szerelmében gyönyörködjél szüntelen.||
16605||.Péld.5.20||Miért keresnél gyönyört, fiam, egy paráznánál, és miért ölelnéd egy idegen keblét?||
16606||.Péld.5.21||Mert az ÚR szeme előtt van minden ember útja, és minden ösvényüket ő egyengeti.||13594;13706;13707;19421
16607||.Péld.5.22||Tulajdon álnokságai fogják meg az istentelent, és saját bűnének kötelei kötözik meg őt.||14017;14427
16608||.Péld.5.23||Meghal az ilyen fenyítés híján, és sok bolondsága miatt támolyog.||
16609||.Péld.6.1|A könnyelműség és a restség szegénységbe visz|Fiam! Ha kezes lettél barátodért, kezedet adtad, és elkötelezted magadat másért:||
16610||.Péld.6.2||szád beszéde által estél tőrbe, szád beszéde fogott meg téged.||
16611||.Péld.6.3||Ezt tedd hát, fiam, hogy kimentsd magadat, mert felebarátod kezébe jutottál: eredj, alázd meg magadat, és ostromold felebarátodat.||
16612||.Péld.6.4||Még álmot se engedj szemednek és szunnyadást szempilládnak.||
16613||.Péld.6.5||Szabadítsd ki magadat, mint gazella a vadász kezéből, és mint madár a madarász kezéből.||
16614||.Péld.6.6||Eredj a hangyához, te rest, figyeld meg útjait, és légy bölcs!||
16615||.Péld.6.7||Bár nincs vezére, elöljárója vagy ura,||
16616||.Péld.6.8||nyáron mégis megszerzi kenyerét, aratáskor összegyűjti eledelét.||
16617||.Péld.6.9||Ó, te rest, meddig fekszel? Mikor kelsz föl álmodból?||
16618||.Péld.6.10||Még egy kis álom, még egy kis szunnyadás, még egy kis összetett kézzel való pihenés,||17180;17181;17454;17455
16619||.Péld.6.11||és meglep a szegénység, mint egy útonálló, és a szűkölködés, mint egy felvértezett férfi!||17181
16620||.Péld.6.12|Az álnok embert gyűlöli az Úr|Haszontalan ember, hamis férfi az, aki álnok szájjal jár.||
16621||.Péld.6.13||Aki kacsingat a szemével, lábával is üzen, és ujjával jelt ad.||14447
16622||.Péld.6.14||Álnokság van a szívében, gonoszt forral minden időben, és háborúságot okoz.||
16623||.Péld.6.15||Ezért hirtelen jön rá a nyomorúság, hamar összeomlik, és nem lesz gyógyulása.||
16624||.Péld.6.16||E hat dolgot gyűlöli az ÚR, és hét dolog utálatos lelkének:||
16625||.Péld.6.17||a kevély szemek, a hazug nyelv és az ártatlan vért ontó kezek,||
16626||.Péld.6.18||az álnok gondolatokat forraló szív, a gonoszra sietve igyekvő lábak,||
16627||.Péld.6.19||a hazugságot szóló hamis tanú és az, aki háborúságot szít az atyafiak között.||
16628||.Péld.6.20|A házasságtörő saját vesztébe rohan|Őrizd meg, fiam, atyád parancsolatát, és anyád tanítását el ne hagyd!||16476
16629||.Péld.6.21||Kösd azokat szívedre mindenkor, fűzd azokat a nyakadba.||16526;16546;16547
16630||.Péld.6.22||Bárhova mész, vezéreljen téged, amikor alszol, őrizzen téged, mikor fölébredsz, beszélgessen veled.||
16631||.Péld.6.23||Mert lámpás a parancsolat, és világosság a tanítás, és az élet útja a tanító feddés,||14188
16632||.Péld.6.24||amely megőriz téged a gonosz asszonytól és az idegen asszony hízelgő nyelvétől.||
16633||.Péld.6.25||Ne kívánd meg szépségét szívedben, és meg ne fogjon téged szempilláival!||23329
16634||.Péld.6.26||Mert a parázna asszony miatt jut az ember egy darab kenyérre, és a férjes asszony drága életedre vadászik!||
16635||.Péld.6.27||Vihet-e valaki tüzet a keblében úgy, hogy a ruhái meg ne égjenek?||
16636||.Péld.6.28||Vagy járhat-e valaki parázson úgy, hogy lábát meg ne perzselje?||
16637||.Péld.6.29||Így van, aki bemegy felebarátja feleségéhez; nem marad büntetlen, aki érinti azt!||13601;13602
16638||.Péld.6.30||Nem vetik meg a tolvajt, ha éhségének csillapítása miatt lop.||
16639||.Péld.6.31||De ha rajtakapják, hétszer annyit kell adnia, háza minden vagyonát is odaadhatja.||2114;2117
16640||.Péld.6.32||Aki pedig asszonnyal paráználkodik, az bolond. Magát akarja elveszíteni, aki ilyet cselekszik.||8331
16641||.Péld.6.33||Vereséget szenved, és gyalázat éri, és szégyene letörölhetetlen.||
16642||.Péld.6.34||Mert a féltékenység haragra gyújtja a férfit, és nem lesz kíméletes a bosszúállás napján.||
16643||.Péld.6.35||Nem törődik semmilyen váltsággal, nem nyugszik meg, még ha nagyon sok ajándékot adsz is neki.||
16644||.Péld.7.1||Fiam, tartsd meg beszédeimet, és parancsaimat zárd magadba!||
16645||.Péld.7.2||Tartsd meg parancsolataimat, és élni fogsz, és őrizd tanításomat, mint szemed fényét.||16562;3256
16646||.Péld.7.3||Kösd azokat ujjaidra, írd föl azokat szíved táblájára!||
16647||.Péld.7.4||Mondd a bölcsességnek: „Néném vagy te”, és az eszességet hívd rokonodnak,||
16648||.Péld.7.5||hogy megőrizzen téged a nem hozzád tartozó asszonytól és a beszédével hízelkedő idegentől.||16588;16589
16649||.Péld.7.6||Mert házam ablakán át, a rács mögül kinéztem,||
16650||.Péld.7.7||és láttam a bolondok között, észrevettem a fiatalok között egy esztelen ifjút.||16640
16651||.Péld.7.8||Az utcán ment, befordult a sarkon, egy asszony házához vezető úton lépegetett||13599
16652||.Péld.7.9||alkonyatkor, a nap estjén és sötét éjszaka.||
16653||.Péld.7.10||És íme, az asszony eléje lépett a paráznák öltözetében, csalfa szívvel.||
16654||.Péld.7.11||Csapodár és féktelen, lába sem tud otthon nyugodni.||16588
16655||.Péld.7.12||Néha az utcán, néha a tereken van, és minden sarkon leselkedik.||
16656||.Péld.7.13||Megragadta őt, megcsókolta, és szemtelenségre vetemedve azt mondta neki:||
16657||.Péld.7.14||Hálaáldozattal tartoztam, ma adtam meg fogadalmamat.||
16658||.Péld.7.15||Ezért jöttem ki eléd, nagyon kerestelek téged, és most rád találtam!||
16659||.Péld.7.16||Paplanokkal megvetettem ágyamat, egyiptomi szövésű szőnyegekkel.||17074
16660||.Péld.7.17||Ágyamat mirhával, aloéval és fahéjjal illatosítottam.||
16661||.Péld.7.18||Jöjj, töltsük az időt szerelmeskedéssel virradatig, élvezzük ki a szerelem gyönyörét!||
16662||.Péld.7.19||Mert nincs itthon a férjem, messzi útra ment.||
16663||.Péld.7.20||Egy erszény pénzt vett magához, csak holdtöltére jön haza.||
16664||.Péld.7.21||És rávette őt mesterkedéseivel, hízelgő ajkával elcsábította.||16588
16665||.Péld.7.22||Az pedig úgy ment utána, mint az ökör a vágóhídra, mint a bolond, aki csapdába szalad,||
16666||.Péld.7.23||míg nyíl nem fúrja át a máját; vagy mint a madár, amely a kelepcébe siet, és nem tudja, hogy az életével játszik.||
16667||.Péld.7.24||Ezért most, fiaim, hallgassatok rám, és figyeljetek szám beszédére!||
16668||.Péld.7.25||Ne hajoljon szíved az ilyen nő útjai felé, és ne tévelyegj az ösvényein!||
16669||.Péld.7.26||Mert sok sebesültet ejtett már, és sokan vannak, akiket megölt.||
16670||.Péld.7.27||Háza sírba vivő út, amely a halál hajlékába vezet.||
16671||.Péld.8.1|A bölcsesség mindennél nagyobb kincs|Vajon nem kiált-e a bölcsesség, és nem hallatja-e szavát az értelem?||16488;16489
16672||.Péld.8.2||Kiáll a magaslatok csúcsára, az ösvényekhez, a keresztutakhoz.||
16673||.Péld.8.3||A városba vezető kapuk mellett, az ajtók bejáratánál zeng.||
16674||.Péld.8.4||Nektek kiáltok, férfiak, szavam az emberek fiaihoz szól.||
16675||.Péld.8.5||Okosodjatok, ti együgyűek, és ti balgák, legyetek értelmesek!||
16676||.Péld.8.6||Hallgassatok meg, mert fontos dolgokat mondok, és igaz beszédre nyitom számat.||
16677||.Péld.8.7||Mert igazságot mond ki szám, és ajkamnak utálatos a gonoszság.||
16678||.Péld.8.8||Szám minden beszéde igaz, nincs benne hamis vagy csalárd dolog.||
16679||.Péld.8.9||Mind helyénvaló az értelmesnek, és igaz azoknak, akik járatosak a tudományban.||
16680||.Péld.8.10||Inkább az én tanításomat válasszátok, ne pedig az ezüstöt! A tudományt válasszátok inkább, mint a színaranyat!||
16681||.Péld.8.11||Mert jobb a bölcsesség a drágagyöngyöknél, és semmiféle gyönyörűség sem lehet ezzel egyenlő.||16537;-16539;13521;-13525
16682||.Péld.8.12||Én, a bölcsesség együtt lakom az eszességgel, és megszereztem a megfontolás tudományát.||
16683||.Péld.8.13||Az ÚR félelme a gonosz gyűlölése. A kevélységet és fölfuvalkodottságot, a gonoszság útját és az álnok szájat gyűlölöm.||13534
16684||.Péld.8.14||Enyém a tanács és az igazi bölcsesség, én vagyok az értelem, enyém az erő.||
16685||.Péld.8.15||Általam uralkodnak a királyok, és tesznek igazságot az uralkodók.||
16686||.Péld.8.16||Általam uralkodnak a fejedelmek és a nemesek meg a föld összes bírája.||
16687||.Péld.8.17||Szeretem az engem szeretőket, és akik szorgalmasan keresnek engem, azok megtalálnak.||16682
16688||.Péld.8.18||Gazdagság és tisztesség van nálam, tartós vagyon és igazság.||16539
16689||.Péld.8.19||Gyümölcsöm jobb, mint az arany, drágább a színaranynál, és a jövedelmem többet ér a színezüstnél.||
16690||.Péld.8.20||Az igazság útján járok, az igazság ösvényének közepén,||
16691||.Péld.8.21||hogy az engem szeretőknek értékes örökséget adjak, és erszényeiket megtöltsem.||16688
16692||.Péld.8.22||Az ÚR útjának kezdetéül szerzett engem, az ő munkái előtt régen.||0
16693||.Péld.8.23||Örök időktől fogva fölkentje vagyok, ősidőktől, a föld kezdetétől fogva.||
16694||.Péld.8.24||Akkor születtem, amikor még nem voltak mélységek, mikor még semmiféle vízzel teli forrás nem volt.||16692;16693
16695||.Péld.8.25||Mielőtt a hegyek leülepedtek, a halmok előtt születtem.||
16696||.Péld.8.26||Akkor, amikor még nem formálta meg a földet és a mezőket és a világ első porszemét.||13526;-13533
16697||.Péld.8.27||Ott voltam, amikor az eget készítette, amikor a látóhatárt a mélység fölött kijelölte.||
16698||.Péld.8.28||Mikor megszilárdította a felhőket odafönn, amikor erőre kaptak a mélység forrásai.||
16699||.Péld.8.29||Mikor megszabta a tenger határait, hogy a vizek át ne hágják parancsát. Mikor kimérte e föld alapjait,||15645
16700||.Péld.8.30||mellette voltam mint kézműves. Gyönyörködött bennem mindennap, mindig ott játszottam színe előtt.||16692
16701||.Péld.8.31||Játszottam a földkerekségen, és gyönyörűségemet leltem az emberek fiaiban.||
16702||.Péld.8.32||És most, fiaim, hallgassatok engem: boldogok, akik megtartják útjaimat.||15965;15966
16703||.Péld.8.33||Hallgassátok meg az intést, és legyetek bölcsek, ne vonakodjatok!||
16704||.Péld.8.34||Boldog ember, aki hallgat engem, aki ajtóm előtt virraszt mindennap, és ajtófélfáimat őrzi.||16681;-16688;15329
16705||.Péld.8.35||Mert aki engem megtalál, az életet nyer, és jóakaratot szerez az ÚRtól.||16539;-16541
16706||.Péld.8.36||De aki vétkezik ellenem, erőszakot cselekszik a lelkén. Mindenki, aki gyűlöl engem, a halált szereti!||16558
16707||.Péld.9.1|A bölcsesség és a balgaság hívogatása|A bölcsesség megépítette házát, és hét oszlopot faragott hozzá.||
16708||.Péld.9.2||Levágta marháit, megfűszerezte borát, és elkészítette asztalát.||
16709||.Péld.9.3||Elbocsátotta leányait, hogy hívogassanak a város magaslatain:||16671;16672
16710||.Péld.9.4||Aki tudatlan, térjen be! Az értelem nélkül valóknak ezt mondja:||
16711||.Péld.9.5||Jöjjetek, éljetek az én étkemmel, és igyatok fűszeres boromból!||
16712||.Péld.9.6||Hagyjátok el az ostobaságot, és éljetek, járjatok az eszesség útján!||
16713||.Péld.9.7||Aki meginti a csúfolót, szégyent hoz magára, és aki megfeddi a gonoszt, szidalmat kap.||16847;23389
16714||.Péld.9.8||Ne fedd meg a csúfolódót, hogy meg ne gyűlöljön téged. Fedd meg a bölcset, és szeret majd téged.||16348
16715||.Péld.9.9||Adj a bölcsnek, és még bölcsebb lesz; tanítsd az igazat, és gyarapítja tudását.||
16716||.Péld.9.10||A bölcsesség kezdete az ÚR félelme, és a Szentnek ismerete ad értelmet.||13534
16717||.Péld.9.11||Mert általam sokasodnak meg napjaid, és hosszabbodnak meg életed esztendei.||16541;16751
16718||.Péld.9.12||Ha bölcs vagy, magadnak vagy bölcs. Ha pedig csúfolódó vagy, magad vallod kárát.||
16719||.Péld.9.13||Fecsegő asszony a balgaság, bolond, és semmit sem tud.||16654;-16661
16720||.Péld.9.14||Leült házának ajtajába, a város magaslatain ül egy széken,||16655
16721||.Péld.9.15||hogy így hívja az arra járókat, akik egyenesen járnak útjukon:||
16722||.Péld.9.16||„Aki együgyű, térjen ide!”; és az esztelennek ezt mondja:||
16723||.Péld.9.17||„A lopott víz édes, és a titkon való étel gyönyörűséges!”.||
16724||.Péld.9.18||De nem tudják, hogy ott a halottak vannak, és hogy a Seol mélyébe esnek meghívottjai.||
16725||.Péld.10.1|A bölcsesség gyümölcse igazság|Salamon bölcs mondásai. A bölcs fiú megörvendezteti apját, a bolond fiú pedig szomorúság anyjának.||16895
16726||.Péld.10.2||Nem használnak a gonoszul szerzett kincsek, az igazság pedig megszabadít a haláltól.||16826;17058;16751
16727||.Péld.10.3||Az ÚR nem hagyja éhezni az igazak lelkét, az istentelenek kívánságát pedig elveti.||14494;14495
16728||.Péld.10.4||Szegénnyé lesz, aki rest kézzel cselekszik, a szorgalmas kéz azonban gazdaggá tesz.||
16729||.Péld.10.5||Aki nyáron gyűjt, az eszes fiú, aki álomba merül az aratás idején, az szégyellni való fiú.||
16730||.Péld.10.6||Áldás van az igazak fején, az istentelenek szája pedig erőszakot takargat.||
16731||.Péld.10.7||Az igaznak emlékezete áldott, a hamisak neve pedig semmivé lesz.||15875
16732||.Péld.10.8||A bölcs szívű megfogadja a parancsolatokat, a bolond ajkú pedig elveszíti magát.||
16733||.Péld.10.9||Aki feddhetetlenül jár, az biztonságban élhet, de aki görbe útra tér, azt rajtakapják.||
16734||.Péld.10.10||Aki kacsingat szemével, az bántalmat okoz, és a bolond ajkú elbukik.||
16735||.Péld.10.11||Élet forrása az igaz ember szája, az istentelenek szája azonban erőszakot takargat.||16829
16736||.Péld.10.12||A gyűlölet versengést szerez, de minden vétket elfedez a szeretet.||30521;28737;-28740
16737||.Péld.10.13||Az eszesek ajkán bölcsesség található, a bolond hátának viszont vessző való.||17212
16738||.Péld.10.14||A bölcsekben tudomány rejlik, a bolondok szája pedig gyors romlást okoz.||16732;16976
16739||.Péld.10.15||A gazdagnak a vagyona az ő erődítménye, a szűkölködőnek a szegénysége az ő romlása.||16980;14684
16740||.Péld.10.16||Az igaz ember keresménye életre, az istentelennek jövedelme bűnre van.||
16741||.Péld.10.17||Az élet útján jár, aki hallgat a feddésre, a fenyítést semmibe vevő pedig tévelyeg.||
16742||.Péld.10.18||Aki gyűlöletet rejteget, az hazug ajkú; és aki rágalmat terjeszt, az bolond.||
16743||.Péld.10.19||A sok beszédben elmaradhatatlan a vétek; aki pedig megtartóztatja ajkát, az értelmes.||17468
16744||.Péld.10.20||Színezüst az igaz nyelve; a gonoszok szíve viszont keveset ér.||16348
16745||.Péld.10.21||Az igaznak ajka sokakat pásztorol; a bolondok pedig esztelenségükben halnak meg.||16759;16821
16746||.Péld.10.22||Az ÚR áldása meggazdagít; és nem jár vele bánat.||
16747||.Péld.10.23||Ahogy a bolondnak kedvére való időtöltés a bűn cselekvése, úgy az eszes férfinak a bölcs tettek.||16779;14499;14500
16748||.Péld.10.24||Amitől retteg az istentelen, az esik meg vele, amit pedig az igazak kívánnak, megtörténik.||16407
16749||.Péld.10.25||Amint a forgószél ráfuvall, már oda is van az istentelen, az igaznak pedig örökkévaló alapja van.||
16750||.Péld.10.26||Amilyen az ecet a fognak és a füst a szemnek, olyan a rest azoknak, akik megbízták valamivel.||
16751||.Péld.10.27||A ÚRnak félelme hosszabbítja meg a napokat, az istentelennek pedig megrövidülnek az évei.||16717;13237;-13239;14793
16752||.Péld.10.28||Az igazak reménysége öröm, az istentelenek várakozása pedig semmibe vész.||13292
16753||.Péld.10.29||A feddhetetlennek erősség az ÚR útja, de romlás az a hamisságot cselekvőnek.||
16754||.Péld.10.30||Az igaz soha nem lesz kimozdítva, de az istentelenek nem lakják sokáig a földet.||14491
16755||.Péld.10.31||Az igaznak szája bölcsességet áraszt, a gonosz nyelvet pedig kivágják.||
16756||.Péld.10.32||Az igaz ajka tudja, mi a kedves, az istentelenek szája pedig gonoszságot szól.||28036;-28041
16757||.Péld.11.1|Az igazság áldást ad, a bűn átkot|A hamis mérték utálatos az ÚRszemében, de a hiteles mérték kedves neki.||5560;-5563
16758||.Péld.11.2||Ha föllép a kevélység, a gyalázat is megjelenik, az alázatosaknál pedig bölcsesség van.||16981
16759||.Péld.11.3||Az igazakat feddhetetlenségük vezeti, de a hitetleneket elpusztítja gonoszságuk.||16908;16981
16760||.Péld.11.4||Nem használ a vagyon a harag idején, de az igazság kiragad a halálból.||22872;20663
16761||.Péld.11.5||A feddhetetlennek útját igazsága igazgatja, de önnön istentelenségébe bukik bele a bűnös.||
16762||.Péld.11.6||Az igazakat megszabadítja igazságuk, a hitetleneket pedig foglyul ejti saját kívánságuk.||14148;-14153;16821
16763||.Péld.11.7||Mikor meghal a gonosz, elvész a reménysége, az istentelenek várakozása is elvész.||
16764||.Péld.11.8||Az igaz megszabadul a nyomorúságból, helyette az istentelen esik bele.||17070
16765||.Péld.11.9||Szájával rontja meg a képmutató a felebarátját, de az igazakat tudásuk megmenti.||
16766||.Péld.11.10||Az igazak javán örül a város, és amikor az istentelenek elvesznek, örvendezés van.||14586;14587
16767||.Péld.11.11||Az igazak áldása által gyarapodik a város, az istentelenek szája pedig romlására van annak.||
16768||.Péld.11.12||A bolond lenézi felebarátját, az eszes férfi azonban hallgat.||
16769||.Péld.11.13||A rágalmazó elárulja a titkot, de a hűséges lelkű elfedezi a dolgot.||17041
16770||.Péld.11.14||Ahol nincs vezetés, elvész a nép, a sok tanácsadó pedig győzelemre visz.||16897
16771||.Péld.11.15||Teljesen rosszul jár, aki kezeskedik egy idegenért, de aki gyűlöli a kezességet, biztonságban van.||
16772||.Péld.11.16||A kedves asszony megőrzi a tisztességét, a hatalmaskodók pedig a gazdagságukhoz ragaszkodnak.||
16773||.Péld.11.17||Magával tesz jót a kegyes férfi, a kegyetlen pedig saját testének okoz fájdalmat.||16781;16550
16774||.Péld.11.18||Az istentelen hamis jövedelmet szerez, az igazságszerzőnek pedig valóságos a jutalma.||16775
16775||.Péld.11.19||Aki kitart az igazságban, az életre jut, aki pedig a gonoszt követi, az a vesztére teszi azt.||29263
16776||.Péld.11.20||Utálatosak az ÚR szemében az álnok szívűek, de kedvesek számára, akik feddhetetlenül járnak.||13982;-13984
16777||.Péld.11.21||Kézadással erősítem, hogy nem marad büntetlenül a gonosz, az igazak utódai azonban megszabadulnak.||
16778||.Péld.11.22||Mint a disznó orrában az aranyperec, olyan a szép asszony, akinek nincs okossága.||
16779||.Péld.11.23||Az igazak csak jót kívánnak, az istentelenek viszont haragra számíthatnak.||16747
16780||.Péld.11.24||Van olyan, aki bőven adakozik, és annál inkább gazdagodik, és van olyan, aki visszatartja a járandóságot, mégis nagyon szűkölködik.||15870;15878
16781||.Péld.11.25||A mással jót tevő ember bővelkedik, és aki mást felüdít, maga is felüdül.||16773
16782||.Péld.11.26||Átkozza azt a nép, aki búzáját visszatartja, annak fején viszont áldás van, aki áruba bocsátja.||16773;5318;5319
16783||.Péld.11.27||Aki jóra igyekszik, jóakaratot szerez, de aki gonoszt forral, magára vonja azt.||14814
16784||.Péld.11.28||Aki gazdagságában bízik, elbukik, de az igazak kivirágoznak, mint a fa ága.||13051;30422;-30424;13942;15487
16785||.Péld.11.29||Aki saját házára hoz romlást, annak szél lesz az öröksége, és a bolond szolgál a bölcs elméjűnek.||
16786||.Péld.11.30||Az igazak gyümölcse élet fája, és lelkeket nyer meg a bölcs.||
16787||.Péld.11.31||Íme, az igaz elnyeri jutalmát e földön, de mennyivel inkább az istentelen és a bűnös!||30530;30531
16788||.Péld.11.32|A bölcs és a bolond viselkedése|Aki szereti a dorgálást, az szereti a tudást, aki pedig gyűlöli a fenyítést, az ostoba.||16534;16535
16789||.Péld.12.1||A jó ember jóakaratot nyer az ÚRtól, de a gonosz embert kárhoztatja ő.||
16790||.Péld.12.2||Nem erősödik meg az ember istentelensége révén, az igazaknak pedig nem mozdul ki a gyökerük.||13283;-13298;13047;13048
16791||.Péld.12.3||A derék asszony koronája férjének, de mint csontjaiban a rothadás, olyan a szégyentelen.||17362;-17381
16792||.Péld.12.4||Az igazak gondolatai helyesek, de az istentelenek tanácsa félrevezető.||
16793||.Péld.12.5||Az istentelenek beszédei vér után leselkednek, az igazakat azonban megszabadítja szájuk.||16479
16794||.Péld.12.6||Leomlanak az istentelenek és odalesznek, az igazak háza pedig megáll.||
16795||.Péld.12.7||Értelmessége szerint dicsérik a férfit, de aki kiforgatja a szavakat, azt megutálják.||
16796||.Péld.12.8||Jobb annak, akit kevésre tartanak, de szolgája van, mint annak, aki fölmagasztalja magát, de kenyérszűkében van.||7699
16797||.Péld.12.9||Az igaz jószága érzését is ismeri, az istentelenek szíve azonban kegyetlen.||5551
16798||.Péld.12.10||Aki műveli a földjét, annak elegendő eledele lesz, aki pedig hiábavalóságokat követ, az bolond.||17283
16799||.Péld.12.11||Az istentelen a gonoszsággal ejtett zsákmányt kívánja, de az igaznak gyökere gyümölcsöt terem.||
16800||.Péld.12.12||A gonoszt csapdába ejtik vétkes ajkai, de az igaz megmenekül a nyomorúságból.||14571;14746
16801||.Péld.12.13||Szája gyümölcséből elégedik meg az ember jóval, és keze munkája megtérül neki.||16818;14418;-14421
16802||.Péld.12.14||A bolondnak útja helyes a maga szemében, de aki elfogadja a tanácsot, az bölcs.||
16803||.Péld.12.15||A bolond haragját azonnal fölismerik, az értelmes pedig elrejti szégyenét.||
16804||.Péld.12.16||Aki igazat szól, felfedi az igazságot, a hamis tanú pedig álnokul beszél.||16845
16805||.Péld.12.17||A meggondolatlan szavak szúrnak, mint a tőrdöfés, de a bölcsek nyelve orvosság.||16800;14746
16806||.Péld.12.18||Az igazmondó ajak mindvégig állhatatos, a hazug nyelv pedig csak egy szempillantásig.||
16807||.Péld.12.19||Álnokság van a gonoszat forralók szívében, de akik békességet tanácsolnak, azokéban vigasság.||16793
16808||.Péld.12.20||Nem éri bántás az igazat, de az istentelenek tele vannak nyavalyával.||
16809||.Péld.12.21||Utálatos az ÚR szemében a hazug ajak, de a hűségesekben gyönyörködik.||
16810||.Péld.12.22||Az eszes ember elrejti a tudását, a bolondok elméje pedig kikiáltja a bolondságot.||16877
16811||.Péld.12.23||A szorgalmasok keze uralkodik, a rest viszont rabszolga lesz.||17008
16812||.Péld.12.24||Szívének aggódása lesújtja az embert, a jó szó pedig megvidámítja.||
16813||.Péld.12.25||Útba igazítja felebarátját az igaz, de az istenteleneket eltévelyíti útjuk.||
16814||.Péld.12.26||Nem süti meg a rest a maga fogta vadat, de a serény embernek drága kincse van.||17008
16815||.Péld.12.27||Az igazság útján élet van, de a téves ösvény halálba visz.||
16816||.Péld.13.1||A bölcs fiú enged apja intésének, de a csúfoló nem ad helyt a dorgálásnak.||16880
16817||.Péld.13.2||Szájának gyümölcséből lakik jól az ember, a hitetlen pedig erőszakért kiált.||16801
16818||.Péld.13.3||Aki féken tartja száját, megtartja önmagát; aki nagyra nyitja száját, romlására lesz az annak.||
16819||.Péld.13.4||A rest lelkében kívánság támad, de hiába, a szorgalmasok lelke azonban bővölködik.||16811
16820||.Péld.13.5||A hamis beszédet gyűlöli az igaz, az istentelen pedig mocskol és gyaláz.||15580;-15585
16821||.Péld.13.6||Az igazság megőrzi azt, aki útjában feddhetetlen, az istentelenség pedig elveszíti a bűnöst.||14427
16822||.Péld.13.7||Van, aki gazdagnak mutatja magát, holott semmije sincsen, más pedig szegénynek tetteti magát, holott nagy vagyona van.||
16823||.Péld.13.8||Az ember életének váltsága lehet gazdagsága, de a szegény nem hall fenyegetést.||
16824||.Péld.13.9||Az igazak világossága vígan ég, de az istentelenek mécsese kialszik.||15873;13283;13374
16825||.Péld.13.10||A kevélységből csak háborúság lesz, de bölcsesség van azoknál, akik elfogadják a tanácsot.||16770
16826||.Péld.13.11||A hamisan szerzett vagyon elfolyik, aki pedig saját kezével gyűjt, gyarapítja azt.||16726;17024
16827||.Péld.13.12||A halogatott reménység beteggé teszi a szívet, de élet fája a beteljesült kívánság.||16834
16828||.Péld.13.13||Aki az igét megveti, romlására lesz az annak, de aki féli a parancsolatot, megkapja jutalmát.||
16829||.Péld.13.14||A bölcs tanítás élet forrása a halál tőrének elkerülésére.||16735;16930;16867
16830||.Péld.13.15||A bölcs belátás kedvessé tesz, de rögös a hitetlenek útja.||
16831||.Péld.13.16||Minden eszes ember bölcsen cselekszik, a bolond pedig bolondságát terjeszti.||16810
16832||.Péld.13.17||A gonosz követ bajba jut, a hűséges követ azonban gyógyulást hoz.||17194
16833||.Péld.13.18||Szegénység és gyalázat lesz azon, aki megveti a feddést, de tisztelik azt, aki megfogadja az intést.||
16834||.Péld.13.19||A beteljesült kívánság gyönyörűséges a léleknek, de a bolondoknak iszonyat elhagyni a gonoszt.||16827
16835||.Péld.13.20||Aki a bölcsekkel jár, bölcs lesz, aki pedig a bolondok társa lesz, az romlásra jut.||
16836||.Péld.13.21||A bűnösöket üldözi a szerencsétlenség, az igazaknak pedig jóval fizet Isten.||
16837||.Péld.13.22||A jó ember örökséget hagy unokáinak, a bűnös vagyona pedig az igaz számára van eltéve.||13500
16838||.Péld.13.23||Bőséges eledele lesz a szegényeknek az új szántáson, de van, akit tönkretesz a törvénytelenség.||16811
16839||.Péld.13.24||Aki visszatartja vesszejét, gyűlöli a fiát; aki pedig szereti, ha kell, megfenyíti.||17098;17125
16840||.Péld.13.25||Az igaz jóllakásig eszik, az istentelenek hasa pedig szűkölködik.||14415
16841||.Péld.14.1|A bölcsesség és a balgaság kétféle gyümölcse|A bölcs asszony építi a házát, a bolond pedig önkezével rontja le azt.||17362;-17383
16842||.Péld.14.2||Aki egyenesen jár, féli az URat, aki pedig letér útjáról, az megveti őt.||13134
16843||.Péld.14.3||A bolond szájában a kevélység botja van, de a bölcseket megőrzi ajkuk.||
16844||.Péld.14.4||Mikor nincsenek ökrök, üres a jászol; de bő lesz a termés az ökör erejétől.||
16845||.Péld.14.5||Az igaz tanú nem hazudik, a hamis tanú szája pedig hazugságot szól.||17099;2145
16846||.Péld.14.6||A csúfolódó bölcsességet keres, de nem talál, az eszes azonban könnyen jut ismerethez.||
16847||.Péld.14.7||Kerüld az ostobát, mert értelmes beszédet nála nem találsz.||16713;17121
16848||.Péld.14.8||Az eszes bölcsessége az, hogy meggondolja útját, a bolondok pedig bolondul tévelyegnek.||
16849||.Péld.14.9||A bolond gúnyt űz a bűnből, az igazak között pedig jóakarat van.||
16850||.Péld.14.10||A szív ismeri a maga keserűségét, és örömében idegen nem részes.||
16851||.Péld.14.11||Az istentelenek háza elvész, de az igazak sátra virul.||
16852||.Péld.14.12||Van olyan út, amely helyesnek látszik az ember előtt, de végül halálra vezet.||16933
16853||.Péld.14.13||Nevetés közben is fájhat a szív, és szomorúságra fordulhat az öröm is.||25238
16854||.Péld.14.14||Útjaival megelégedett a romlott szívű, és a jó is elégedett a sajátjával.||16499;16500
16855||.Péld.14.15||Az együgyű minden dolgot elhisz, az eszes azonban vigyáz lépteire.||
16856||.Péld.14.16||A bölcs fél, és ezért kerüli a gonoszt, a bolond viszont nemtörődöm és elbizakodott.||14117;16084
16857||.Péld.14.17||A hirtelen haragú bolondságot cselekszik, és a cselszövőt meggyűlölik.||
16858||.Péld.14.18||Az esztelenek bolondságot örökölnek, az értelmeseket pedig tudás koszorúzza.||16864
16859||.Péld.14.19||Meghajolnak majd a gonoszok a jók előtt, és a hamisak az igaz ember kapujánál.||14173;13338
16860||.Péld.14.20||A szegényt még társa is gyűlöli, a gazdagnak pedig sok barátja van.||17000
16861||.Péld.14.21||Aki megveti felebarátját, vétkezik, de boldog, aki a szegényekkel irgalmasan bánik.||13606;-13610;24109;-24115
16862||.Péld.14.22||Nemde tévelyegnek, akik gonoszt forralnak? Ám kegyelem és igazság lesz részük azoknak, akik jóra igyekeznek.||25251
16863||.Péld.14.23||Minden munkából származik nyereség, de a sok beszédből csak szűkölködés.||
16864||.Péld.14.24||A bölcseknek ékességük a gazdagságuk; a tudatlanok bolondsága pedig csak bolondság.||
16865||.Péld.14.25||Lelkeket ment meg az igaz tanú, az álnok pedig hazugságot szól.||
16866||.Péld.14.26||Aki az URat féli, biztos oltalma van, és fiainak is menedékül lesz az.||16979
16867||.Péld.14.27||Az ÚR félelme az élet forrása a halál tőrének elkerülésére.||16829
16868||.Péld.14.28||A sok nép a király dicsősége, a nép elfogyása pedig az uralkodó romlása.||
16869||.Péld.14.29||Aki késedelmes a haragra, nagyon értelmes, aki pedig türelmetlen, az bolondságot követ el.||
16870||.Péld.14.30||A szelíd szív a test élete, az irigység pedig a csontok rothadása.||
16871||.Péld.14.31||Aki elnyomja a szegényt, gyalázza annak Teremtőjét, aki pedig tiszteli őt, az könyörül a szűkölködőn.||16946;23524;24115;30121
16872||.Péld.14.32||Saját gonoszsága buktatja el az istentelent, az igaznak pedig még halálakor is van reménysége.||13984;14425
16873||.Péld.14.33||Az eszes ember szívében bölcsesség nyugszik, de az is hamar kitudódik, ami az ostobákban rejlik.||16831;17303
16874||.Péld.14.34||Az igazság fölmagasztalja a nemzetet, a bűn pedig szégyenükre van a népeknek.||
16875||.Péld.14.35||A király jóakarattal van az eszes szolga iránt, de a haszontalanra haragszik.||
16876||.Péld.15.1|A bölcs ember osztályrésze élet, a bolondé halál|A szelíd válasz lecsillapítja a haragot, a bántó szó viszont haragot szül.||9165;9168;9171
16877||.Péld.15.2||A bölcsek nyelve kívánatossá teszi a tudományt, a tudatlanok száján pedig bolondság buzog ki.||16831
16878||.Péld.15.3||Mindenütt ott van az ÚR szeme, és figyeli a jókat és gonoszokat.||16606;19420
16879||.Péld.15.4||A szelíd nyelv életnek fája, amelyik pedig nincs megfékezve, összetöri a lelket.||16829
16880||.Péld.15.5||A bolond megveti apja tanítását, de aki megbecsüli a dorgálást, igen értelmes.||16885
16881||.Péld.15.6||Az igaz házában nagy kincs van, az istentelen jövedelmében pedig háborúság.||30422;-30425
16882||.Péld.15.7||A bölcsek ajka tudást hint szét, nem úgy a bolondok szíve.||16877
16883||.Péld.15.8||Az istentelenek áldozata gyűlöletes az ÚR szemében, az igazak könyörgése pedig kedves neki.||17733;17737;22511;-22514
16884||.Péld.15.9||Utálatos az ÚR előtt az istentelen útja, de szereti azt, aki követi az igazságot.||
16885||.Péld.15.10||Szörnyű dorgálást kap az, aki elhagyja útját, és aki gyűlöli a fenyítést, az meghal.||16880
16886||.Péld.15.11||A Seol és a pusztulás helye is az ÚR előtt van, mennyivel inkább az emberek szíve!||13475;19433;19434
16887||.Péld.15.12||Nem szereti a csúfolódó a feddést, és nem megy oda a bölcsekhez.||
16888||.Péld.15.13||Az örvendező szív megvidámítja az arcot, de a szív bánata összetöri a lelket.||16890;16892;16897
16889||.Péld.15.14||Az eszes ember szíve keresi a tudást, a tudatlanok szája azonban bolondságot legel.||
16890||.Péld.15.15||A szegénynek minden napja nyomorúságos, a vidám szívűnek pedig szüntelen lakodalma van.||
16891||.Péld.15.16||Jobb a kevés az ÚR félelmével, mint a tömérdek kincs háborúsággal.||14485
16892||.Péld.15.17||Jobb egy tál főzelék ott, ahol szeretet van, mint a hizlalt ökör ott, ahol gyűlölet van.||16942
16893||.Péld.15.18||A haragos ember viszályt szít, a hosszútűrő pedig lecsöndesíti a háborgást.||
16894||.Péld.15.19||A rest útja olyan, mint a tövises sövény, az igazak útja pedig el van egyengetve.||
16895||.Péld.15.20||A bölcs fiú örömöt szerez apjának, a bolond ember pedig megveti az anyját.||16725;16747;17019
16896||.Péld.15.21||Az esztelen a bolondságnak örül, de az értelmes ember egyenes úton jár.||
16897||.Péld.15.22||Meghiúsulnak a tervek, ha nincs tanácsadás, de van előrehaladás, ha sok a tanácsadó.||16770
16898||.Péld.15.23||Örül az ember, ha felelni tud, és a helyén mondott szó, ó, mely igen jó!||
16899||.Péld.15.24||Az élet útja fölfelé vezet az értelmes ember számára, hogy elkerülje a Seolt, amely lent van.||
16900||.Péld.15.25||A kevélyek házát lerombolja az ÚR, az özvegy határát azonban megerősíti.||16522;16851
16901||.Péld.15.26||Utálatosak az ÚR előtt a gonosz gondolatok, de kedves a tiszta beszéd.||16624;16626
16902||.Péld.15.27||Megkárosítja házát a telhetetlen, de aki gyűlöli a megvesztegetést, az élni fog.||14102
16903||.Péld.15.28||Az igaz meggondolja szívében, mit szóljon, az istentelenek szája pedig ontja a gonoszt.||
16904||.Péld.15.29||Távol van az ÚR az istentelenektől, de az igazak könyörgését meghallgatja.||16406;16407
16905||.Péld.15.30||A ragyogó szem megvidámítja a szívet, a jó hír megerősíti a csontokat.||17206
16906||.Péld.15.31||Akinek füle hallgat az éltető intő szóra, az a bölcsek között lakik.||
16907||.Péld.15.32||Aki elfordul az intéstől, az megveti a saját lelkét, aki pedig hallgat a feddésre, értelmet szerez.||
16908||.Péld.15.33||Az ÚR félelme bölcsességre tanít, és a tisztesség előtt jár az alázatosság.||13534;16981
16909||.Péld.16.1|Az Úr szereti a benne bízókat|Az emberé a szív gondolata, de az ÚRtól van a nyelv felelete.||17014;19291
16910||.Péld.16.2||Minden útja tiszta az embernek a maga szemében, de az ÚR a lelkeket vizsgálja.||17054
16911||.Péld.16.3||Bízzad az ÚRra dolgaidat, és teljesülnek szándékaid!||14474;30539
16912||.Péld.16.4||Mindent rendeltetése szerint alkotott az ÚR, az istentelent is az ítélet napjára.||13387;28036;-28041
16913||.Péld.16.5||Utálatos az ÚR előtt mind, aki szívében fölfuvalkodott; kezemet adom rá, hogy nem marad büntetlen.||16624;16625
16914||.Péld.16.6||Könyörület és hűség törli el a bűnt, és az ÚR félelme távol tart a gonosztól.||21931
16915||.Péld.16.7||Akinek útjaira jóindulattal tekint az ÚR, annak még az ellenségeit is a jóakaróivá teszi.||
16916||.Péld.16.8||Jobb az igazság útján szerzett kevés, mint a hamissággal szerzett gazdag jövedelem.||16891;29861
16917||.Péld.16.9||Az ember elméje terveli ki útját, de az ÚR igazgatja annak járását.||16909;17014
16918||.Péld.16.10||Kinyilatkoztatást mond a király ajka, az ítélethozatalkor se szóljon hamisságot a szája.||16920;17361
16919||.Péld.16.11||Az ÚRé az igaz mérték és mérőserpenyő, az ő műve minden mérősúly.||5560
16920||.Péld.16.12||Irtózzanak a királyok a gonosz cselekedetektől, mert csak az igazság erősíti meg a trónt.||
16921||.Péld.16.13||Kedves a királyoknak az igaz beszéd, és szereti a király az igazmondót.||16918;15583
16922||.Péld.16.14||A király fölgerjedt haragja a halál követe, de a bölcs férfi lecsillapítja azt.||
16923||.Péld.16.15||A király arcának ragyogásában élet van, jóakarata olyan, mint a tavaszi eső fellege.||17005
16924||.Péld.16.16||Bölcsességet szerezni mennyivel jobb az aranynál, és eszességet szerezni mennyivel kívánatosabb az ezüstnél!||16536;-16538;16036
16925||.Péld.16.17||Az igazak útja elkerüli a gonoszt, és aki figyel a maga útjára, az megtartja életét.||
16926||.Péld.16.18||Kevélység jár az összeomlás előtt és a bukás előtt fölfuvalkodottság.||
16927||.Péld.16.19||Jobb szelíd lélekkel az alázatosak között lenni, mint zsákmányon osztozni a kevélyekkel.||18848
16928||.Péld.16.20||Aki jól meggondol minden dolgot, jót nyer, és aki bízik az ÚRban, ó, mily boldog az!||19431;19432
16929||.Péld.16.21||Aki bölcs a szívében, azt értelmesnek hívják, és a kellemes beszéd növeli a tudást.||
16930||.Péld.16.22||Élet forrása az értelem annak, akinek van, de a bolondok büntetése bolondság.||16829
16931||.Péld.16.23||A bölcs szívű értelmesen igazgatja száját, és ajkaival is gyarapítja a tudást.||
16932||.Péld.16.24||Lépes méz a gyönyörűséges beszéd, édes a léleknek, meggyógyítja a csontokat.||
16933||.Péld.16.25||Van olyan út, amely igaznak tűnik az ember szemében, de végül a halálba visz.||16852
16934||.Péld.16.26||A munkásnak javára szolgál az éhsége, mert szája sürgeti őt.||
16935||.Péld.16.27||A haszontalan ember gonoszul áskálódik, és az ajkán perzselő tűz van.||16805;30392
16936||.Péld.16.28||A gonosz ember viszályt szít, a pletykálkodó pedig elválasztja a barátokat is.||
16937||.Péld.16.29||Az erőszakos ember becsapja felebarátját, és nem jó útra viszi őt.||
16938||.Péld.16.30||Aki behunyja szemét, azért teszi, hogy álnokságot tervezzen, aki összeszorítja ajkát, véghez is viszi a gonoszságot.||
16939||.Péld.16.31||Igen ékes korona az ősz haj, az igazság útján található.||
16940||.Péld.16.32||Jobb a hosszútűrő az erősnél, és aki uralkodik az indulatain annál, aki várost hódít.||16893
16941||.Péld.16.33||Az ember sorsot vet az ölében, de az ÚRtól van minden döntés.||
16942||.Péld.17.1|A bölcs ember meggondolja, mit beszél|Jobb a száraz falat, mellyel békesség jár, mint a levágott jószággal teli ház, melyben viszálykodás van.||16892
16943||.Péld.17.2||Az értelmes szolga uralkodik a gyalázatos fiún, és részt kap az örökségből a testvérek között.||
16944||.Péld.17.3||Az olvasztótégely az ezüstnek és a kemence az aranynak; a szívek vizsgálója pedig az ÚR.||19434
16945||.Péld.17.4||A gonosztevő hallgat az álnok ajkakra, a csalárd hallgat a gonosz nyelvre.||
16946||.Péld.17.5||Aki megcsúfolja a szegényt, gyalázza annak Teremtőjét. Aki örül a szerencsétlenségnek, az nem marad büntetlen.||16871;17164;17165
16947||.Péld.17.6||Az öregek ékessége: az unokák, és a fiak koronája: az atyák.||
16948||.Péld.17.7||Nem illik a bolondhoz az ékes beszéd, még kevésbé illik a hazug beszéd a tisztességeshez.||
16949||.Péld.17.8||Bűvös kőnek tartja a megvesztegetést az, aki adja, amellyel eredményt ér el, bármerre is fordul.||
16950||.Péld.17.9||Elfedezi a vétket az, aki a szeretetet keresi, aki viszont ismételten szóba hoz egy dolgot, elszakítja egymástól a jóbarátokat is.||17004
16951||.Péld.17.10||Jobban megdöbbenti a dorgálás az értelmes embert, mint száz botütés a bolondot.||16348
16952||.Péld.17.11||Csak ellenkezést keres a gonosz, ezért kegyetlen követet küldenek ellene.||
16953||.Péld.17.12||Jobb egy kölykétől megfosztott medvével találkozni, mint egy bolonddal az ő bolondságában.||
16954||.Péld.17.13||Aki rosszal fizet a jóért, annak házát nem hagyja el a baj.||28330
16955||.Péld.17.14||Olyan a háborúság kezdete, mint amikor elszabadul az árvíz; azért térj ki előle, mielőtt kitörne a viszálykodás.||17025
16956||.Péld.17.15||Aki igaznak mondja a bűnöst, és kárhoztatja az igazat: mindkettőt egyaránt utálja az ÚR.||17171;17829;17830
16957||.Péld.17.16||Mire való a vételár a bolond kezében, hogy bölcsességet szerezzen, holott nincs is neki esze?||
16958||.Péld.17.17||Minden időben szeret a barát, de testvérré a nyomorúság idején válik.||16993;25466;25467
16959||.Péld.17.18||Esztelen ember, aki kezet ad, és kezességet vállal felebarátjáért.||
16960||.Péld.17.19||A bűnt szereti az, aki a viszálykodást szereti, és aki magasítja kapuját, a maga romlását keresi.||
16961||.Péld.17.20||A romlott szívű embernek nem jó vége lesz, és akinek csalárd nyelve van, nyomorúságba jut.||
16962||.Péld.17.21||Aki bolondot szül, szomorúságára lesz az annak, nincs öröme a bolond apjának.||16966
16963||.Péld.17.22||A vidám szív jó orvosságul szolgál, a szomorú lélek azonban kiszárítja a csontokat.||16888;16890
16964||.Péld.17.23||Az istentelen elfogadja a megvesztegető ajándékot, hogy elfordítsa a törvényesség útját.||16956;5361
16965||.Péld.17.24||Az eszes ember arcáról leolvasható a bölcsesség, a bolond szeme pedig a föld határáig kalandozik.||
16966||.Péld.17.25||A bolond fiú búsulására van apjának és keserűségére anyjának.||16962;16725;16895;17006;17019
16967||.Péld.17.26||Nem helyes megbírságolni az igaz embert, sem a tisztességest megverni igazságáért.||
16968||.Péld.17.27||Az eszes ember visszafogja szavait, és az értelmes ember higgadt lelkű.||30352
16969||.Péld.17.28||Még a bolondot is bölcsnek ítélik, amikor hallgat, és eszesnek, mikor bezárja ajkát.||13283
16970||.Péld.18.1||Az önfejű ember a maga kívánsága után jár, és indulatossá válik minden bölcs dologgal szemben.||
16971||.Péld.18.2||A bolond nem gyönyörködik az értelemben, csak abban, hogy saját gondolatát közölje.||
16972||.Péld.18.3||Ahová betér az istentelen, jön vele a megvetés is, és a szégyennel együtt jár a gyalázat.||
16973||.Péld.18.4||Mély víz az ember szájának beszéde, feltörő patak a bölcsesség forrása.||17027
16974||.Péld.18.5||Nem jó dolog kedvezni a gonosz embernek, sem kiforgatni az igaz ember jogát.||3296
16975||.Péld.18.6||A bolond ajka viszályt szít, és szája ütésekért kiált.||
16976||.Péld.18.7||A bolondnak saját szája a romlása, és szája tulajdon életét csalja tőrbe.||16738
16977||.Péld.18.8||A pletykálkodó szavai ínyencfalatok, és bejutnak az ember bensőjébe.||
16978||.Péld.18.9||Aki hanyagul végzi feladatát, az testvére annak, aki tönkretesz.||
16979||.Péld.18.10||Erős torony az ÚR neve, ahhoz folyamodik az igaz, és biztonságban lesz.||14131;14867
16980||.Péld.18.11||A gazdagnak vagyona az erős városa, és magas kőfalnak véli.||16739
16981||.Péld.18.12||Pusztulása előtt az ember szíve fölfuvalkodik, a tisztesség előtt pedig alázatosság van.||16758;16908
16982||.Péld.18.13||Aki arra felel, amit még meg sem hallgatott, az bolond, és szégyen éri.||
16983||.Péld.18.14||Az ember lelke elviseli a maga betegségét, de a megtört lelket ki hordozhatja el?||
16984||.Péld.18.15||Az eszes ember szíve tudást szerez, és a bölcsek füle ismeretet keres.||
16985||.Péld.18.16||Az ajándék szabad utat készít az embernek, és a hatalmasok színe elé juttatja.||
16986||.Péld.18.17||Igaza lehet annak, aki első a perben, míg el nem jön az ellenfele, és megcáfolja őt.||
16987||.Péld.18.18||A sorsvetés megszünteti a versengést, és szétválasztja az erőseket.||
16988||.Péld.18.19||A fölingerelt testvér tántoríthatatlanabb az erős városnál, és az ilyen viszály olyan, mint a váron a zár.||
16989||.Péld.18.20||Szája gyümölcséből lakik jól az ember, beszéde termésével elégedik meg.||16817;28036;-28041
16990||.Péld.18.21||A nyelv hatalmában van a halál és az élet is, és ki mint szeret vele élni, úgy eszi annak gyümölcsét.||17075;30392;-30395
16991||.Péld.18.22||Jót talált, aki feleséget talált, és elnyerte az ÚR jóakaratát.||17007
16992||.Péld.18.23||Alázatosan könyörög a szegény, a gazdag azonban keményen felel.||
16993||.Péld.18.24||A sok barát tönkreteszi az embert, de van olyan barát, aki ragaszkodóbb a testvérnél.||16958
16994||.Péld.19.1|A kegyes szegénység lelkileg gazdagít|Jobb a feddhetetlenül élő szegény a rossznyelvűnél, aki bolond.||17270
16995||.Péld.19.2||Tudás nélkül nem jó egy léleknek sem, és aki csak a lábával siet, hibázik.||
16996||.Péld.19.3||Az ostobaság rossz útra téríti az embert, szíve mégis az ÚRra haragszik.||30346;-30348
16997||.Péld.19.4||A gazdagság sok barátot szerez, a szegénytől pedig eltávolodik a barátja.||16860
16998||.Péld.19.5||A hamis tanú nem marad büntetlen, és a hazugságokat mondó nem megy el szabadon.||5422;5425
16999||.Péld.19.6||Sokan hízelegnek a nemes lelkű embernek, és az adakozónak mindenki barátja.||
17000||.Péld.19.7||A szegényt minden testvére gyűlöli, de még inkább eltávolodnak tőle a barátai; szavaival unszolná őket, de eltűntek.||16860
17001||.Péld.19.8||Aki értelmet szerez, szereti az életét; aki megőrzi az ismeretet, jót nyert.||
17002||.Péld.19.9||Nem marad büntetlen a hamis tanú, és elvész az, aki hazugságokat beszél.||16998
17003||.Péld.19.10|A rest és csúfolódó embert utoléri a büntetés|Nem illik a bolondhoz a fényűzés, még kevésbé illik a szolgának uralkodni a fejedelmeken.||17340;17341
17004||.Péld.19.11||Az embert az értelme hosszútűrővé teszi, és ékességére van, ha nem rója fel a vétket.||16950
17005||.Péld.19.12||Mint ifjú oroszlán ordítása, olyan a király haragja, de mint harmat a füvön, olyan a jóakarata.||17024;16923
17006||.Péld.19.13||A bolond fiú romlást hoz apjára; és mint a szüntelen csepegés, olyan az asszony zsémbelődése.||17019;16966
17007||.Péld.19.14||A ház és a vagyon atyai örökség, de az ÚRtól van az értelmes feleség.||16991
17008||.Péld.19.15||A lustaság álomba merít, és a lomha lélek megéhezik.||17035;16811;16814
17009||.Péld.19.16||Aki megtartja a parancsolatot, saját életét tartja meg, de aki nem vigyáz az útjaira, meghal.||16544;16545;25500
17010||.Péld.19.17||Az ÚRnak ad kölcsön, aki könyörül a szegényen, és ő megfizet neki jótéteményéért.||24115
17011||.Péld.19.18||Fenyítsd meg fiadat, míg van remény felőle, de haragodban pusztulását ne akard.||16839;17052
17012||.Péld.19.19||A nagy haragú ember fizessen büntetést, mert ha mentegeted, csak növeled haragját.||
17013||.Péld.19.20||Hallgass a tanácsra, és fogadd meg az intést, hogy végre bölcs légy.||16770;16771;16778
17014||.Péld.19.21||Sok gondolat van az ember szívében, de csak az ÚR tanácsa áll meg.||17082;14393;14394
17015||.Péld.19.22||Amit az embertől leginkább kívánnak, az a jóság, és jobb a szegény ember a hazugnál.||23308
17016||.Péld.19.23||Az ÚR félelme életre visz; az ilyen elégedetten tölti az éjszakát, és nem éri baj.||14415
17017||.Péld.19.24||A lusta bemártja ugyan kezét a tálba, de már a szájához nem viszi.||17224;17454
17018||.Péld.19.25||Ha megvered a csúfolódót, az együgyű okul belőle; ha megdorgálod az eszest, felfogja annak értelmét.||17063
17019||.Péld.19.26||Gyalázatos és szégyentelen fiú, aki apjával erőszakoskodik, vagy anyját elűzi.||17006;17288
17020||.Péld.19.27||Fiam, ha nem hallgatsz a tanításra, eltévelyedsz a bölcsesség igéjétől.||
17021||.Péld.19.28||A semmirevaló tanú csúfot űz a törvényből, az istentelenek szája csak úgy nyeli a gonoszságot.||
17022||.Péld.19.29||A csúfolókat készen várja a büntetésük, és a bolondok hátát várják az ütések.||
17023||.Péld.20.1|Bölcs tanácsok, melyek a könnyelműségtől óvnak|A bor csúfolódóvá tesz, a részegítő ital pedig hangoskodóvá, és nem bölcs, aki tántorog tőle.||17356;17357
17024||.Péld.20.2||Mint a fiatal oroszlán ordítása, olyan a király haragja; aki őt haragra ingerli, saját élete ellen vét.||17005
17025||.Péld.20.3||Tisztességére válik az embernek, ha távol tartja magát a versengéstől, de aki bolond, az belekeveredik.||16857;28542
17026||.Péld.20.4||A hideg miatt nem szánt a rest; de ha majd aratni akar, nem lesz mit.||
17027||.Péld.20.5||Mély víz az ember szívének szándéka, de a bölcs ember kimeregeti azt.||16973
17028||.Péld.20.6||Sok ember mondja magáról, hogy ő jó, de megbízható embert ki találhat?||30388
17029||.Péld.20.7||Feddhetetlenül él az igaz ember, boldogok a fiai is, akik követik.||16354;16355
17030||.Péld.20.8||Ha ítélőszékében ül a király, szemével minden gonoszt különválaszt.||17024;17048
17031||.Péld.20.9||Ki mondhatná azt: megtisztítottam szívemet, tiszta vagyok a bűnömtől?||9032
17032||.Péld.20.10||A kétféle súly és a kétféle mérték: mindkettő egyformán utálatos az ÚR szemében.||5560
17033||.Péld.20.11||Cselekedeteiből ismerhető meg még a gyermek is, hogy tiszta-e, és hogy igaz-e cselekedete.||30378
17034||.Péld.20.12||A halló fület és a látó szemet egyaránt az ÚR teremtette.||1612
17035||.Péld.20.13||Ne szeresd az alvást, mert elszegényedsz; nyisd ki a szemed, és jóllakhatsz kenyérrel.||17008
17036||.Péld.20.14||Hitvány, hitvány! – mondja a vevő, de amikor elmegy, akkor már dicsekszik.||
17037||.Péld.20.15||Van sok arany és drágagyöngy, de a tudással teljes ajak a legértékesebb kincs.||
17038||.Péld.20.16||Vedd el a ruháját annak, aki az ismeretlenért kezességet vállal, végy zálogot tőle az idegenért.||17250
17039||.Péld.20.17||Élvezetes az embernek az álnokság kenyere, de végül kaviccsal telik meg a szája.||16723;16724;20437
17040||.Péld.20.18||Tanácskozás erősíti meg a terveket, bölcs vezetéssel folytass hadviselést.||16897;17153
17041||.Péld.20.19||A pletykálkodó elárulja a titkot, tehát ne barátkozz a fecsegő szájúval!||16769
17042||.Péld.20.20||Aki apját vagy anyját átkozza, annak a legnagyobb sötétségben alszik ki lámpása.||2094
17043||.Péld.20.21||Amelyik örökséget ideje előtt siettetik, azon végül nem lesz áldás.||17284
17044||.Péld.20.22||Ne mondd: visszafizetem a rosszat! Várd az URat, és ő megszabadít téged!||23340;28330;28332
17045||.Péld.20.23||Utálatos az ÚR szemében a kétféle súly, és a hamis mérleg nem jó dolog.||5560
17046||.Péld.20.24||Az ÚR irányítja az ember járását; mit ért az ember a maga útjából?||16917;19291
17047||.Péld.20.25||Meggondolatlanul odaszentelni valamit: csapda az ember számára, mert a fogadalomtétel után már hiába gondolja meg magát.||5996;-6001
17048||.Péld.20.26||A bölcs király szétszórja a gonoszokat, és kerékkel hajt át rajtuk.||17030;15582;15583;15585
17049||.Péld.20.27||Az ember lelke az ÚR mécsese, amely megvizsgálja bensőjének minden rejtekét.||17054;14116
17050||.Péld.20.28||A kegyelem és az igazság megőrzi a királyt, és irgalmassága által erősíti meg a székét.||17306
17051||.Péld.20.29||Az ifjak ékessége az erejük, az öregek dísze az ősz haj.||16939
17052||.Péld.20.30||A kék foltok és a sebek távolítják el a gonoszt és a belső részekig ható csapások.||16839;16035
17053||.Péld.21.1|Az igazakat megáldja, a bűnösöket megítéli az Isten|Olyan az ÚR kezében a király szíve, mint a vízfolyás, oda irányítja, ahová akarja.||
17054||.Péld.21.2||Az ember minden útja helyes a maga szemében, de az ÚR a szívek vizsgálója.||16910
17055||.Péld.21.3||Az igazság és igaz ítélet gyakorlását jobban szereti az ÚR az áldozatnál.||17733;-17738;22240
17056||.Péld.21.4||A fennhéjázó tekintet és a kevély szív az istentelenek lámpása, s bűn az.||
17057||.Péld.21.5||A szorgalmasok igyekezete gyarapodást hoz, aki viszont elhamarkodottan cselekszik, csak ínségre jut.||16728;16819
17058||.Péld.21.6||A hazug nyelvvel gyűjtött kincs elenyésző pára azoknak, akik a halált keresik.||16726
17059||.Péld.21.7||Az istenteleneket magával ragadja erőszakosságuk, mert nem akarnak igazságot cselekedni.||16607;30422;-30426
17060||.Péld.21.8||Tekervényes a bűnös ember útja, a tiszta ember cselekedete pedig igaz.||
17061||.Péld.21.9||Jobb a tető ormán lakni, mint zsémbes asszonnyal egy házban.||17205
17062||.Péld.21.10||Az istentelen lelke gonoszt kíván, és nem talál könyörületre nála a felebarátja.||
17063||.Péld.21.11||Mikor a csúfolódót büntetik, okul belőle az együgyű, mikor pedig a bölcset oktatják, az befogadja a tudást.||17018
17064||.Péld.21.12||Szemmel tartja az igaz az istentelen házát, és veszedelemre juttatja a bűnösöket.||
17065||.Péld.21.13||Aki bedugja fülét a szegény kiáltására, nem hallgatják meg, ha majd ő is kiált.||
17066||.Péld.21.14||A titkon adott ajándék elfordítja a haragot, és a kebelbe rejtett ajándék a kemény indulatot.||
17067||.Péld.21.15||Öröm az igaznak törvényesen cselekedni, de rettegés az a hamisan cselekvőnek.||16747
17068||.Péld.21.16||Az az ember, aki eltévelyedik az értelem útjáról, a halottak gyülekezetében nyugszik majd.||
17069||.Péld.21.17||Aki szeret mulatni, szűkölködővé lesz, és nem lesz gazdag, aki szereti a bort és az olajat!||
17070||.Péld.21.18||Váltságdíj az igazért az istentelen, és az igazak helyett a hitetlen bűnhődik.||16764
17071||.Péld.21.19||Jobb a puszta földön lakni, mint zsémbes és haragos asszonnyal.||17061
17072||.Péld.21.20||Kívánatos kincs és olaj van a bölcs házában, a bolond ember pedig eltékozolja azt.||
17073||.Péld.21.21||Aki követi az igazságot és az irgalmasságot, az életet, igazságot és tisztességet nyer.||17092
17074||.Péld.21.22||Fölmegy a bölcs a hősök városába, és lerontja biztosnak vélt erődítményüket.||17556;-17558
17075||.Péld.21.23||Aki vigyáz szájára és nyelvére, megőrzi életét a nyomorúságtól.||16990
17076||.Péld.21.24||A kevély dölyfösnek csúfolódó a neve, aki haragjában kevélyen cselekszik.||
17077||.Péld.21.25||A lustát elemészti kívánsága, mert keze nem akar dolgozni.||17008;17096;17223
17078||.Péld.21.26||Egész nap csak kívánsága gyötri; az igaz pedig ad, és nem tartja vissza adományát.||14495
17079||.Péld.21.27||Az istentelen áldozata utálatos, kivált, mikor gonosz tettért viszi.||16883
17080||.Péld.21.28||A hazug tanú elvész, aki viszont jól figyel, az mindig szólhat.||16998;17002
17081||.Péld.21.29||Az istentelen ember megkeményíti az arcát, az igaz pedig jól intézi dolgát.||
17082||.Péld.21.30||Nincs bölcsesség, nincs értelem, és nincs tanács, amely megállna az ÚRral szemben.||17014
17083||.Péld.21.31||Föl van készítve a ló az ütközet napjára, de az ÚRé a szabadítás!||14400
17084||.Péld.22.1|A jóakaratú emberekről gondot visel az Úr|Kívánatosabb a jó hírnév a nagy gazdagságnál; jobb a kedvesség az ezüstnél és aranynál.||17498
17085||.Péld.22.2||A gazdag és szegény összetalálkozik: mindkettőt az ÚR alkotta.||17305
17086||.Péld.22.3||Az eszes észreveszi a veszélyt, és elrejtőzik, a bolondok pedig nekimennek, és kudarcot vallanak.||17249
17087||.Péld.22.4||Az alázatosság és az ÚR félelmének bére a gazdagság, a tisztesség és az élet.||14418;-14421
17088||.Péld.22.5||Tövisek és kelepcék vannak a gonosz útján, aki vigyáz lelkére, messze elkerüli őket.||
17089||.Péld.22.6||Tanítsd a gyermeket, mely úton járjon: még ha megöregszik, akkor sem távolodik el attól.||17098
17090||.Péld.22.7||A gazdag uralkodik a szegényeken, és aki kölcsönt vesz, szolgája a kölcsönadónak.||
17091||.Péld.22.8||Aki álnokságot vet, nyomorúságot arat, és összetörik haragjának botja.||12940
17092||.Péld.22.9||Az irgalmas szemű ember áldásban részesül, mert adott kenyeréből a szegénynek.||17072;29030;-29033
17093||.Péld.22.10||Űzd el a csúfolódót, és elmegy vele a viszály is, megszűnik a veszekedés és a gyalázkodás.||
17094||.Péld.22.11||Aki szereti a szív tisztaságát, és beszéde kedves, annak barátja a király.||15583
17095||.Péld.22.12||Az ÚR szeme megőrzi a tudást, a hűtlenek beszédét azonban felforgatja.||
17096||.Péld.22.13||Azt mondja a lusta: Oroszlán van odakinn az utca közepén, és megöl engem!||17077;17222
17097||.Péld.22.14||Mély verem az idegen asszony szája: beleesik az, akire haragszik az ÚR.||17139;17523
17098||.Péld.22.15||A gyermek szívéhez oda van kötve a bolondság, de a fenyítés vesszeje messze elűzi azt tőle.||16839;17011;17164
17099||.Péld.22.16||Aki elnyomja a szegényt, hogy gyarapítsa vagyonát, és aki a gazdagnak ad, az végül szűkölködni fog.||17105;17106
17100||.Péld.22.17|További bölcs mondások gyűjteménye|Fordítsd ide a füledet, hallgasd a bölcsek beszédét, és vedd szívedre tudományomat.||
17101||.Péld.22.18||Mert gyönyörűséges az, ha megőrzöd azokat szívedben, hogy mindenkor ajkadon legyenek!||
17102||.Péld.22.19||Az ÚRban legyen bizodalmad: erre tanítottalak ma téged, igen, téged.||
17103||.Péld.22.20||Nem írtam-e neked hasznos tanácsokat és tanulságokat?||
17104||.Péld.22.21||Hogy tudtodra adjam: ez valóban az igazság beszéde, és hogy igaz beszédet vigyél válaszul azoknak, akik küldtek.||
17105||.Péld.22.22||Ne rabold ki a szegényt, mert szegény ő, és ne tedd tönkre a nyomorultat a kapuban.||17099;23039
17106||.Péld.22.23||Mert az ÚR tartja kézben ügyüket, és megrablójuk életét elragadja.||2135;-2137;13611;-13613
17107||.Péld.22.24||Ne tarts barátságot a haragos lelkűvel, és ne járj együtt az indulatossal,||
17108||.Péld.22.25||hogy el ne tanuld útjait, és tőrt ne vess saját magadnak!||
17109||.Péld.22.26||Ne légy azok közt, akik kézbe csapnak, és adósságért kezességet vállalnak.||16609;16771
17110||.Péld.22.27||Miért vegyék el az ágyat alólad, ha nincs miből megadnod tartozásukat?||5496;5497
17111||.Péld.22.28||Ne mozdítsd el a régi határt, amelyet eleid állítottak.||2040;2289;17122
17112||.Péld.22.29||Láttál-e a dolgát szorgalmasan végző embert? A királyok előtt fog állni az, nem marad az alacsony rangúak között.||9137
17113||.Péld.23.1|Józanság és mértéktartás ajánlása|Mikor az uralkodóval ülsz le enni, szorgosan figyelj arra, mi van előtted.||
17114||.Péld.23.2||Kést tegyél a torkodra, ha mértéktelen vagy.||
17115||.Péld.23.3||Ne kívánd csemegéit, mert csalétek az.||
17116||.Péld.23.4||Ne fáradozz azon, hogy meggazdagodj, az ilyen megfontolástól állj el.||29864
17117||.Péld.23.5||Amint szemet vetsz rá, már el is tűnik előled, mert hirtelen olyan szárnya támad, mint a sasnak, és elrepül az ég felé!||
17118||.Péld.23.6||Ne egyél az irigy tekintetű étkéből, és ne kívánd csemegéit!||
17119||.Péld.23.7||Mert olyan ő, mint aki számolgatja magában a falatot: „Egyél és igyál!” – mondja neked, de még sincs jóakarattal hozzád.||
17120||.Péld.23.8||Falatodat, amelyet megettél, kihányod, és ékes beszédedet csak hiába vesztegeted.||
17121||.Péld.23.9||A bolond füle hallatára ne beszélj, mert megveti szavaid bölcsességét.||16847;23389
17122||.Péld.23.10||Ne mozdítsd el a régi határt, és az árva mezejébe ne kapj bele,||5420;17111
17123||.Péld.23.11||mert megváltójuk erős: ő perli ügyüket veled!||17086
17124||.Péld.23.12||Add szívedet az erkölcsi tanításra és füledet a bölcs beszédekre.||
17125||.Péld.23.13||Ne vond meg a gyermektől a fenyítést: ha megvered vesszővel, nem hal bele.||17025;17098
17126||.Péld.23.14||Mert megvered ugyan vesszővel, de lelkét kiragadod a Seolból.||
17127||.Péld.23.15||Fiam, ha bölcs lesz a szíved, az én szívem is örül.||17137;17248
17128||.Péld.23.16||És vigadoznak veséim, ha ajkad igazat szól.||
17129||.Péld.23.17||Ne irigykedjék szíved a bűnösökre, hanem az ÚR félelmében maradj meg mindennap.||16478
17130||.Péld.23.18||Mert biztosan van jövendő, és reménységed nem semmisül meg.||29822
17131||.Péld.23.19||Hallgass rám, fiam, légy bölcs, és őrizd meg szívedet ezen az úton.||16880
17132||.Péld.23.20||Ne légy a bor mellett dőzsölők között, sem azok között, akik a húsevésben tobzódnak.||17861;17872;28347
17133||.Péld.23.21||Mert a részeges és tobzódó elszegényedik, és rongyokba öltöztet a sok alvás.||
17134||.Péld.23.22||Hallgass apádra, aki téged nemzett, és ne vesd meg anyádat, mikor megöregszik.||17136;16476
17135||.Péld.23.23||Szerezz igazságot, és el ne add; sem a bölcsességet, az erkölcsöt és értelmet.||2063
17136||.Péld.23.24||Igen örül az igaznak az apja, és aki bölcset nemzett, örvendezik neki.||17127;17128
17137||.Péld.23.25||Vigadjon apád és anyád, és örvendezzen, aki szült téged.||
17138||.Péld.23.26||Add nekem, fiam, a szívedet, és tartsd szemed előtt útjaimat!||
17139||.Péld.23.27||Mert mély verem a parázna asszony, és szűk kút az idegen asszony.||17097
17140||.Péld.23.28||Leselkedik, mint a tolvaj, és szaporítja az emberek közt a hitetleneket.||
17141||.Péld.23.29||Kinek jaj? Kinek baj? Ki veszekedik? Kinek van panasza? Ki kap ok nélkül sebeket? Kinek a szemei vörösek?||
17142||.Péld.23.30||Azoknak, akik borral mulatnak, akik a jó bor kóstolására igyekeznek.||
17143||.Péld.23.31||Ne nézd a bort, milyen vörös színt játszik, mint mutatja csillogását a pohárban, mert könnyen lecsúszik az,||
17144||.Péld.23.32||és végül megmar, mint a kígyó, megcsíp, mint a mérges kígyó.||
17145||.Péld.23.33||Zavaros dolgokat lát majd szemed, és szíved bolondokat beszél.||22211;23329
17146||.Péld.23.34||Olyan leszel, mint aki a tenger közepén fekszik, és mint aki az árbocfa tetején van.||
17147||.Péld.23.35||Ütöttek, de nem fájt nekem, vertek, de nem éreztem! Amikor fölébredek, folytatom, újra csak ezt keresem.||
17148||.Péld.24.1|A meggondolatlanság és a restség romlásba dönt|Ne irigyeld a gonosztevőket, ne is kívánj velük lenni.||17129
17149||.Péld.24.2||Mert pusztításon gondolkodik a szívük, és bántó szót szól az ajkuk.||14057
17150||.Péld.24.3||Bölcsesség által épül a ház, és az értelem erősíti meg azt.||
17151||.Péld.24.4||Tudás által telnek meg a kamrák mindenféle drága és értékes javakkal.||
17152||.Péld.24.5||A bölcs férfi erős, és a tudós ember nagy erejű.||
17153||.Péld.24.6||Okos vezetéssel nyerhetsz háborút, és a győzelemhez hozzásegít a sok tanácsadó.||16897;17040
17154||.Péld.24.7||Magas a bolondnak a bölcsesség, a kapuban nem nyitja ki száját.||16846
17155||.Péld.24.8||Aki azon gondolkodik, hogy gonoszt cselekedjék, azt cselszövőnek hívják.||
17156||.Péld.24.9||A balga dolgok fontolgatása bűn, és az emberek utálják a rágalmazót.||
17157||.Péld.24.10||Ha lágyan viselted magad a nyomorúság idején, kevéske az erőd.||
17158||.Péld.24.11||Mentsd meg azokat, akiket a halálra visznek, és tartsd vissza azokat, akik a vesztőhelyre tántorognak.||13546;-13550;15295
17159||.Péld.24.12||Ha azt mondanád: „Íme, nem tudtunk erről”, aki a szíveket vizsgálja, az ismer, és aki a lelkedet őrzi, tudja, és megfizet mindenkinek cselekedetei szerint.||13696;28036
17160||.Péld.24.13||Egyél mézet, fiam, mert jó az, és a színméz édes az ínyednek.||
17161||.Péld.24.14||Ilyen a bölcsesség lelkednek: ha megtalálod, akkor lesz jövendőd, és reménységed nem vész el.||17101
17162||.Péld.24.15||Ne leselkedjél, ó, istentelen, az igaz háza ellen, ne pusztítsd el nyugvóhelyét!||
17163||.Péld.24.16||Mert ha hétszer elesik is az igaz, akkor is fölkel, az istentelenek pedig egy nyavalyájuk miatt is elvesznek.||22739;14493
17164||.Péld.24.17||Ne örülj, amikor ellenséged elesik, és ne vigadjon szíved, amikor megbotlik,||16946;13619
17165||.Péld.24.18||nehogy az ÚR meglássa és rosszallja, és elfordítsa haragját róla.||
17166||.Péld.24.19||Ne bosszankodjál a gonosztevők miatt, és ne irigykedjél az istentelenekre.||14470
17167||.Péld.24.20||Mert nem lesz jó vége a gonosznak, és az istentelenek lámpása kialszik.||16824;13283;-13297
17168||.Péld.24.21||Féljed, fiam, az URat és a királyt, ne kerülj a pártütők közé.||28335;28336;30483
17169||.Péld.24.22||Mert hirtelen nyomorúság éri őket, és ki tudja, e kettőtől milyen büntetés vár rájuk.||
17170||.Péld.24.23||Ezek is a bölcsek szavai. Nem jó személyválogatónak lenni az ítéletben.||2146;-2150;30361
17171||.Péld.24.24||Aki azt mondja az istentelennek: „igaz vagy”, azt átkozzák a népek, és megutálják a nemzetek.||16956
17172||.Péld.24.25||Akik pedig megbüntetik a bűnöst, azoknak javára válik ez, és áldás száll rájuk!||
17173||.Péld.24.26||Ajkakat csókolgat az, aki igaz beszédekkel felel.||
17174||.Péld.24.27||Intézd el kinti tennivalóidat, és végezd el munkádat a mezőn, azután építsd házadat.||25643;-25650
17175||.Péld.24.28||Ne tanúskodj ok nélkül felebarátod ellen, ne ámíts senkit ajkaddal!||
17176||.Péld.24.29||Ne mondd ezt: ahogy ő tett velem, én is úgy teszek vele, megfizetek mindenkinek cselekedete szerint.||28330;28332
17177||.Péld.24.30||Elhaladtam a lusta ember mezeje mellett, és az esztelen szőlője mellett,||
17178||.Péld.24.31||és íme, mindenütt fölverte a tövis, színét elfedte a gyom, és kőkerítése leomlott.||
17179||.Péld.24.32||Mikor ezt láttam, elgondolkodtam, és erre nézve ezt a tanulságot vontam le:||
17180||.Péld.24.33||egy kis álom, egy kis szunnyadás, egy kis összetett kézzel heverés,||16618;16619
17181||.Péld.24.34||és így jön el szegénységed, mint az útonálló, és ínséged, mint a felvértezett férfi.||16619
17182||.Péld.25.1|Bölcs hasonlatok gyűjteménye|Még ezek is Salamon példabeszédei, amelyeket Ezékiásnak, Júda királyának emberei gyűjtöttek össze.||
17183||.Péld.25.2||Isten dicsősége az, hogy a dolgokat elrejti, a királyok tisztessége pedig, hogy a dolgokat kikutatják.||5708;28310
17184||.Péld.25.3||Az ég magassága, a föld mélysége és a királyok szíve kikutathatatlan.||
17185||.Péld.25.4||Távolítsd el az ezüstből a salakot, és edényt készít belőle az ötvös.||
17186||.Péld.25.5||Távolítsd el a bűnöst a király elől, és igazsággal erősödik meg az ő trónja.||15584;15585
17187||.Péld.25.6||Ne dicsekedj a király előtt, és ne állj a nagyok helyére.||
17188||.Péld.25.7||Mert jobb, ha azt mondják neked: „Jöjj, kerülj följebb!”, mint ha megaláznak egy előkelőbb előtt.||25628;-25631
17189||.Péld.25.8||Amit megláttál, ne vidd hirtelen perre, hogy végül ne kelljen kérdezned, mit is cselekedjél, ha megszégyenít felebarátod.||
17190||.Péld.25.9||Peres ügyedet intézd el felebarátoddal, de másnak a titkát ne fedd föl,||
17191||.Péld.25.10||hogy ne gyalázzon téged, aki hallja, mert akkor rágalmadat nem vonhatod vissza.||
17192||.Péld.25.11||Mint az aranyalma ezüsttányéron, olyan a helyén mondott ige.||
17193||.Péld.25.12||Mint az aranyfüggő és a színarany ékszer, olyan a bölcs intés a szófogadó fülnek.||
17194||.Péld.25.13||Mint a havas hideg aratás idején, olyan a hű követ azoknak, akik elküldték, mert megvidámítja urai lelkét.||16832
17195||.Péld.25.14||Mint a felhő és szél, melyekben nincs eső, olyan az az ember, aki hamis ajándékkal kérkedik.||
17196||.Péld.25.15||Türelemmel a fejedelmet is ki lehet engesztelni, és a szelíd beszéd megtöri a csontot.||16876
17197||.Péld.25.16||Ha mézet találsz, egyél, amennyi jólesik, de sokat ne egyél, nehogy kihányd.||17208
17198||.Péld.25.17||Ritkán tedd lábadat felebarátod házába, hogy torkig ne legyen veled, és meg ne gyűlöljön.||
17199||.Péld.25.18||Pöröly, kard és éles nyíl az olyan ember, aki hamisan tanúskodik felebarátja ellen.||16805;14812
17200||.Péld.25.19||Mint a rossz fog és roskatag láb, olyan a hitetlenekbe vetett bizalom a nyomorúság idején.||
17201||.Péld.25.20||Mint aki leveti ruháját hideg időben, és mint az ecet lúggal keverve, olyan, aki dalol a bánatos szívű ember előtt.||28328
17202||.Péld.25.21||Ha éhezik, aki gyűlöl téged, adj neki kenyeret, és ha szomjazik, adj neki vizet.||28333
17203||.Péld.25.22||Mert parazsat gyűjtesz fejére, és az ÚR megfizet neked.||
17204||.Péld.25.23||Az északi szél esőt szül, a suttogó nyelv pedig haragos ábrázatot.||
17205||.Péld.25.24||Jobb a háztető ormán lakni, mint egy házban egy házsártos asszonnyal.||17061;17342
17206||.Péld.25.25||Mint a hideg víz a megfáradt embernek, olyan a messze földről kapott jó hír.||16905
17207||.Péld.25.26||Mint a fölkavart forrás és a megromlott kút, olyan az igaz, aki meginog a gonosz előtt.||
17208||.Péld.25.27||Túl sok mézet enni nem jó, a magunk dicsőségét keresni sem dicsőség.||17197
17209||.Péld.25.28||Mint a romos és bekerítetlen város, olyan az az ember, akinek nincsen önuralma.||16940
17210||.Péld.26.1||Mint a hó a nyárhoz, és az eső az aratáshoz, úgy nem illik a bolondhoz a tisztelet.||
17211||.Péld.26.2||Ahogyan elszáll a madár, és elrepül a fecske, úgy az ok nélküli átok sem száll az emberre.||
17212||.Péld.26.3||Ostor való a lónak, fék a szamárnak, és vessző a bolondok hátának.||14381;16737
17213||.Péld.26.4||Ne felelj a bolondnak bolondsága szerint, hogy ne légy te is hozzá hasonló.||
17214||.Péld.26.5||Felelj a bolondnak bolondságához mérten, hogy ne tartsa bölcsnek magát.||
17215||.Péld.26.6||Aki bolond által üzen valamit, a saját lábát vágja le, és kárt szenved.||
17216||.Péld.26.7||Mint a bénának a lába, úgy lóg a bölcs mondás a bolondok szájában.||
17217||.Péld.26.8||Mint aki követ tesz a parittyába, úgy jár az, aki a bolondnak tiszteletet ad.||
17218||.Péld.26.9||Mint részeg ember kezébe a tövis, úgy akad bele az eszes mondás a bolondok szájába.||
17219||.Péld.26.10||Mint az íjász, aki mindenkit megsebez, olyan az, aki bolondot vagy csavargókat fogad föl.||
17220||.Péld.26.11||Amint az eb visszatér a maga okádására, úgy ismétli meg a bolond is bolondságát.||30589
17221||.Péld.26.12||Láttál-e olyan embert, aki a maga szemében bölcs? A bolond felől jobb reménységed lehet, mint felőle!||17312
17222||.Péld.26.13||Azt mondja a rest: Oroszlán van az úton, oroszlán van az utcákon!||17095
17223||.Péld.26.14||Ahogy az ajtó forog a sarkán, úgy forog a lusta is az ágyában.||17077;17454;17455
17224||.Péld.26.15||Még ha kezét a tálba nyújtotta is a rest, arra már lusta, hogy a szájához emelje.||17018;17454
17225||.Péld.26.16||Bölcsebb a rest a maga szemében, mint hét olyan, aki okos feleletet ad.||17222
17226||.Péld.26.17||Kóbor ebet ragad fülön, aki fölháborodik olyan civódáson, amely nem rá tartozik.||
17227||.Péld.26.18||Mint a balga, aki tüzes és halálos nyilakat lövöldöz,||
17228||.Péld.26.19||olyan az, aki megcsalja felebarátját, és azt mondja: Csak tréfáltam!||
17229||.Péld.26.20||Ha elfogy a fa, kialszik a tűz; ha nincs pletykálkodó, megszűnik a viszály.||17032
17230||.Péld.26.21||Mint parázsra a szén és tűzre a fa, olyan a kötekedő ember a viszály szítására.||17314
17231||.Péld.26.22||A pletykálkodó szavai ínyenc falatok, és bejutnak az ember bensőjébe.||16977
17232||.Péld.26.23||Mint az ezüst salakjával bevont agyagedény, olyanok a tüzes ajkak a gonosz szívén.||
17233||.Péld.26.24||Beszédeivel másnak tetteti magát a gyűlölködő, holott szívében álnokságot gondol.||
17234||.Péld.26.25||Ha kedvesen szól, ne bízzál benne, mert hét utálatosság van a szívében!||
17235||.Péld.26.26||Elfedezhető a gyűlölete csalással, de nyilvánvalóvá lesz a gonoszsága a gyülekezetben.||
17236||.Péld.26.27||Aki másnak vermet ás, maga esik bele; és aki fölhengeríti a követ, arra gurul az vissza.||14017;17572
17237||.Péld.26.28||A hazug nyelvű gyűlöli az általa megrontott embert, és a hízelgő száj romlást hoz.||
17238||.Péld.27.1|Ne dicsekedj a holnappal, hanem munkálkodj érte!|Ne dicsekedj a holnapi nappal, mert nem tudod, mit hoz az a nap rád.||30417;30418
17239||.Péld.27.2||Más dicsérjen téged, és ne a te szájad, az idegen, és ne a te ajkad.||
17240||.Péld.27.3||Súlyos a kő, és nehéz a homok, de a bolond haragja nehezebb mindkettőnél.||
17241||.Péld.27.4||A búsulás kegyetlenséget szül és túláradó haragot, de ki állhatna meg az irigységgel szemben?||
17242||.Péld.27.5||Jobb a nyilvánvaló dorgálás a titkolt szeretetnél.||
17243||.Péld.27.6||Jó szándékúak a baráttól kapott sebek, de utálatos a gyűlölködő csókja.||16348
17244||.Péld.27.7||A jóllakott ember még a lépes mézet is megtapossa, de az éhes embernek még a keserű is édes.||
17245||.Péld.27.8||Mint a madárka, amely elbujdosott fészkéből, olyan az az ember, aki elbujdosott lakóhelyéről.||
17246||.Péld.27.9||Amint az olaj és jó illat megvidámítja a szívet, úgy a jóbarát kedves tanácsa is, mely lelkéből fakad.||
17247||.Péld.27.10||Barátodat és apád barátját ne hagyd el, és testvéred házába ne menj be nyomorúságod idején. Jobb a közeli szomszéd a távoli testvérnél.||16958;16993
17248||.Péld.27.11||Légy bölcs, fiam, és vidámítsd meg szívemet, hogy megfelelhessek annak, aki ócsárol engem!||17127
17249||.Péld.27.12||Az eszes meglátja a bajt, és elrejtőzik, az esztelenek nekimennek, és kudarcot vallanak.||17086
17250||.Péld.27.13||Vedd el a ruháját annak, aki kezességet vállal másért; végy zálogot tőle az idegenért.||17038
17251||.Péld.27.14||Aki korán reggel nagy hangon áldja barátját, attól úgy veszik, mintha megátkozná.||
17252||.Péld.27.15||A sűrű záporeső idején való szüntelen csepegés és a házsártos asszony hasonló egymáshoz.||17006
17253||.Péld.27.16||Aki föl akarja tartóztatni, szelet tartóztat föl, és jobbjával olajat fog meg.||
17254||.Péld.27.17||Ahogy vassal élesítik a vasat, úgy élesíti egyik ember a másikat.||
17255||.Péld.27.18||Aki őrzi a fügét, eszik annak gyümölcséből, s aki urára figyel, azt tisztelik.||
17256||.Péld.27.19||Ahogy a víz tükrözi az arcot, úgy tükrözi az ember szíve az embert.||
17257||.Péld.27.20||Ahogy a sír és a halál földje ki nem elégül, úgy az ember szeme sem elégedik meg.||17391
17258||.Péld.27.21||Ahogy az ezüstöt tégelyben és az aranyat kemencében próbálják meg, úgy az embert azzal, ha dicsérik.||16944
17259||.Péld.27.22||Ha megtörnéd is a bolondot mozsárban mozsártörővel, mint az őrölt darát, nem távoznék el tőle bolondsága.||19185
17260||.Péld.27.23||Tartsd számon jól juhaid állapotát, gondolj a nyájakra.||
17261||.Péld.27.24||Mert nem örökkévaló a gazdagság, és vajon a korona nemzedékről nemzedékre öröklődik-e?||
17262||.Péld.27.25||Amikor lekaszálják a füvet, és kihajt a sarjú, és begyűjtik a hegyekről a szénát,||
17263||.Péld.27.26||akkor juhaidért ruhát és kecskéidért mezőt vehetsz,||
17264||.Péld.27.27||és lesz elég kecsketejed, hogy táplálkozhass te, házad népe és szolgálóleányaid.||
17265||.Péld.28.1|Jobb tisztes szegénységben élni, mint bűnnel szerzett gazdagságban|Minden istentelen elfut, még ha nem is üldözik, az igazak pedig bátrak, mint az ifjú oroszlán.||13226;13227;3560
17266||.Péld.28.2||Sok fejedelme van az országnak bűnei miatt, de egy eszes és tudós ember által sokáig fennáll.||
17267||.Péld.28.3||Ha szegény nyomja el a szegényeket, hasonló az a pusztító esőhöz, amely nem hagy kenyeret.||
17268||.Péld.28.4||Akik elhagyják a törvényt, a gonoszokat dicsérik, de akik megtartják a törvényt, harcolnak ellenük.||
17269||.Péld.28.5||A gonoszul élő emberek nem értik meg az igazságot, akik pedig keresik az URat, mindent megértenek.||
17270||.Péld.28.6||Jobb a szegény, aki feddhetetlenül jár, mint a kétfelé sántikáló istentelen, aki gazdag.||16994
17271||.Péld.28.7||Aki megőrzi a tanítást, eszes fiú az, aki pedig a tobzódókkal tart, az gyalázatot hoz apjára.||17295
17272||.Péld.28.8||Aki kamattal és uzsorával gyarapítja vagyonát, az annak gyűjti, aki majd könyörül a szegényeken.||17427
17273||.Péld.28.9||Aki elfordítja fülét, és nem hallgat a tanításra, annak könyörgése is utálatos.||23040;-23042
17274||.Péld.28.10||Aki az igazakat gonosz útra csábítja, maga esik verembe, a feddhetetlenek pedig öröklik a jót.||17236;17572
17275||.Péld.28.11||Saját szemében bölcs a gazdag ember, de az eszes szegény átlát rajta.||
17276||.Péld.28.12||Mikor az igazak győznek, nagy dicsőség az, mikor pedig az istentelenek kerülnek fölül, az emberek elrejtőznek.||16767
17277||.Péld.28.13||Aki elfedezi vétkét, nem lesz jó dolga, aki viszont megvallja és elhagyja, irgalmat nyer.||14377;30616
17278||.Péld.28.14||Boldog ember, aki mindig istenfélő, aki pedig megkeményíti szívét, bajba kerül.||
17279||.Péld.28.15||Mint az ordító oroszlán és éhező medve, olyan a szegény népen uralkodó istentelen.||
17280||.Péld.28.16||Nagy az elnyomás az értelemben szűkölködő fejedelem alatt; de aki gyűlöli a hamis nyereséget, meghosszabbítja napjait.||
17281||.Péld.28.17||Az ember, akit vérontás terhel, meneküljön egészen haláláig, senki se támogassa őt.||
17282||.Péld.28.18||Aki feddhetetlenül jár, megmenekül, aki pedig hamis úton jár, egyszer csak elesik.||
17283||.Péld.28.19||Aki műveli a földjét, jóllakik kenyérrel, de aki hiábavalóságok után futkos, annak szegénység jut.||16798
17284||.Péld.28.20||A hűséges ember bővölködik áldásokban, de aki hirtelen akar meggazdagodni, az nem marad büntetlen.||17043
17285||.Péld.28.21||Nem jó a személyválogatás, mert még egy falat kenyérért is vétkezhet az ember.||16974;17170
17286||.Péld.28.22||Vagyonszerzésre siet a kapzsi szemű ember, és nem veszi észre, hogy ínségre jut.||
17287||.Péld.28.23||Aki megfeddi az embert, az végül kedvesebb lesz, mint a sima nyelvű.||
17288||.Péld.28.24||Aki megrabolja apját és anyját, és azt mondja: „Nem bűn ez”, cinkosa a gonosztevőnek.||
17289||.Péld.28.25||A telhetetlen lélek viszályt szít, aki pedig bízik az ÚRban, megerősödik.||
17290||.Péld.28.26||Aki magában bízik, az bolond, aki pedig bölcsen él, megmenekül.||
17291||.Péld.28.27||Aki ad a szegénynek, az nem szenved szükséget, aki azonban elfordítja róla szemét, megsokasodik rajta az átok.||17010;17092;5326;-5329
17292||.Péld.28.28||Ha fölemelkednek az istentelenek, elrejtőzik az ember, de mikor azok elvesznek, gyarapodnak az igazak.||17276;9851
17293||.Péld.29.1|A lélek fegyelmezése csak jóra vezet|Aki a feddésekre is nyakas marad, egyszer csak gyógyíthatatlanul összetörik.||
17294||.Péld.29.2||Mikor gyarapodnak az igazak, örül a nép, mikor pedig az istentelen uralkodik, sóhajtozik a nép.||16766
17295||.Péld.29.3||Aki szereti a bölcsességet, megvidámítja apját, aki pedig a paráznákhoz csatlakozik, elveszti vagyonát.||16725;25658
17296||.Péld.29.4||Igazsággal erősíti meg a király az országot, de aki ajándékot fogad el, az romlásra juttatja.||
17297||.Péld.29.5||Aki hízeleg barátjának, hálót vet annak lába elé.||
17298||.Péld.29.6||A gonosz embert csapdába ejti a vétke, az igaz pedig énekel és vigad.||
17299||.Péld.29.7||Az igaz megérti a szegények ügyét, az istentelen azonban nem tudja megérteni.||13550;13551;25757;-25759
17300||.Péld.29.8||A csúfolódó emberek lángra lobbantják a várost, de a bölcsek elfordítják a haragot.||
17301||.Péld.29.9||Amikor az eszes ember bolonddal vitázik, a bolond vagy fölháborodik, vagy nevet, de nem nyugszik meg.||
17302||.Péld.29.10||A vérszomjas emberek gyűlölik a feddhetetlent, az igazak pedig oltalmazzák annak életét.||
17303||.Péld.29.11||Minden indulatát szabadon engedi a bolond, de a bölcs végül lecsöndesíti azt.||16873
17304||.Péld.29.12||Amelyik uralkodó hallgat a hazug beszédre, annak minden szolgája vétkessé lesz.||
17305||.Péld.29.13||A szegény és az uzsorás emberben ez a közös: mindkettőjük szemének az ÚR adhat világosságot.||17085
17306||.Péld.29.14||Amelyik király igazságosan ítéli a szegényeket, annak trónja mindörökké megáll.||17050
17307||.Péld.29.15||A vessző és dorgálás bölcsességet ad, de a szabadjára engedett gyermek szégyent hoz anyjára.||16839
17308||.Péld.29.16||Mikor fölemelkednek az istentelenek, elhatalmasodik a bűn, de az igazak megérik az ő elbukásukat.||14830;15466
17309||.Péld.29.17||Fenyítsd meg fiadat, és nyugodt lehetsz felőle, gyönyörűséget szerez lelkednek.||17307;17125;17126
17310||.Péld.29.18||Ha nincs mennyei látás, elvadul a nép, de boldog lesz, ha megtartja a törvényt.||5612;-5625
17311||.Péld.29.19||Csak beszédből nem tanul a szolga, ha érti is azt, nem törődik vele.||
17312||.Péld.29.20||Láttál-e elhamarkodottan szóló embert? A bolond felől több reménység van, mint felőle.||17221
17313||.Péld.29.21||Ha a szolgát gyermekkorától fogva kényeztetik, végül ő lesz a fiú.||
17314||.Péld.29.22||A haragos ember viszályt szít, és az indulatosnak sok a vétke.||17230
17315||.Péld.29.23||Az embert megalázza kevélysége, de az alázatost tisztelet övezi.||16981;23997;18991
17316||.Péld.29.24||Aki osztozkodik a tolvajjal, önmagát gyűlöli; hallja az esküdözést, de nem tesz jelentést.||2831
17317||.Péld.29.25||Az emberektől való félelem csapdába ejt, de aki az ÚRban bízik, azt ő megvédi.||
17318||.Péld.29.26||Sokan járulnának a fejedelem elé, pedig az ÚR ítél meg mindenkit.||16999
17319||.Péld.29.27||Utálják az igazak a hamis embert, és utálják az istentelenek az igaz úton járót.||
17320||.Péld.30.1|Ágúr beszéde|Ágúrnak, a masszái Jáke fiának beszédei. Prófécia, melyet ő Itiélnek, Itiélnek és Ukálnak mondott.||
17321||.Péld.30.2||Minden embernél tudatlanabb vagyok, és nincs bennem emberi értelem.||
17322||.Péld.30.3||Nem tanultam bölcsességet, de a Szent tudományát ismerem.||
17323||.Péld.30.4||Ki ment föl az égbe, és ki szállt le onnan? Ki fogta össze markába a szelet? Ki kötötte köntösébe a vizet? Ki szabta meg a föld minden határát? Tudod-e, mi a neve, és mi a fiának neve?||26202
17324||.Péld.30.5||Istennek minden beszéde igen tiszta, és pajzsa ő a hozzá folyamodóknak.||14082
17325||.Péld.30.6||Ne tégy hozzá beszédéhez, hogy meg ne feddjen téged, és hazuggá ne légy.||5006
17326||.Péld.30.7||Két dolgot kérek tőled, mielőtt meghalok, ne tagadd meg tőlem!||
17327||.Péld.30.8||A hiábavaló és hazug beszédet messze távolítsd tőlem. Se szegénységet, se gazdagságot ne adj nekem: táplálj engem hozzám illő eledellel,||23360
17328||.Péld.30.9||hogy megelégedve meg ne tagadjalak, és azt ne mondjam: kicsoda az ÚR? Szegénységre se hagyj jutnom, hogy ne lopjak, és meg ne vessem Istenem nevét!||5149;-5151
17329||.Péld.30.10||Ne rágalmazd a szolgát az ura előtt, hogy meg ne átkozzon, és bűnhődnöd ne kelljen.||
17330||.Péld.30.11||Van olyan népség, amelyik átkozza apját, és anyját sem áldja.||17336
17331||.Péld.30.12||Van olyan népség, amely tisztának tartja magát, pedig rútságából nem tisztult meg.||18969;18970
17332||.Péld.30.13||Van olyan népség, amely kevély szemű, és tekintetét magasra emeli!||
17333||.Péld.30.14||Van olyan népség, amelyiknek fogai fegyverek, és amelynek zápfogai kések, hogy fölfalják a szegényeket e földről, és a szűkölködőket az emberek közül.||14746;14812
17334||.Péld.30.15|Számmondások|Két lánya van a piócának: add ide, add ide! Ez a három nem lakik jól, sőt négyen nem mondják, hogy elég:||17335
17335||.Péld.30.16||a sír és a meddő asszony, a föld, mely nem telik meg vízzel, és a tűz, amely sosem mondja: elég!||
17336||.Péld.30.17||Aki kicsúfolja apját, vagy megelégeli az anyja iránti engedelmességet, annak szemét kivájják a völgyben lévő hollók, és megeszik a sasfiókák.||
17337||.Péld.30.18||E három megfoghatatlan előttem, és e négy dolgot nem tudom:||
17338||.Péld.30.19||a sas útját az égben, a kígyó útját a kősziklán, a hajó útját a mély tengeren és a férfi útját a leánnyal.||
17339||.Péld.30.20||Ilyen a parázna asszony útja: eszik, azután megtörli száját, és azt mondja: „Nem tettem semmi rosszat.”||
17340||.Péld.30.21||Három dolog miatt rendül meg a föld, és négyet nem szenvedhet el:||
17341||.Péld.30.22||a szolgát, ha uralkodik, a bolondot, mikor jóllakik kenyérrel,||
17342||.Péld.30.23||a gyűlölt asszonyt, ha mégis férjhez megy, és a szolgálót, ha asszonya örököse lesz.||17205
17343||.Péld.30.24||Van négy apró állat a földön, amelyek mégis nagyon bölcsek:||
17344||.Péld.30.25||a hangyák népe erőtlen, mégis megkeresik nyáron a maguk táplálékát;||16616
17345||.Péld.30.26||a mormoták népe nem hatalmas, mégis kősziklára építik házukat;||15654
17346||.Péld.30.27||a sáskáknak nincs királyuk, mégis mindnyájan szép rendben vonulnak ki;||
17347||.Péld.30.28||a gyíkot kézzel megfoghatod, mégis ott van a királyok palotáiban.||
17348||.Péld.30.29||Hárman vannak, akik szépen járnak, sőt négyen, akik jól haladnak:||
17349||.Péld.30.30||az oroszlán, amely hatalmas a vadak között, és nem fut el senki elől;||
17350||.Péld.30.31||a harcra fölszerszámozott ló vagy a kecskebak és a serege élén álló király.||13855;13856
17351||.Péld.30.32||Ha olyan bolond voltál, hogy fölfuvalkodtál, vagy gonoszt terveztél, tedd szádra a kezedet.||13362
17352||.Péld.30.33||Mert aki tejet köpül, vajat csinál; és aki erősen fújja ki az orrát, vért hoz ki belőle; aki pedig haragot szít, az viszályt kelt.||
17353||.Péld.31.1|Anyai jótanácsok a király számára|Lemúél király beszédei, prófécia, melyre anyja tanította.||
17354||.Péld.31.2||Mit mondjak, fiam, méhem gyermeke, fogadalmam fia?||
17355||.Péld.31.3||Erődet ne add az asszonyoknak, és útjaidat a királyok vesztére törőknek.||17581
17356||.Péld.31.4||Távol legyen a királyoktól, ó, Lemúél, távol legyen a királyoktól a borivás és az uralkodóktól a részegítő ital kívánása.||17023
17357||.Péld.31.5||Mert amikor iszik, elfelejtkezik a törvényekről, és elferdíti a nyomorult igazságát.||
17358||.Péld.31.6||Adjátok a részegítő italt a veszendőnek és a bort a megkeseredett szívűeknek!||15651
17359||.Péld.31.7||Igyék, hogy megfeledkezzék szegénységéről, és nyavalyájára ne emlékezzék többé.||
17360||.Péld.31.8||Nyisd meg szádat a némáért és azokért, akik veszedelemben vannak.||13546;13547
17361||.Péld.31.9||Nyisd meg szádat, igazságosan ítélj, és képviseld a szegény és szűkölködő ügyét!||3296
17362||.Péld.31.10|A derék asszony dicsérete|Derék asszonyt kicsoda találhat? Értéke fölülmúlja az igazgyöngyét.||16791
17363||.Péld.31.11||Bízik benne férjének szíve, és vagyona nem fogy el.||
17364||.Péld.31.12||Javát keresi, nem pedig a kárát élete minden napján.||
17365||.Péld.31.13||Előteremti a gyapjút vagy a lent, és jókedvűen dolgozik keze.||
17366||.Péld.31.14||Hasonló a kereskedők hajóihoz, jó messziről is elhozza az eledelt.||
17367||.Péld.31.15||Fölkel még éjjel, enni ad háza népének, és szolgálóleányainak is a maguk részét.||
17368||.Péld.31.16||Mező után néz, és megveszi, keze munkájával szőlőt ültet.||
17369||.Péld.31.17||Derekát erővel övezi föl, és megerősíti karjait.||
17370||.Péld.31.18||Látja, hogy hasznos a munkája, éjjel sem alszik el lámpása.||
17371||.Péld.31.19||Kezét a fonókerékre teszi, és kezével az orsót fogja.||
17372||.Péld.31.20||Tenyerét megnyitja a szegény előtt, és kezét nyújtja a szűkölködőnek.||
17373||.Péld.31.21||Nem félti háza népét a hótól, mert egész háza népe meleg gyapjúba öltözött.||
17374||.Péld.31.22||Szőnyegeket sző magának, patyolat és bíbor az öltözete.||
17375||.Péld.31.23||Ismerik férjét a kapukban, mikor együtt ül a tartomány véneivel.||
17376||.Péld.31.24||Gyolcsot sző és eladja, és övet is ad el a kereskedőnek.||
17377||.Péld.31.25||Erő és ékesség a ruhája; vidáman néz a holnap elé.||12975
17378||.Péld.31.26||Szája bölcsességre nyílik, és kedves tanítás van a nyelvén.||
17379||.Péld.31.27||Vigyáz háza népe dolgaira, és nem eszi a lustaság kenyerét.||17077;17161;17162
17380||.Péld.31.28||Fölkelnek a fiai, és boldognak mondják, férje is dicséri őt:||
17381||.Péld.31.29||Sok leány végez derék munkát, de te felülmúlod mindnyájukat!||
17382||.Péld.31.30||Csalárd a kedvesség és hiábavaló a szépség, de az URat félő asszony dicséretet szerez magának!||
17383||.Péld.31.31||Ismerjétek el keze munkájának gyümölcsét, és tettei dicsérjék őt a kapukban.||17380;17381
17384|Prédikátor könyve|.Préd.1.1|Nincs semmi új a nap alatt|A prédikátornak, Dávid fiának, Jeruzsálem királyának beszédei.||10975;10976;17395
17385||.Préd.1.2||Felette nagy hiábavalóság – ezt mondja a prédikátor –, felette nagy hiábavalóság! Minden hiábavalóság!||17397;17401;-17427
17386||.Préd.1.3||Mi haszna van az embernek minden munkájában, amelyet végez a nap alatt?||
17387||.Préd.1.4||Egyik nemzedék megy, és követi a másik, de a föld mindörökké megmarad.||
17388||.Préd.1.5||Fölkel a nap, és lenyugszik, a helyére siet, ahonnan majd ismét fölkel.||14185;14186
17389||.Préd.1.6||A szél délnek siet, majd északra fordul. Körbe-körbejár, és a maga keringéséhez visszatér a szél.||
17390||.Préd.1.7||Minden folyó a tengerbe siet, de a tenger mégsem telik meg. Bárhova sietnek is a folyók, ugyanarra a helyre térnek vissza.||
17391||.Préd.1.8||Minden dolog fáradozással jár, föl sem tudja sorolni az ember. Nem telik be a szem a látással, sem a fül a hallással.||17257
17392||.Préd.1.9||Ami volt, ugyanaz lesz ezután is, és ami történt, ugyanaz történik majd ezután is. Semmi új nincs a nap alatt.||
17393||.Préd.1.10||Van, amiről azt mondják: „Nézd, ez új dolog”, pedig már rég megvolt előttünk, ősidők óta.||
17394||.Préd.1.11||Nem emlékszünk a korábbiakra, ugyanúgy nem fognak emlékezni a most még eljövendő dolgokra azok sem, akik utánunk jönnek.||
17395||.Préd.1.12|A Prédikátor tapasztalatai|Én, a prédikátor Izráel királya voltam Jeruzsálemben.||17384
17396||.Préd.1.13||Arra adtam elmémet, hogy bölcsességgel kutassam és vizsgáljam mindazt, ami az ég alatt történik. Gonosz és hiábavaló foglalatosság ez, melyet azért adott Isten az emberek fiainak, hogy gyötrődjenek vele.||8875;-8878
17397||.Préd.1.14||Láttam minden dolgot, ami történik a nap alatt, és íme, minden csak hiábavalóság és szélkergetés!||17385;17401;-17427
17398||.Préd.1.15||A görbe nem egyenesíthető ki, és ami hiányzik, az nem számlálható meg.||
17399||.Préd.1.16||Így szóltam magamban: íme, nagyobbá lettem, és több bölcsességet szereztem, mint azok, akik előttem uralkodtak Jeruzsálemben, és elmém sok bölcsességet és tudományt látott.||8876
17400||.Préd.1.17||De amikor arra adtam elmémet, hogy megismerjem a bölcsességet, és megismerjem az esztelenséget és a bolondságot, rájöttem, hogy ez is csak szélkergetés.||17404;17401
17401||.Préd.2.1||Mert a sok bölcsességben sok szomorúság is van, és aki gyarapítja tudását, gyarapítja a gyötrelmet is.||
17402||.Préd.2.2|A gazdagság és az élvezetek hiábavalók|Azt mondtam a szívemben: rajta, próbálkozz a vigassággal, hogy lásd meg, mi a jó! És íme, az is hiábavalóság!||
17403||.Préd.2.3||A nevetésről azt mondtam: bolondság! A vigasságról pedig: mit használ az!||
17404||.Préd.2.4||Elhatároztam szívemben, hogy borivásra adom magam – persze úgy, hogy szívemet a bölcsesség vezesse –, és kipróbálom ezt a bolondságot, míg meg nem látom, hogy mi az, amit a legjobb tenniük az emberek fiainak az ég alatt életük minden napján.||
17405||.Préd.2.5||Igen nagy dolgokat cselekedtem: házakat építettem, és szőlőt ültettem magamnak.||
17406||.Préd.2.6||Csináltattam magamnak kerteket és ligeteket, és ültettem beléjük mindenféle gyümölcstermő fát.||
17407||.Préd.2.7||Csináltattam magamnak víztároló tavakat, hogy belőlük öntözzem a fák sarjadó erdejét.||
17408||.Préd.2.8||Szereztem szolgákat és szolgálókat, házamnál nevelkedett szolgáim is voltak. Marhám és juhnyájam is több volt, mint azoknak, akik elődeim voltak Jeruzsálemben.||9103;9104
17409||.Préd.2.9||Gyűjtöttem magamnak ezüstöt és aranyat is, királyok és tartományok kincsét. Szereztem magamnak énekeseket és énekesnőket és azt, ami a férfit gyönyörködteti: szép nőket.||9107;9094
17410||.Préd.2.10||Naggyá lettem, és felülmúltam mindazokat, akik elődeim voltak Jeruzsálemben, és a bölcsességem is megmaradt nekem.||8875
17411||.Préd.2.11||Nem tagadtam meg szememtől, bármit is kívánt, és nem vontam meg szívemtől semmi vigasságot; hanem szívem örvendezett minden jónak, amit munkámmal gyűjtöttem, hiszen ez volt a jutalmam minden erőfeszítésemért.||17402;17439;17449
17412||.Préd.2.12||De amikor ránéztem minden művemre, amelyet kezem alkotott, és munkámra, amelyet fáradsággal végeztem: íme, mind hiábavalóság és szélkergetés volt az, és nincsen annak semmi haszna a nap alatt!||
17413||.Préd.2.13|Értelmetlen a sok fáradozás|Azután nekiláttam, hogy megfigyeljem a bölcsességet meg a bolondságot és az esztelenséget, azaz hogy mit cselekszenek az emberek, akik a király után következnek. Csak azt, amit régen is cselekedtek.||17404;17400
17414||.Préd.2.14||Láttam, hogy hasznosabb a bölcsesség a bolondságnál, ahogyan a világosság is hasznosabb a sötétségnél.||
17415||.Préd.2.15||A bölcs fejéhez szem is tartozik, a bolond pedig sötétben jár. De fölismertem, hogy ugyanaz lesz a vége mindegyiküknek.||17417;17418;14688
17416||.Préd.2.16||Azért ezt mondtam magamban: ugyanaz lesz a sorsom, mint a bolondé. Akkor tehát mit ér, ha bölcsebb vagyok? Azt mondtam hát magamban: ez is hiábavalóság!||17417;14694
17417||.Préd.2.17||Mert sem a bölcsre nem emlékeznek örökké, sem a bolondra, mert az eljövendő időben már mind feledésbe merül. És éppúgy meghal a bölcs, mint a bolond.||
17418||.Préd.2.18||Azért meggyűlöltem az életet, mert gonosznak tűnt nekem az, ami a nap alatt történik; mert mindez hiábavalóság és szélkergetés.||
17419||.Préd.2.19||Megyűlöltem a munkámat is, mindazt, amit végeztem a nap alatt, mivel azt valaki másra kell hagynom, aki utánam következik.||17405;-17409
17420||.Préd.2.20||És ki tudja, bölcs lesz-e az, vagy bolond. Mégis rendelkezik munkámmal, amellyel fáradoztam, és amelyet bölcsen végeztem a nap alatt! Ez is hiábavalóság!||
17421||.Préd.2.21||Azért oda jutottam, hogy teljesen elkeseredett a szívem minden munkám miatt, amit végeztem a nap alatt.||
17422||.Préd.2.22||Mert van olyan ember, aki a munkáját bölcsességgel, tudással és jó eredménnyel végezte el, mégis olyan embernek adja azt örökségül, aki semmit sem dolgozott érte. Ez is hiábavalóság, és nagyon rossz!||
17423||.Préd.2.23||Mert mi marad meg az embernek minden munkájából és elméje törekvéséből, mellyel munkálkodott a nap alatt?||
17424||.Préd.2.24||Mert mindennap szomorúság és bosszúság gyötri, még éjjel sincs nyugta az elméjének. Ez is hiábavalóság!||
17425||.Préd.2.25||Nincs hát egyéb jó az ember számára, mint hogy egyék, igyék, és úgy éljen, hogy örömét lelje munkájában. Megláttam, hogy Isten kezéből jön ez is.||
17426||.Préd.2.26||Mert vajon ki ehetne és élhetne kedvére nélküle?||17409;17410
17427||.Préd.2.27||Mert annak az embernek, aki Isten szemében jó, ő bölcsességet, tudást és örömöt adott. A bűnösnek pedig azt a foglalatosságot adta, hogy gyűjtsön, halmozzon, és azután annak adja azt, akit Isten jónak talál. Ez is hiábavalóság és szélkergetés.||
17428||.Préd.3.1|Mindennek megvan a maga ideje|Mindennek megvan a rendelt ideje, és megvan az ideje az ég alatt minden eseménynek.||
17429||.Préd.3.2||Ideje van a születésnek, és ideje van a meghalásnak; ideje van az ültetésnek, ideje van az ültetvény kiszaggatásának.||
17430||.Préd.3.3||Ideje van az ölésnek, és ideje van a gyógyításnak; ideje van a rombolásnak, és ideje van az építésnek.||
17431||.Préd.3.4||Ideje van a sírásnak, és ideje van a nevetésnek; ideje van a jajgatásnak, és ideje van a táncolásnak.||
17432||.Préd.3.5||Ideje van a kövek szétszórásának, és ideje van a kövek összegyűjtésének; ideje van az ölelésnek, és ideje van az öleléstől való tartózkodásnak.||
17433||.Préd.3.6||Ideje van a keresésnek, és ideje van az elvesztésnek; ideje van a megőrzésnek, és ideje van az eldobásnak.||
17434||.Préd.3.7||Ideje van a szaggatásnak, és ideje van a megvarrásnak; ideje van a hallgatásnak, és ideje van a szólásnak.||
17435||.Préd.3.8||Ideje van a szeretetnek, és ideje van a gyűlöletnek; ideje van a harcnak, és ideje van a békességnek.||
17436||.Préd.3.9|Örvendezz Isten ajándékainak!|Mi haszna van a munkásnak abból, amiért fáradozik?||
17437||.Préd.3.10||Láttam mindazt az elfoglaltságot, amit Isten adott az emberek fiainak, hogy fáradozzanak.||
17438||.Préd.3.11||Mindent szépen alkotott Isten a maga idejében. Az örökkévalóságot is az emberek szívébe helyezte, de úgy, hogy elejétől a végéig nem foghatják föl mindazt, amit Isten cselekszik.||
17439||.Préd.3.12||Fölismertem, hogy nem tehet jobbat az ember, mint hogy örvendjen, és jót tegyen egész élete során.||17411;17604
17440||.Préd.3.13||De még az is Isten ajándéka, hogy az ember eszik és iszik, és jól él fáradságos munkájából.||
17441||.Préd.3.14||Tudom, hogy amit Isten cselekszik, az örökké megáll, ahhoz nincs mit hozzáadni, és abból nincs mit elvenni. Isten azért cselekszi ezt így, hogy féljék őt.||
17442||.Préd.3.15||Ami most történik, már régtől megvan, és ami következik, az is már régen megvolt; és Isten visszahozza, ami elmúlt.||
17443||.Préd.3.16||Ezenfelül azt is láttam a nap alatt, hogy az ítélet helyén hamisság és az igazság helyén gonoszság van.||
17444||.Préd.3.17||De azt mondtam magamban: az igazat és a hazugot egyaránt megítéli Isten. Mert ő szabja meg minden dolognak és minden tevékenységnek az idejét.||
17445||.Préd.3.18||Így szóltam azért magamban: az emberek fiai miatt van ez így, Isten megpróbálja őket, hogy meglássák: ők önmagukban az oktalan állatokhoz hasonlóak.||
17446||.Préd.3.19||Az emberek fiainak sorsa hasonló az oktalan állat sorsához: ugyanúgy végzik. Éppúgy meghal az egyik, mint a másik, és ugyanaz az éltető lehelet van mindegyikben, az embernek pedig nincs nagyobb méltósága az oktalan állatoknál, mert minden hiábavalóság.||17447;17417;14688;-14690
17447||.Préd.3.20||Mindegyik ugyanarra a helyre kerül: mindegyik porból való, és mindegyik porrá lesz.||23;37;74
17448||.Préd.3.21||Vajon ki tudhatja, hogy az ember lelke fölfelé száll-e, és az oktalan állat lelke a föld alá jut-e?||
17449||.Préd.3.22||Azért úgy láttam, hogy nincs jobb, mint hogy az ember örvendezzen munkájának, mivel ez az ő osztályrésze. Mert ki hozhatja vissza őt, hogy lássa, mi lesz utána?||17439
17450||.Préd.4.1|Az elnyomás és az önzés sok bajt okoz|Azt is láttam, hogy milyen sok elnyomás történik a nap alatt. Íme, láttam azok könnyhullatását, akiket nyomorgattak, és nincs vigasztalójuk. Elnyomóik kezétől erőszakot szenvednek, de nincs vigasztalójuk.||
17451||.Préd.4.2||Ezért boldogabbnak mondom a halottakat, akik már meghaltak, mint az élőket, akik még élnek.||
17452||.Préd.4.3||De mindkettőnél boldogabbnak azt, aki még nem létezik, aki nem látja azt a sok gonosz dolgot, amely a nap alatt történik.||
17453||.Préd.4.4||Láttam, hogy az ember minden fáradozását és minden sikeres cselekedetét felebarátja irigysége kíséri. Ennélfogva ez is hiábavalóság és szélkergetés.||
17454||.Préd.4.5||A bolond karba teszi a kezét, és tönkreteszi magát.||17077
17455||.Préd.4.6||Jobb az egy teli marokra való nyugalommal, mint a két teli marokra való nagy fáradozással és szélkergetéssel.||
17456||.Préd.4.7|A társtalanság szomorú sors|Viszont láttam a nap alatt más hiábavalóságot is.||
17457||.Préd.4.8||Van olyan ember, aki maga van, és nincs senkije: se fia, se testvére. Még sincs vége fáradozásának, és szeme sem elégszik meg a gazdagsággal, hogy azt mondaná: Vajon kiért fáradozom, hogy minden jótól megfosztom lelkemet? Ez is hiábavalóság és gonosz foglalatosság!||14539
17458||.Préd.4.9||Sokkal jobb azoknak, akik ketten vannak, mint annak, aki egymaga, mert jó jutalmuk van munkájukból.||
17459||.Préd.4.10||Mert ha el is esnek, az egyik ember fölemeli a társát. De jaj az egyedül lévőnek, mert ha elesik, nincs, aki fölemelje!||
17460||.Préd.4.11||Ha ketten fekszenek egymás mellett, megmelegszenek, de aki egyedül van, miképp melegedhet meg?||
17461||.Préd.4.12||Ha az egyiket megtámadja is valaki, ketten ellene állhatnak; és a hármas kötél nem hamar szakad el.||
17462||.Préd.4.13|A népszerűség is mulandó|Jobb a szegény, de bölcs gyermek a vén és bolond királynál, aki már nem viseli el a figyelmeztetést.||
17463||.Préd.4.14||Mert a fogságból is kikerül, hogy uralkodjon, bár szegényen született emennek királysága idején.||
17464||.Préd.4.15||Láttam a nap alatt, hogy aki csak él és jár, a másikkal, a gyermekkel tart, aki majd amannak helyére lép.||
17465||.Préd.4.16||Végtelen nagy volt azoknak a sokasága, akik vele tartottak. De az utánuk következők már nem örvendeznek neki. Mert ez is hiábavalóság és szélkergetés.||
17466||.Préd.5.1|Ne tégy fogadalmat meggondolatlanul!|Vigyázz a lépteidre, mikor Isten házába mész, mert jobb, ha engedelmesen közeledsz, mint ha bolondok módjára viszed oda áldozatodat! Mert az ilyenek nem tudják, hogy gonoszul cselekszenek.||
17467||.Préd.5.2||Ne légy gyors a szólásra, és ne elhamarkodottan szólj szívedből Isten előtt, mert Isten a mennyben van, te pedig a földön. Azért hát kevés beszédű légy.||23356
17468||.Préd.5.3||Mert ahogyan álom következik a sok foglalatosságból, úgy lesz a sok beszédből bolond beszéd.||16743
17469||.Préd.5.4||Ha Istennek fogadalmat teszel, ne halogasd annak megadását, mert nem telik kedve a bolondokban. Amit megfogadsz, azt teljesítsd!||5521;5522
17470||.Préd.5.5||Jobb, ha nem teszel fogadalmat annál, mint hogy fogadalmadat nem teljesíted.||
17471||.Préd.5.6||Ne engedd, hogy szád bűnbe vigyen, és ne mondd Isten követe előtt, hogy ez tévedésből esett meg. Miért háborodjon föl Isten beszéded miatt, és miért pusztítsa el kezed munkáját?||2255;2256
17472||.Préd.5.7||Mert a sok álommal és a sok beszéddel sok hiábavalóság is jár. Ezért féld az Istent!||
17473||.Préd.5.8||Ha a szegények elnyomását és a törvény meg az igazság elferdítését látod az országban, ne lepődj meg, mert az egyik magas rangúra egy még magasabb rangú ügyel, és ezek fölött még magasabb rangúak vannak.||17788;17789
17474||.Préd.5.9||De mindezek fölött az ország javára van a földművelést pártoló király.||
17475||.Préd.5.10|Többet ér a kapzsiságnál a józan életöröm|Aki szereti a pénzt, nem telik be vele, és aki szereti a bőséget, sosem elégszik meg jövedelmével. Ez is hiábavalóság.||
17476||.Préd.5.11||Ha gyarapodnak a javak, megszaporodnak fogyasztói is, de mi haszna van belőlük a gazdának, hacsak nem az, hogy nézheti szemével?||
17477||.Préd.5.12||Édes az álom a munkásnak, akár sokat, akár keveset eszik. A gazdagot pedig bővelkedése nem hagyja aludni.||17475;13350
17478||.Préd.5.13||Van egy szörnyű dolog, amelyet láttam a nap alatt: a tulajdonosa vesztére tartott gazdagság.||
17479||.Préd.5.14||Az ilyen gazdagság elveszhet egy szerencsétlenség miatt, és ha fia születik neki, nem marad semmi annak kezében.||
17480||.Préd.5.15||Ahogyan mezítelenül jött ki anyja méhéből, mezítelenül megy el, úgy, ahogy jött. Semmi olyat nem kap munkájáért, amit kezében elvihetne.||12892;29862;14695
17481||.Préd.5.16||Ez is szörnyű dolog, hogy úgy megy el, ahogy jött. Mi haszna van abban, hogy a szélnek dolgozott?||
17482||.Préd.5.17||És hogy egész életében sötétben eszik, sok bosszúsággal, keserűséggel és búsulással?||
17483||.Préd.5.18||Íme, azt láttam, hogy az a jó és szép, ha az ember eszik és iszik, és jól él minden munkájából, amivel fáradozott a nap alatt élete minden napján, amelyet Isten adott neki, mert ez az ő osztályrésze.||17480;17440
17484||.Préd.5.19||Akinek Isten gazdagságot és kincseket adott, és megengedte, hogy elvegye részét, élvezze azt, és örvendezzen munkájának: ez Isten ajándéka!||
17485||.Préd.5.20||Nem foglalkozik sokat az ilyen élete napjainak a számával, mert Isten örömmel tölti be szívét.||
17486||.Préd.6.1|A gazdagság és a tekintély mulandó|Van egy gonosz dolog, amelyet láttam a nap alatt, és nagy baja az az embernek:||
17487||.Préd.6.2||mikor valakinek Isten gazdagságot, kincseket és tekintélyt ad, és semmiben sem szűkölködik, amit csak megkíván a lelke, de Isten nem engedi neki, hogy éljen vele, hanem más ember élvezi: ez hiábavalóság, és szörnyű dolog.||
17488||.Préd.6.3||Ha száz gyermeke születik is valakinek, és sok évig él, magas kort ér meg, de lelke nem elégszik meg javaival, és méltó temetése sem lesz: azt mondom, hogy jobb az elvetélt gyermeknek, mint neki.||18015;18016;19540
17489||.Préd.6.4||Mert bár az hiábavalóságra jött, sötétségben megy el, és nevét sötétség fedi be,||17482
17490||.Préd.6.5||a napot sem látta, és nem ismerte meg, milyen, mégis tűrhetőbb az állapota, mint a másiké.||12922
17491||.Préd.6.6||Ha kétezer évet élt volna is anélkül, hogy a jót élvezte volna, hát nem ugyanarra a helyre jut mindenki?||15437;30199
17492||.Préd.6.7||Az ember minden fáradozása a szájáért van, de kívánsága nem teljesül.||
17493||.Préd.6.8||Mert mi az előnye a bölcsnek a bolonddal szemben és a szegénynek, aki jól tud forgolódni az élők előtt?||
17494||.Préd.6.9||Jobb az, amit az ember szeme lát, mint ami után csak kívánkozik. Ez is hiábavalóság és szélkergetés.||
17495||.Préd.6.10||Régóta megvan a neve mindannak, ami létezik. Elrendelt dolog, hogy mi lesz az emberből, és nem szállhat perbe azzal, aki hatalmasabb nála.||13055;13056;13067;13072;13085
17496||.Préd.6.11||Mert sok beszéd van, ami csupán a hiábavalóságot szaporítja, és mi haszna van belőle az embernek?||
17497||.Préd.6.12||Mert ki tudja, mi jó az embernek az életben, hiábavaló életének néhány napján, amelyeket úgy tölt el, mint egy árnyék? Ki adja tudtul az embernek, mi következik utána a nap alatt?||16377
17498||.Préd.7.1|A bölcs mértéktartás megóv a gonosztól|Jobb a jó hír a drága olajnál, és a halál napja jobb a születés napjánál.||17084
17499||.Préd.7.2||Jobb a gyászolók házához menni, mint a lakodalmas házhoz, mert minden embernek ez a vége. Szívlelje meg ezt, aki él!||
17500||.Préd.7.3||Jobb a szomorúság a nevetésnél, mert az arc szomorúsága által jobbá lesz a szív.||28994;28995
17501||.Préd.7.4||A bölcsek szíve a gyászolók házánál van, a bolondok szíve pedig a vigadozók házánál.||
17502||.Préd.7.5||Jobb a bölcsek dorgálását hallgatni, mint a bolondok énekét.||16348
17503||.Préd.7.6||Mert olyan a bolond nevetése, mint a tövis ropogása a fazék alatt. Ez is hiábavalóság!||14829
17504||.Préd.7.7||Az elnyomás megbolondítja a bölcs embert is, és a szívet megrontja az ajándék.||
17505||.Préd.7.8||Jobb valaminek a vége, mint a kezdete, jobb béketűrőnek, mint kevélynek lenni.||
17506||.Préd.7.9||Ne lobbanjon lelked hirtelen haragra, mert a harag a bolondok keblén nyugszik.||
17507||.Préd.7.10||Ne mondd ezt: Mi az oka annak, hogy a régi napok jobbak voltak, mint ezek? Nem vall bölcsességre az ilyen kérdés.||
17508||.Préd.7.11||A bölcsesség oly jó, mint egy örökség, és hasznára van azoknak, akik látják a napot.||
17509||.Préd.7.12||Mert oltalom a bölcsesség és a gazdagság is, de az ismeret hasznosabb, mert a bölcsesség megőrzi az életét azoknak, akik azt birtokolják.||16829
17510||.Préd.7.13||Nézd meg Isten cselekedeteit: ki teheti egyenessé, amit ő görbévé tett?||
17511||.Préd.7.14||A jó napokban élj a jóval, a rossz napokban pedig jusson eszedbe, hogy ezt is, éppúgy, mint azt, Isten szerezte; azért az ember semmit se sejt abból, ami rá következik.||18636
17512||.Préd.7.15||Sok mindent láttam hiábavaló életemben: van olyan igaz ember, aki elvész, bár igaz, és van istentelen ember, aki hosszú életet él gonoszsága ellenére.||14889
17513||.Préd.7.16||Ne légy fölöttébb igaz, és túlságosan ne bölcselkedjél. Miért keresnél magadnak veszedelmet?||28316;28329
17514||.Préd.7.17||Ne légy fölöttébb gonosz, és ne légy balgatag. Miért halnál meg idő előtt?||
17515||.Préd.7.18||Jó, ha egy dolgot megragadsz, de nem engeded el a másikat sem, mert aki Istent féli, mindent véghezvisz.||
17516||.Préd.7.19||A bölcsesség jobban megerősíti a bölcset, mint tíz hatalmas a városban.||
17517||.Préd.7.20||Mert nincs egy igaz ember sem e földön, aki csak jót cselekedne, és ne vétkezne.||9032;30615
17518||.Préd.7.21||Ne figyelj minden beszédre, hogy meg ne halld szolgádat, ha átkoz téged.||
17519||.Préd.7.22||Mert lelked tudja, hogy sok esetben te átkoztál másokat.||
17520||.Préd.7.23||Mindezt megpróbáltam bölcsesség által, mikor azt mondtam, hogy bölcs vagyok, de a bölcsesség mégis távol volt tőlem.||
17521||.Préd.7.24||Nagyon messze van, ami van, és igen mélyen. Ki tudja megtalálni?||
17522||.Préd.7.25||Figyelmemet arra fordítottam, hogy a bölcsességet és a dolgok magyarázatát megismerjem, kutassam és keressem, és hogy megismerjem a bolondság gonoszságát és a tévelygés balgaságát.||
17523||.Préd.7.26||És a halálnál is keservesebbnek találtam az olyan asszonyt, akinek szíve olyan, mint a tőr és a csapda, kezei pedig olyanok, mint a bilincsek. Aki Isten előtt kedves, megmenekül tőle, a bűnöst azonban rabul ejti.||16589;16634;17097
17524||.Préd.7.27||Lásd, erre jutottam – mondja a prédikátor –, mikor gyakran és nagy szorgalommal kerestem a dolgok magyarázatát,||
17525||.Préd.7.28||amelyet lelkem folyton keres, de nem talál. Ezer közül egy igaz embert találtam, de asszonyt nem találtam közöttük.||
17526||.Préd.7.29||Íme, csupán azt találtam, hogy Isten az embereket egyenes lelkűnek teremtette, ők pedig sok elképzeléssel próbálkoznak.||26
17527||.Préd.8.1|A felsőbbségnek engedelmeskedni kell|Ki olyan, mint a bölcs, és ki tudja a dolgok magyarázatát? A bölcsesség megvilágosítja az ember arcát, és kemény vonásai megenyhülnek.||16930
17528||.Préd.8.2||Azt mondom, hogy a király parancsát meg kell tartani, már csak az Istennek tett eskü miatt is.||17168
17529||.Préd.8.3||Ne siess el színe elől, ne állj rá a gonosz dologra, mert bármit akar, megcselekszi azt.||
17530||.Préd.8.4||Mivel hatalmas a király szava, ki merné neki azt mondani: mit teszel?||
17531||.Préd.8.5||Aki a parancsolatot megtartja, nem ismer nyomorúságot, és a bölcs felismeri az alkalmas időt és az ítéletet;||28337
17532||.Préd.8.6||mert minden szándék elérésének megvan az ideje és módja, hiszen az embert sok nyomorúság terheli.||
17533||.Préd.8.7||Senki sem tudja azt, hogy mi következik, mert ki mondhatná meg, hogy mi hogyan lesz?||
17534||.Préd.8.8||Senki sem uralkodhat a szél fölött, hogy fogva tartsa, és semmi hatalma nincs az embernek a halál napja fölött. Háború idején senki sem mehet szabadságra, és a gonoszság nem szabadítja meg azt, aki elköveti.||30199;13188
17535||.Préd.8.9|Az istenfélelem megvigasztal|Láttam mindezt, és megfigyeltem mindent, ami a nap alatt történik olyan időben, amikor egyik ember a másik kárára hatalmaskodik.||
17536||.Préd.8.10||Azután láttam, hogy a gonoszokat eltemetik, és nyugalomra mentek, viszont eltávolították a szent helyről azokat, akik becsületesen cselekedtek, és nevük feledésbe merült a városban. Ez is hiábavalóság!||
17537||.Préd.8.11||Mivel nem hajtják végre mindjárt az ítéletet a gonosz cselekedetek fölött, az emberek teljesen a gonosz cselekvésére adják szívüket.||14056;14057
17538||.Préd.8.12||Bár a bűnös akár százszor is vétkezhet, és lehet hosszú az élete, mégis tudom, hogy az istenfélőknek lesz jó dolguk, azoknak, akik az ő arcát félik.||16501;17784;17785
17539||.Préd.8.13||A hitetlennek pedig nem lesz jó dolga, és nem hosszabbíthatja meg életét, olyanná lesz, mint az árnyék, mert nem rettegi Isten arcát.||13333;13356
17540||.Préd.8.14||Van ilyen hiábavalóság, amely e földön történik: vannak igazak, akikkel mint gonosztevővel bánnak, és vannak gonoszok, akiknek a sorsuk az igazak cselekedetei szerint alakul. Azt mondom, hogy ez is hiábavalóság.||
17541||.Préd.8.15||Ezért az örömöt dicsérem. Mert nincs az ember számára jobb e világon, mint hogy egyék, igyék és vigadjon, és ez kísérje őt munkájában élete minden napján, amit Isten adott neki a nap alatt.||17483
17542||.Préd.9.1||Azután szívemet a bölcsesség megismerésére adtam, hogy megvizsgáljak minden foglalatosságot, amely e földön történik úgy, hogy az ember szeme se éjjel, se nappal nem lát álmot.||
17543||.Préd.9.2||Akkor megértettem Isten szándékát, hogy az ember soha nem járhat végére azoknak a dolgoknak, amelyek a nap alatt történnek. Mert fáradozik ugyan az ember, hogy kikutassa, de nem járhat a végére. Sőt ha azt mondja is a bölcs ember, hogy tudja, nem járhat a végére.||
17544||.Préd.9.3|Örülj az életnek, míg tart!|Mindezt megfontoltam a szívemben, és megértettem, hogy az igazak és a bölcsek és minden cselekedetük is Isten kezében van. Szeretet is, gyűlölet is következhet, de nem tudják az emberek, mi vár rájuk.||
17545||.Préd.9.4||Minden megeshet mindenkivel: ugyanaz eshet meg az igazzal és a gonosszal, a jóval, a tisztával vagy a tisztátalannal, azzal, aki áldozik, és azzal is, aki nem áldozik, a jóval és a bűnössel egyaránt, azzal, aki esküszik, és azzal is, aki fél esküdni.||
17546||.Préd.9.5||Az ég alatt való minden dologgal az a baj, hogy mindenkit ugyanaz érhet. Az emberek fiainak szíve tele van gonoszsággal, és amíg élnek, szívükben mindenféle bolondság lakik, végül pedig a halottak közé jutnak.||
17547||.Préd.9.6||Mert mindenkinek van reménysége, aki az élők közé tartozik. Mert jobb az élő kutya, mint a döglött oroszlán.||
17548||.Préd.9.7||Mert az élők tudják, hogy meghalnak, de a halottak semmit sem tudnak, és jutalmuk sincs többé, mivel még az emléküket is elfelejtik.||
17549||.Préd.9.8||Szeretetük, gyűlöletük és vágyaik is immár mind elmúltak, és többé nincs semmi részük abban, ami a nap alatt történik.||
17550||.Préd.9.9||Edd hát csak örömmel kenyeredet, és igyad jó szívvel borodat, mert immár kedvesek Istennek a cselekedeteid!||
17551||.Préd.9.10||Ruháid legyenek mindig fehérek, és fejedről ne hiányozzon az olaj.||
17552||.Préd.9.11||Élvezd az életet feleségeddel együtt, akit szeretsz, hiábavaló életedben, amelyet Isten adott neked a nap alatt, hiábavaló életed minden napján, mert ez az osztályrészed életedben és munkádban, mellyel fáradozol a nap alatt.||
17553||.Préd.9.12||Ami kezed ügyébe kerül, vidd véghez erőd szerint, mert nem lesz cselekvés, megfontolás, tudás és bölcsesség a holtak hazájában, ahová mész.||
17554||.Préd.9.13||Még azt is láttam a nap alatt, hogy nem a gyorsak győznek a futásban, és nem az erőseké a diadal, nem a bölcseké a kenyér, nem az okosaké a gazdagság, és nem a tudósoké a jóindulat. Mert minden a maga ideje és sorsa szerint történik.||
17555||.Préd.9.14||Az ember nem ismeri a számára kijelölt időt. Amint a halakat kifogja a veszedelmes háló, és amint a madarakat tőrbe ejtik, úgy ejtik el az emberek fiait a gonosz idején, amikor az hirtelen rájuk tör.||
17556||.Préd.9.15|Többet ér a bölcsesség, mint a fegyver|Ezt is nagy bölcsességnek láttam a nap alatt:||
17557||.Préd.9.16||Volt egy kicsiny város, és abban egy kevés ember. És eljött az ellenség: egy hatalmas király, aki körülvette, és nagy ostromművet épített ellene.||
17558||.Préd.9.17||De találtak a városban egy szegény embert, aki bölcs volt, és bölcsességével megszabadította a várost, ám senki sem emlékezett meg arról a szegény emberről.||17074
17559||.Préd.9.18||Akkor azt mondtam: jobb a bölcsesség, mint az erő, de a szegény bölcsességét lenézik, és beszédét nem hallgatják meg.||17557;17558
17560||.Préd.9.19||A bölcsek nyugodt beszédére kell inkább hallgatni, mint a bolondok közt uralkodónak kiáltására.||
17561||.Préd.9.20||Jobb a bölcsesség a harci szerszámoknál, de egy bűnös sok jót leronthat.||17558
17562||.Préd.9.21|A bölcs és az ostoba magatartás eredménye|A döglött légytől büdös lesz és megerjed a kenőcskészítő kenete. Ugyanúgy egy kis balgaság hatásosabb a bölcsességnél és a tisztességnél.||
17563||.Préd.9.22||A bölcs ember szíve jobb keze felől van, a bolond szíve pedig a bal keze felől.||
17564||.Préd.9.23||Bármelyik úton jár is a bolond, értelme hiányos, és mindenkinek elárulja, hogy ő bolond.||
17565||.Préd.10.1||Ha a fejedelem haragja fölgerjed ellened, ne hagyd el helyedet, mert a szelídség nagy bűnöket is lecsöndesít.||
17566||.Préd.10.2||Van egy baj, amelyet láttam a nap alatt, egy olyan tévedés, amely a fejedelemtől származik:||
17567||.Préd.10.3||az, hogy a bolondságot nagy méltóságra emelik, az előkelők pedig alacsony sorban ülnek.||
17568||.Préd.10.4||Láttam, hogy a szolgák lovon ültek, a fejedelmek pedig gyalog mentek a földön, mint a szolgák.||
17569||.Préd.10.5||Aki vermet ás, beleesik, aki a kerítést lerontja, azt megmarja a kígyó.||14017;17236;17274
17570||.Préd.10.6||Aki követ tör, megsértheti magát azzal; aki fát hasogat, veszedelemben forog.||
17571||.Préd.10.7||Ha a vas megtompul, és nem köszörülik ki az élét, akkor az embernek jobban meg kell feszítenie erejét. A bölcsesség pedig minden dolog elintézésénél eredményre vezet.||
17572||.Préd.10.8||Ha megmar a kígyó, mielőtt megbűvölnék, akkor semmi haszna sincs belőle a bűvölőnek.||
17573||.Préd.10.9||A bölcs ember szájának beszéde kedves, a bolondot azonban saját ajka nyeli el.||
17574||.Préd.10.10||Szája beszédének kezdete bolondság, és a vége szörnyű balgaság.||
17575||.Préd.10.11||A bolond szaporítja a szót, pedig nem tudja senki, hogy mi következik, és ami majd ezután lesz, azt ki mondja meg neki?||
17576||.Préd.10.12||A bolondot úgy kifárasztja munkája, hogy a városba se tud bemenni.||
17577||.Préd.10.13||Jaj neked, ország, ha királyod gyermek, és fejedelmeid már reggel lakomáznak!||17779;17780
17578||.Préd.10.14||Boldog vagy, te ország, ha királyod nemes ember, és fejedelmeid rendes időben esznek, a test erejéért, nem pedig a részegségért.||
17579||.Préd.10.15||Ha rest az ember, beroskad a gerenda, és ha ölbe teszi kezét, csöpög a háztető.||
17580||.Préd.10.16||Mulatság kedvéért rendeznek lakomát, és bor vidámítja meg az élőket, de pénzért lehet mindezt megszerezni.||15651
17581||.Préd.10.17||Még gondolatban se átkozd a királyt, és hálószobádban se átkozd a gazdagot, mert az égi madár is elviszi a szót, és a madár is megjelenti beszédedet.||
17582||.Préd.11.1||Vesd kenyeredet a víz színére, és napok múltán megtalálod azt.||
17583||.Préd.11.2||Adj belőle részt hétnek vagy nyolcnak is, mert nem tudod, milyen veszedelem következik a földre.||15878
17584||.Préd.11.3||Mikor a sűrű fellegek megtelnek, esőt adnak a földre. Akár dél felé, akár északra dől le a fa, ahová ledől, ott marad.||
17585||.Préd.11.4||Aki a szelet figyeli, az nem vet, és aki a sűrű felhőre néz, az nem arat.||
17586||.Préd.11.5||Ahogyan nem ismered a szél útját és a csontok formálódását a várandós asszony méhében, úgy nem ismerheted meg Isten munkáját sem, aki mindezt véghezviszi.||
17587||.Préd.11.6||Reggel vesd el magodat, és este se pihentesd kezedet, mert nem tudod, melyik jobb: ez-e vagy amaz, vagy mindkettő egyaránt jó lesz.||
17588||.Préd.11.7||Valóban édes a világosság, és jó látni szemünkkel a napot.||
17589||.Préd.11.8||Azért ha sok esztendeig él is az ember, mindig örvendezzen, de emlékezzék meg a sötét napokról, mert az sok lesz, és ami eljön, az is mind hiábavalóság.||17592
17590||.Préd.12.1|Féld Istent, mert ítélőszéke elé kerülsz!|Örvendezz, ifjú, a te ifjúságodban, és vidámítson meg szíved ifjúságod idején; élj szíved szerint, ahogy szemed jónak látja! De tudd meg, hogy mindezekért Isten megítél téged!||17605
17591||.Préd.12.2||Távolítsd el a haragot szívedből, és vesd el a gonoszt a testedtől, mert az ifjúság és a hajnal hiábavalóság.||
17592||.Préd.12.3||Emlékezzél meg Teremtődről ifjúságod idején, míg el nem jönnek a veszedelem napjai, és míg el nem jönnek azok az esztendők, melyekről azt mondod: nem szeretem ezeket;||
17593||.Préd.12.4||amíg a nap, a világosság, a hold és csillagok el nem sötétednek, és a sűrű felhők ismét vissza nem térnek az eső után.||
17594||.Préd.12.5||Akkor megremegnek a ház őrzői, és megrogynak az erős férfiak, és megállnak az őrlő leányok, mert megfogyatkoztak, és elhomályosulnak az ablakon kinézők.||
17595||.Préd.12.6||Az utcára nyíló ajtók bezárulnak, és elhalkul a malom zúgása; fölkelnek a madárszóra is, és halkabbá lesz minden éneklő leány.||
17596||.Préd.12.7||Minden halmocskától félnek, és mindentől megijednek az úton; a mandulafa kivirágzik, és a sáska nehezen vonszolja magát, és kipattan a kapor, mert elmegy az ember az ő örök otthonába, és az utcán körbejárnak a sírók.||19259;19260
17597||.Préd.12.8||Mielőtt elszakadna az ezüstkötél, vagy összetörne az aranypohár, mielőtt a korsó eltörne a forrásnál, vagy beletörne a kerék a kútba,||
17598||.Préd.12.9||és a por földdé lenne, mint azelőtt volt, a lélek pedig megtérne Istenhez, aki adta.||37;74;23113
17599||.Préd.12.10||Felette nagy hiábavalóság – mondja a prédikátor –, minden hiábavalóság!||
17600||.Préd.12.11||Azonfölül, hogy bölcs volt a prédikátor, még a népet is tudományra tanította, fontolgatott, tudakozódott, és sok bölcs mondást írt.||8876;-8878
17601||.Préd.12.12||Igyekezett a prédikátor a hasznos beszédeket megtalálni, amelyek igazat írnak, az igazság beszédeit.||17542
17602||.Préd.12.13||A bölcsek beszédei olyanok, mint az ösztöke; a gyülekezet tanítóinak szavai olyanok, mint az erősen bevert szögek, amelyek a Pásztortól származnak.||
17603||.Préd.12.14||Mindezeken felül, fiam, fogadd el az intést: a sok könyv írásának nincs vége, és a sok tanulásban elfárad a test.||
17604||.Préd.12.15||Mindezt hallva ez a dolgok summája: Féld Istent, és tartsd meg parancsolatait, mert ez az ember legfőbb dolga!||15869;25472
17605||.Préd.12.16||Mert Isten minden cselekedetet megítél, minden titkos dologgal együtt, akár jó, akár gonosz az.||28955
17606|Énekek éneke|.Én.1.1|A vőlegény és a menyasszony találkozása|Énekek éneke, amely Salamoné.||
17607||.Én.1.2||Csókoljon meg engem szája csókjaival! A te szerelmed jobb a bornál.||17660
17608||.Én.1.3||Drága olajodnak jó az illata; neved, mint a kiöntött, drága olaj, ezért szeretnek téged a leányok.||
17609||.Én.1.4||Vígy magaddal engem, hadd fussunk! Bevitt engem a király szobáiba. Örvendezzünk és vigadjunk benned, emlegetjük szerelmedet, mely jobb a bornál, méltán szeretnek téged.||26370;30449
17610||.Én.1.5||Jeruzsálem leányai! Fekete vagyok, de szép, mint Kédár sátrai és Salamon szőnyegei.||
17611||.Én.1.6||Ne nézzétek, hogy fekete vagyok, mert a nap sütött engem. Anyám fiai megharagudtak rám, a szőlők őrzőjévé tettek engem, nem a magam szőlőjét őriztem.||
17612||.Én.1.7||Mondd meg nekem te, akit lelkem szeret, hol legeltetsz, hol deleltetsz délben? Hogy ne kelljen elfátyoloznom magam társaid nyájainál.||
17613||.Én.1.8||Ha nem tudod, ó, asszonyok legszebbike, eredj a nyáj nyomába, és őrizd kecskéidet a pásztorok sátrai körül!||
17614||.Én.1.9||A fáraó szekereibe fogott paripákhoz hasonlítalak téged, mátkám.||
17615||.Én.1.10||Szép az arcod a láncocskákkal a halántékodon, nyakad a gyöngysorokkal.||
17616||.Én.1.11||Aranyláncokat készítünk neked ezüstgyöngyökkel.||
17617||.Én.1.12||Mikor a király az asztalánál ül, jó nárdusillat árad rólam.||
17618||.Én.1.13||Olyan nekem szerelmesem, mint egy köteg mirha, mely kebleim között nyugszik.||
17619||.Én.1.14||Mint Engedi szőlőiben a ciprusfürt, olyan nekem a szerelmesem.||
17620||.Én.1.15||Mily szép vagy, mátkám, mily szép vagy, szemeid olyanok, mint a galambok!||17651;17678
17621||.Én.1.16||Íme, te is szép vagy, szerelmesem, gyönyörűséges, és a mi ágyunk zöldellő.||
17622||.Én.1.17||Házunk gerendái cédrusfák, mennyezete pedig ciprusfából van.||
17623||.Én.2.1|A szerelem öröme a tavasz szépségében|Sáron nárcisza vagyok, a völgyek lilioma.||
17624||.Én.2.2||Mint liliom a tövisek közt, olyan az én mátkám a leányok között.||
17625||.Én.2.3||Mint az almafa az erdő fái között, olyan az én szerelmesem az ifjak között. Árnyékában vágyom ülni, gyümölcse gyönyörűséges ínyemnek.||
17626||.Én.2.4||Bevisz engem a borozóházba, és zászlaja fölöttem a szerelem.||
17627||.Én.2.5||Erősítsetek engem aszúszőlővel, üdítsetek föl engem almával, mert a szerelem betege vagyok.||
17628||.Én.2.6||Bal keze a fejem alatt van, és jobb kezével átölel engem.||17711
17629||.Én.2.7||Kényszerítelek titeket, Jeruzsálem leányai, a gazellákra és a mező szarvasaira: ne költsétek föl, ne ébresszétek föl a szerelmet addig, amíg nem akarja!||17644;17713
17630||.Én.2.8||Szerelmesem szavát hallom, íme, ő jön ugrálva a hegyeken, szökellve a halmokon!||
17631||.Én.2.9||Szerelmesem olyan, mint a gazella vagy a fiatal szarvas. Íme, itt áll túl a házfalunkon, benéz az ablakon keresztül, betekinget a rostélyokon keresztül.||
17632||.Én.2.10||Így szólt hozzám szerelmesem: Kelj föl, mátkám, én szépségem, jöjj!||
17633||.Én.2.11||Mert íme, elmúlt a tél, elmúlt az eső, és elment.||
17634||.Én.2.12||Virágok nyílnak a földön, eljött az éneklés ideje, gerlebúgás hallatszik földünkön.||
17635||.Én.2.13||A fügefa érleli első gyümölcsét, és a szőlők virágoznak, jó illatot árasztanak. Kelj föl, mátkám, én szépségem, és jöjj hozzám!||
17636||.Én.2.14||Én galambom, a kőszikla hasadékában, a magas kőszál rejtekén, mutasd meg nekem arcodat, hadd halljam szavadat, mert szavad gyönyörűséges, és bájos az orcád!||
17637||.Én.2.15||Fogjátok meg nekünk a rókákat, a rókafiakat, mert elpusztítják a szőlőket, pedig szőlőink már virágba borultak.||
17638||.Én.2.16||Az én szerelmesem az enyém, és én az övé vagyok, aki a liliomok közt legeltet.||17705;17706
17639||.Én.2.17||Míg hűvösebb lesz a nap, és megnyúlnak az árnyak, térj vissza, és légy olyan, szerelmesem, mint a gazella vagy a fiatal szarvas Béter hegyein.||17656
17640||.Én.3.1|A vőlegény érkezése|Fektemben éjjelente kerestem őt, akit szeret a lelkem, kerestem, de nem találtam meg.||
17641||.Én.3.2||Immár fölkelek, és bejárom a várost, a tereket és az utcákat, megkeresem, akit szeret a lelkem. Kerestem őt, de nem találtam.||
17642||.Én.3.3||Rám találtak az őrök, akik a várost járják. Azt kérdeztem tőlük: Láttátok-e azt, akit szeret a lelkem?||
17643||.Én.3.4||Alig mentem tovább tőlük, megtaláltam azt, akit szeret a lelkem. Megragadtam, el nem bocsátom, míg be nem viszem anyám házába, szülőmnek szobájába.||
17644||.Én.3.5||Kényszerítelek titeket, Jeruzsálem leányai, a gazellákra és a mezei szarvasokra, ne költsétek föl, ne ébresszétek föl a szerelmet, amíg nem akarja!||17629;17712
17645||.Én.3.6||Ki az, aki úgy jön föl a pusztából, mint valami füstoszlop, mirhától és tömjéntől, a kereskedő mindenféle jó illatú porától illatosan?||17713
17646||.Én.3.7||Íme, Salamon gyaloghintaja ez, hatvan erős férfi van körülötte Izráel hősei közül!||
17647||.Én.3.8||Mindnyájan fegyverforgatók, hadakozásban tapasztaltak, mindegyiknek kard van az oldalán az éjszaka rémei ellen.||
17648||.Én.3.9||Gyaloghintót készíttetett magának Salamon király a Libánon fáiból.||
17649||.Én.3.10||Oszlopait ezüstből csináltatta, oldalát aranyból, ülését bíborból, belső részét szeretettel hímezték Jeruzsálem leányai.||
17650||.Én.3.11||Jöjjetek ki, és nézzétek, Sion leányai, Salamon királyt a koronával, mellyel anyja koronázta meg őt menyegzője napjára, szíve vigasságának napjára!||
17651||.Én.4.1|A menyasszony szépségének leírása|Mily szép vagy, mátkám, mily szép vagy! Szemeid galambok a fátylad mögött, hajad hasonló a kecskenyájhoz, amely Gileád hegyéről ereszkedik alá.||17620;17687
17652||.Én.4.2||Fogaid hasonlók a megnyírt juhnyájhoz, amely az úsztatóból jött föl, mindegyiknek ikerpárja van, nincsen közöttük meddő.||
17653||.Én.4.3||Ajkad olyan, mint a karmazsinfonál, és beszéded kedves. Halántékod olyan a fátylad mögött, mint a gránátalmagerezd.||
17654||.Én.4.4||Nyakad olyan, mint Dávid tornya, amely fegyvertárnak épült: ezer pajzs függ benne, csupa erős vitéz pajzsa.||
17655||.Én.4.5||Két melled olyan, mint két őzike, mint egy gazella ikrei, amelyek a liliomok közt legelnek.||17698
17656||.Én.4.6||Mikor hűvösödni kezd, és megnyúlnak az árnyak, elmegyek a mirhahegyre és a tömjénhalomra.||17639
17657||.Én.4.7||Mindenestül szép vagy, mátkám, és semmi szeplő sincs benned!||29398
17658||.Én.4.8||Jöjj velem a Libánonról, jegyesem, jöjj velem a Libánonról! Szállj le az Amána hegyéről, a Szenír és a Hermón tetejéről, az oroszlánok barlangjából, a párducok hegyeiről!||4984
17659||.Én.4.9||Rabul ejtetted szívemet, húgom, jegyesem, rabul ejtetted szívemet szemed egyetlen pillantásával, nyakdíszed egy láncocskájával.||
17660||.Én.4.10||Mily szép is a te szerelmed, húgom, jegyesem! Mily nagyon jó a te szerelmed, jobb a bornál, olajod illatosabb minden illatszernél.||17607
17661||.Én.4.11||Ajkadról színméz csöpög, jegyesem, nyelved alatt méz és tej van, ruháid illata olyan, mint a Libánon illata.||
17662||.Én.4.12||Bezárt kert az én húgom, jegyesem, elzárt forrás, lepecsételt kút.||
17663||.Én.4.13||Csemetéid gránátalmakert, édes gyümölcsökkel együtt, ciprusokkal és nárdusokkal.||
17664||.Én.4.14||Nárdus és sáfrány, jó illatú nád és fahéj, mindenféle tömjéntermő fával, mirha és aloé, sokféle drága illatszerrel.||4452
17665||.Én.4.15||Kerti forrás, élő víz kútfeje, mely a Libánonról folyik.||
17666||.Én.4.16||Ébredj föl, északi szél, és jöjj el, déli szél, fújj a kertemre, hadd áradjon drága illata! Jöjjön el szerelmesem a kertjébe, és egye pompás gyümölcsét.||
17667||.Én.5.1||Bejöttem a kertembe, én húgom, jegyesem, szedem a mirhámat balzsamommal együtt, eszem a lépes mézemet színmézemmel együtt, iszom a boromat tejemmel együtt. Egyetek, igyatok, barátaim, és részegedjetek meg, szeretteim!||
17668||.Én.5.2|A menyasszony keresi vőlegényét, és leírja szépségét|Elaludtam, de ébren volt szívem, és íme, szerelmesem szava szólt, és zörgetett: Nyiss ajtót nekem, húgom, mátkám, galambom, én tökéletesem, mert fejemre harmat szállt, hajamra éjszaka cseppjei hulltak.||
17669||.Én.5.3||Levetettem ruhámat, hogy öltözhetnék föl? Megmostam a lábamat, hogy piszkíthatnám be?||
17670||.Én.5.4||Szerelmesem benyújtotta kezét az ajtó hasadékán, és belsőm felindult iránta.||
17671||.Én.5.5||Fölkeltem, hogy ajtót nyissak szerelmesemnek, és kezemről mirha csöpögött, és ujjaimról mirha folyt a zár kilincsére.||
17672||.Én.5.6||Ajtót nyitottam szerelmesemnek, de szerelmesem már megfordult, elment. Lelkem megindult beszédétől, kerestem őt, de nem találtam. Kiáltottam utána, de nem felelt.||
17673||.Én.5.7||Rám találtak az őrök, akik a várost járják, megvertek, megsebesítettek, elvették kendőmet a kőfal őrei.||
17674||.Én.5.8||Kényszerítelek titeket, Jeruzsálem leányai, ha megtaláljátok szerelmesemet, mondjátok meg neki, hogy a szerelem betege vagyok.||
17675||.Én.5.9||Miben különb a te szerelmesed más szerelmeseknél, ó, asszonyok szépe? Miben különb a te szerelmesed más szerelmeseknél, hogy minket ily nagyon kérsz?||
17676||.Én.5.10||Az én szerelmesem ragyogó és piros, tízezer közül is kitűnik.||
17677||.Én.5.11||Feje, mint a színtiszta arany, hajfodra fekete, mint a hollóé.||
17678||.Én.5.12||Szemei, mint galambok a vízfolyás mellett, melyek tejben fürödtek, szépen elhelyezve.||17620;17651
17679||.Én.5.13||Arca hasonlít a balzsamágyáshoz, amelyben illatos palánták nőnek. Ajkai liliomok, melyekről csöpögő mirha folyik.||
17680||.Én.5.14||Kezei aranyhengerek, topázba foglalva, teste faragott elefántcsont, zafírokkal rakva.||
17681||.Én.5.15||Lábszárai márványoszlopok, aranytalpakra helyezve. Tekintete, mint a Libánon, tetszetős, mint a cédrusfa.||
17682||.Én.5.16||Ínye édes, és ő maga is mindenestül kívánatos! Ő az én szerelmesem, és ő az én kedvesem, ó, Jeruzsálem leányai!||
17683||.Én.5.17|Az egymásra találás öröme|Hova ment a szerelmesed, ó, asszonyok szépe? Hova lett szerelmesed? Hadd keressük veled együtt!||
17684||.Én.5.18||Szerelmesem a kertjébe ment, a balzsamágyások közé, hogy a kertben sétáljon, és liliomot szedjen.||
17685||.Én.5.19||Szerelmesemé vagyok, és szerelmesem az enyém, aki a liliomok közt sétál.||
17686||.Én.6.1||Szép vagy, mátkám, mint Tirca városa, kedves, mint Jeruzsálem, ámulatba ejtő, mint a zászlós tábor.||14665
17687||.Én.6.2||Fordítsd el rólam tekinteted, mert zavarba ejtesz engem. Hajad olyan, mint a kecskenyáj, amely a Gileádról ereszkedik alá.||17651
17688||.Én.6.3||Fogaid, mint a juhnyáj, amely az úsztatásból jött föl, mindegyiknek ikerpárja van, és nincs köztük meddő.||17652
17689||.Én.6.4||Halántékod olyan a fátylad alatt, mint a gránátalmagerezd.||17653
17690||.Én.6.5||Van hatvan királyné, nyolcvan másodfeleség is és számtalan leányzó.||
17691||.Én.6.6||De galambom csak ez az egy, az én tökéletesem, anyjának egyetlenje, szülőjének legkedvesebbje. Nézik őt a leányok, és boldognak mondják, dicsérik őt a királynék és a másodfeleségek.||
17692||.Én.6.7||Ki ő, aki úgy tűnik elő, mint a hajnal pírja, szép, mint a hold, tiszta, mint a nap, ámulatba ejtő, mint a zászlós tábor?||
17693||.Én.6.8||A diófás kertbe mentem le, hogy lássam a völgy zöld füvét, hogy megnézzem, fakad-e a szőlő, és virágoznak-e a gránátalmafák.||
17694||.Én.6.9||Észre se vettem, ahogy lelkem az én nemes népem díszhintajába ültetett.||
17695||.Én.6.10|A vőlegény és a menyasszony boldog együttléte|Térj vissza, ó, Szulamit! Térj vissza, térj vissza, hadd nézzünk téged! Mit nézitek Szulamitot, mint a mahanaimbeli táncot?||
17696||.Én.7.1||Ó, mily szépen lépdelsz saruidban, ó, fejedelmi leány! Csípőd hajlatai olyanok, mint az ékszerek, melyeket művészi kezek alkottak.||
17697||.Én.7.2||Köldököd kerek csésze, melyből nem hiányozhat a fűszeres bor. Hasad, mint a gabonaasztag, liliomokkal körülkerítve.||
17698||.Én.7.3||Két melled, mint két őzike, a gazella ikrei.||17655
17699||.Én.7.4||Nyakad, mint az elefántcsonttorony. Szemeid, mint a hesbóni halastavak a batrabbími kapunál. Orrod hasonló a Libánon tornyához, mely Damaszkusz felé néz.||
17700||.Én.7.5||Fejed hasonló a Karmelhez és hajfonatod a bíborhoz, a királyt is fogva tartják fürtjeid.||
17701||.Én.7.6||Mily szép vagy, és milyen kedves, ó, szerelmem, a te gyönyörűségeddel!||14636
17702||.Én.7.7||Termeted hasonló a pálmafához, és melleid olyanok, mint a szőlőfürtök.||
17703||.Én.7.8||Azt mondtam: Fölmászom apálmafára, és megragadom az ágait. Olyanok melleid, mint a szőlőfürtök, és leheleted illata, mint az almáé.||
17704||.Én.7.9||Ínyed íze, mint a legjobb boré, mely szerelmesemtől árad felém, és amely szóra nyitja az alvók ajkát.||
17705||.Én.7.10||Szerelmesemé vagyok, és ő is engem kíván!||17638
17706||.Én.7.11||Jer, szerelmesem, menjünk ki a mezőre, töltsük az éjszakát a falvakban.||
17707||.Én.7.12||Keljünk föl korán, menjünk a szőlőskertekbe, hogy lássuk, fakad-e a szőlő, kinyílt-e virága, és virágoznak-e a gránátalmafák. Ott adom neked szerelmemet.||
17708||.Én.7.13||A mandragórák illatoznak, ajtónk előtt ott a sok pompás gyümölcs, frisset és aszaltat is tettem félre neked, szerelmesem.||
17709||.Én.8.1|A szeretet mindennél drágább kincs|Bárcsak testvérem lennél, aki anyám emlőjét szopta, hogy kinn találva megcsókolhatnálak, és mégsem vetnének meg engem!||
17710||.Én.8.2||Elvinnélek, bevinnélek anyám házába. Te tanítgatnál engem, én meg fűszeres borral itatnálak, gránátalmaborral.||
17711||.Én.8.3||Bal keze a fejem alatt, és jobb kezével átölel engem.||17628
17712||.Én.8.4||Kényszerítelek titeket, Jeruzsálem leányai, ne keltsétek, ne ébresszétek föl a szerelmet, amíg nem akarja!||17629
17713||.Én.8.5||Ki ez, aki a pusztából jön, aki szerelmesére támaszkodik? Az almafa alatt költöttelek föl, ott szült téged anyád, ott vajúdott veled szülőanyád.||17645
17714||.Én.8.6||Tégy engem mint pecséteta szívedre, mint pecsétet a karodra. Mert erős a szeretet, mint a halál, kemény a buzgó szerelem, mint a sír. Lángjai tűzlángok, az ÚR lángjai.||
17715||.Én.8.7||Sok víz sem olthatja el a szeretetet, folyók sem boríthatják el azt. Ha az ember háza minden kincsét kínálná is a szeretetért, mégis kevesellnék.||
17716||.Én.8.8||Kicsiny a húgunk, nincs még keble. Mit cselekedjünk húgunkkal, amikor majd megkérik?||
17717||.Én.8.9||Ha kőfal, ezüstpalotát építünk rajta, ha pedig ajtó, elzárjuk cédrusdeszkával.||
17718||.Én.8.10||Kőfal vagyok, melleim, mint a tornyok, de akkor olyan leszek őelőtte, mint aki békességet talált.||
17719||.Én.8.11||Szőlője volt Salamonnak Baal-Hámónban, őrökre bízta, és mindegyikük ezer sékelt hozott annak gyümölcséért.||
17720||.Én.8.12||Az én szőlőmre nekem lesz gondom. Az ezer sékel, Salamon, legyen a tied, kétszáz pedig a termés őrzőié.||
17721||.Én.8.13||Ó, te, aki a kertekben laksz! Társaid figyelnek szavadra, hadd halljam én is!||
17722||.Én.8.14||Fuss, szerelmesem, és légy hasonló a gazellához vagy a fiatal szarvashoz a balzsamos hegyeken!||
17723|Ézsaiás próféta könyve|.Ézs.1.1|Izráel bűne és büntetése|Ézsaiásnak, Ámóc fiának látomása, amelyet Júda és Jeruzsálem felől látott, Uzzijjának, Jótámnak, Áháznak és Ezékiásnak, Júda királyainak napjaiban.||9914;9916;22162;22647
17724||.Ézs.1.2||Halljátok meg, egek, és vedd füledbe, föld, mert az ÚR szól: Fiakat neveltem és méltóságra emeltem, de elpártoltak tőlem.||5759;5767;-5776;22648;19044
17725||.Ézs.1.3||Az ökör ismeri gazdáját és a szamár is urának jászlát, de Izráel nem ismer, az én népem nem ért engem!||19227;14381;16614;-16616
17726||.Ézs.1.4||Ó, gonosz nemzet, hamissággal megterhelt nép, gonosz utódok, elvetemült fiak! Elhagyták az URat, megvetették Izráel Szentjét, és elfordultak tőle.||18294;23266
17727||.Ézs.1.5||Miért ostorozzalak tovább, miért folytatjátok a lázadást? Minden fej beteg, és minden szív erőtlen.||19238
17728||.Ézs.1.6||Tetőtől talpig nincs e testben ép hely, csupa seb és dagadás és nyílt kelevény, amelyeket ki sem nyomtak, be sem kötöztek, olajjal sem lágyítottak.||19746;19747
17729||.Ézs.1.7||Országotok pusztaság, városaitokat tűz perzselte, földeteket szemetek láttára idegenek emésztik föl, és oly pusztaság az, mint ahol idegenek dúltak.||5662;5663
17730||.Ézs.1.8||Olyan maradt Sion leánya, mint kunyhó a szőlőben, mint kalyiba az uborkaföldön vagy mint egy ostromlott város.||18060
17731||.Ézs.1.9||Ha a Seregek URa nem hagyott volna nekünk egy kis maradékot, olyanná lettünk volna, mint Sodoma, és Gomorához hasonlítanánk.||481;482;20443;28252
17732||.Ézs.1.10|Az áldozat nem elég, meg kell térni|Halljátok az ÚR beszédét, Sodoma fejedelmei, és vedd füledbe Istenünk tanítását, Gomora népe!||17784;19565;23549;25442
17733||.Ézs.1.11||Mire való nekem véresáldozataitok sokasága? – ezt mondja az ÚR. Megelégeltem a kosok egészen elégő áldozatait és a hizlalt marhák kövérjét. A bikák, bárányok és bakok vérében nem gyönyörködöm.||22511;-22514;22721;-22723;19176;19207;22240;14706;14739;14740;7582
17734||.Ézs.1.12||Ha eljöttök, hogy színem előtt megjelenjetek, ki kívánja tőletek, hogy udvaraimat tapossátok?||
17735||.Ézs.1.13||Ne hozzatok többé hazug ételáldozatot, az illatáldozat utálatos előttem. Újhold, szombat és ünnepre hívás? Bűnt és ünneplést el nem szenvedhetek.||18992;18993
17736||.Ézs.1.14||Újholdjaitokat és ünnepeiteket gyűlöli a lelkem, terhemre vannak, elfáradtam viselni.||
17737||.Ézs.1.15||Ha kitárjátok kezeteket, elrejtem szememet előletek. Sőt ha megsokasítjátok is az imádságot, akkor sem hallgatom meg: kezetek vérrel van áztatva.||18869;-18871;16492;-16496;3322
17738||.Ézs.1.16||Mossátok meg, tisztítsátok meg magatokat, távoztassátok el szemem elől gonosz cselekedeteiteket, szűnjetek meg gonoszt cselekedni.||19108;28985;30412
17739||.Ézs.1.17||Tanuljatok meg jót tenni, törekedjetek az igazságra, vezessétek jóra az erőszakoskodót, szolgáltassatok igazságot az árvának, és hozzatok ítéletet az özvegy ügyében!||19524
17740||.Ézs.1.18|Isten ítélettel tisztítja meg népét|Gyertek hát, törvénykezzünk, azt mondja az ÚR! Ha bűneitek skarlátpirosak, hófehérek lesznek, ha vérvörösek, mint a karmazsin, olyanok lesznek, mint a gyapjú.||22717
17741||.Ézs.1.19||Ha engedelmesen hallgattok rám, élhettek e föld javaival.||3527;-3536
17742||.Ézs.1.20||De ha vonakodtok, sőt pártot üttök, fegyver emészt meg, mert az ÚR szája szólt!||3538;-3557
17743||.Ézs.1.21||Milyen paráznává lett a hű város! Tele volt jogossággal, igazság lakott benne, most pedig gyilkosok!||17811;19053
17744||.Ézs.1.22||Ezüstöd salakká lett, tiszta borod vízzel kevert.||21061;-21065;22218
17745||.Ézs.1.23||Fejedelmeid megátalkodottak, tolvajok társai. Mindegyikük szereti az ajándékot, és a megvesztegetést hajhássza, az árvának nem szolgáltatnak igazságot, és az özvegy ügye nem kerül eléjük.||19152;-19154;23039
17746||.Ézs.1.24||Ezért azt mondja az Úr, a Seregek URa, Izráel erős Istene: Jaj, mert kitöltöm haragomat elleségeimre, és bosszút állok ellenfeleimen!||5798;-5800
17747||.Ézs.1.25||Ellened fordítom kezemet, és kiolvasztom salakodat, mint a lúg, eltávolítom minden söpredékedet.||17805;21061;-21065
17748||.Ézs.1.26||Olyan bírákat adok neked, mint régen, és olyan tanácsosokat, mint kezdetben. Akkor majd igaz városnak, hű városnak neveznek téged.||17804;23046
17749||.Ézs.1.27||Sion jogosság által váltatik meg, és azok, akik megtérnek benne, igazság által.||20867;20871;17904
17750||.Ézs.1.28||De elvesznek a bűnösök a gonoszokkal együtt, és elpusztulnak, akik elhagyják az URat.||13593;13947;15100
17751||.Ézs.1.29||Mert szégyen ér benneteket a cserfák miatt, amelyekben gyönyörködtetek, és pirulni fogtok a kertek miatt, amelyeket választottatok.||20990
17752||.Ézs.1.30||Hasonlók lesztek a fonnyadó levelű cserfához és a víz nélkül való kerthez.||
17753||.Ézs.1.31||Az erős olyan lesz, mint a kóc, és munkája, mint a szikra: mindketten égni fognak, és nem lesz, aki eloltsa őket.||
17754||.Ézs.2.1|A béke korszaka|Ézsaiásnak, Ámóc fiának a beszéde arról, amit Júda és Jeruzsálem felől látott.||
17755||.Ézs.2.2||Ez lesz az utolsó időkben: Erősen fog állni az ÚR házának hegye a hegyek fölött, magasabb lesz a halmoknál, és özönleni fog hozzá minden nemzet.||22688;22689;14945;14966;14967
17756||.Ézs.2.3||Eljön a sok nép, és azt mondják: Jöjjetek, menjünk fel az ÚR hegyére, Jákób Istenének házához, hogy megtanítson minket útjaira, hogy az ő ösvényein járjunk. Mert Sionból jön a tanítás, és Jeruzsálemből az ÚR beszéde.||
17757||.Ézs.2.4||Ítéletet tart a nemzetek között, és sok nép fölött bíráskodik. Fegyvereikből kapákat csinálnak, dárdáikból metszőkéseket, és nép népre kardot nem emel, és hadakozást többé nem tanul.||22690;-22691;22190
17758||.Ézs.2.5||Jákób háza! Jöjjetek, járjunk az ÚR világosságában!||15404;14301;16631
17759||.Ézs.2.6|Isten elítéli a bálványimádókat|Bizony elhagytad népedet, Jákób házát, mert tele vannak keleti szokásokkal, jelmagyarázók, mint a filiszteusok, és idegenek fiaival kötnek szövetséget.||15427;22712
17760||.Ézs.2.7||Tele van országuk ezüsttel és arannyal, és végtelen sok kincsük van. Tele van országuk lovakkal, és végtelen sok szekerük van.||
17761||.Ézs.2.8||Tele van országuk bálványokkal, és kezük alkotásai előtt hajolnak meg, azok előtt, amiket ujjaik alkottak.||19060;18616
17762||.Ézs.2.9||Ezért porba hajoltatják az embert, és megalázzák a férfit, ne bocsáss meg nekik.||
17763||.Ézs.2.10||Menj be a kősziklába, és rejtőzz el a porba az ÚR félelme elől és fenségének dicsősége elől.||18218
17764||.Ézs.2.11||A kevély szemű embert megaláztatás éri, és a férfi nagyságát porba hajtja, egyedül az ÚR magasztaltatik föl azon a napon.||17822
17765||.Ézs.2.12||Mert eljön a Seregek URának napja mindenki ellen, aki kevély, és magát nagyra tartja, mindenki ellen, aki magát kiemeli, és megalázza őket.||30876;-30878
17766||.Ézs.2.13||És Libánon minden cédrusa ellen, amelyek magasak és kiemelkedőek, és Básán minden tölgyfája ellen.||23096;23097;17951;18004
17767||.Ézs.2.14||Minden magas hegy ellen és minden kiemelkedő halom ellen.||
17768||.Ézs.2.15||Minden magas torony ellen és minden erős kőfal ellen.||
17769||.Ézs.2.16||Minden Tarsís-hajó ellen és minden gyönyörűséges gálya ellen.||18159;21217
17770||.Ézs.2.17||Porba hajtják a kevély embert, és megaláztatás éri a főembereket, és egyedül az ÚR magasztaltatik föl azon a napon.||
17771||.Ézs.2.18||És a bálványok mind semmivé lesznek.||23085
17772||.Ézs.2.19||Bemennek a sziklák barlangjaiba és a föld hasadékaiba az ÚR félelme elől és fenségének dicsősége elől, amikor fölkel, hogy megrettentse a földet.||
17773||.Ézs.2.20||Azon a napon odadobja az ember a vakondoknak és a denevéreknek ezüst- és aranybálványait, amelyeket magának készített, hogy előttük meghajoljon,||18307;18325
17774||.Ézs.2.21||és sziklák üregeibe és a szirtek hasadékaiba menekül az ÚR félelme elől és az ő fenségének dicsősége elől, amikor fölkel, hogy megrettentse a földet.||
17775||.Ézs.3.1||Ne bízzatok hát az emberben, akinek csak egy lehelet van az orrában, mert ugyan mire becsülhető ő?||37;15665;15943;16413
17776||.Ézs.3.2|Jeruzsálem nyomorúsága az ítélet idején|Mert íme, az Úr, a Seregek URa megvonja Jeruzsálem és Júda ellátását és támaszát, a támaszt, amelyet a kenyér és a víz jelent,||3550
17777||.Ézs.3.3||a hőst és a hadakozót, a bírót és a prófétát, a jóst és a vént,||20408;20419;20612;20629
17778||.Ézs.3.4||az ötven ember hadnagyát, a tiszteletre méltó embert, a tanácsost, az ügyes mestert és a varázsláshoz értőt.||
17779||.Ézs.3.5||Gyermekeket adok nekik fejedelemül, és sihederek uralkodnak rajtuk.||17567
17780||.Ézs.3.6||A nép egymást nyomorgatja, egyik ember a másik ellen támad, mindegyik a társa ellen: a gyermek az öreg ellen, a becstelen a tisztességes ellen.||
17781||.Ézs.3.7||Ha valaki megragadja atyja nemzetségéből való rokonát, és azt mondja neki: „Neked még van ruhád, légy fejedelmünk, és légy úrrá e romláson”,||
17782||.Ézs.3.8||ez azon a napon így fog fölkiáltani: „Nem leszek sebkötöző, nincsen házamban sem kenyér, sem ruha, ne tegyetek engem a nép fejedelmévé!”||
17783||.Ézs.3.9||Mert megbotlik Jeruzsálem, és elesik Júda, mivel nyelvük és cselekedeteik az ÚR ellen vannak, és dicsőséges tekintetét ingerlik.||
17784||.Ézs.3.10||Arckifejezésük tesz bizonyságot ellenük, bűneikkel Sodoma módjára kérkednek, nemhogy eltitkolnák. Jaj a lelküknek, mert maguknak szereztek bajt.||444;22255
17785||.Ézs.3.11||Mondjátok az igaznak, hogy jó dolga lesz, mert cselekedetei gyümölcsével élhet.||14506;14831
17786||.Ézs.3.12||Jaj a gonosznak, rossz dolga lesz, mert kezének cselekedete szerint fizetnek neki!||28036;-28039
17787||.Ézs.3.13||Ó, népem! Nyomorgatóid gyermekek, és asszonyok uralkodnak rajtad. Népem! Vezéreid hitetők, és rossz útra viszik lépteidet.||23462;23998;17913
17788||.Ézs.3.14||Előállt perelni az ÚR, és itt áll, hogy ítélje a népeket.||
17789||.Ézs.3.15||Az ÚR ítéletre hívja népe véneit és fejedelmeit: Hiszen ti lelegeltétek a szőlőt, szegénytől rabolt holmi van házaitokban.||17808;17814
17790||.Ézs.3.16||Milyen dolog az, hogy népemet összezúzzátok, és a szegényeket összetöritek? – így szól az Úr, a Seregek URa.||
17791||.Ézs.3.17|Isten elítéli a júdai nőket hiúságuk miatt|Ezt mondja az ÚR: Mivel Sion leányai fölfuvalkodtak, és magasra tartott nyakkal járnak, szemükkel kacsingatnak, finomkodva lépkednek, és lábukkal csengést-bongást keltenek:||
17792||.Ézs.3.18||megkopaszítja az ÚR Sion leányainak fejét, és fölfedi mezítelenségüket.||
17793||.Ézs.3.19||Azon a napon eltávolítja az ÚR ékességeiket, lábpereceiket, fejdíszüket és a holdacskákat,||
17794||.Ézs.3.20||a fülbevalókat, a karpereceket és fátylakat,||
17795||.Ézs.3.21||a pártákat, a lábláncokat, az öveket, az illatos szelencéket és amuletteket,||
17796||.Ézs.3.22||a gyűrűket és orrpereceket,||
17797||.Ézs.3.23||az ünneplőruhákat, a palástokat, a nagy kendőket és az erszényeket,||
17798||.Ézs.3.24||a tükröket, a gyolcsingeket, a fejfedőket és a vállkendőket.||
17799||.Ézs.3.25||Akkor a balzsamillat helyén büdösség és az öv helyén kötél lesz, a bodorított haj helyén kopaszság, a szép köpeny helyén zsákruha, a szépség helyén pedig homlokra sütött bélyeg lesz.||
17800||.Ézs.3.26||Férfiaid fegyver által hullnak el és vitézeid harcban.||
17801||.Ézs.3.27||Szomorkodnak és gyászolnak a kapukban, és kifosztva ülnek a földön.||20378;20400;-20403
17802||.Ézs.3.28||Hét asszony ragad meg egy férfit azon a napon, és azt mondja: A saját kenyerünket esszük, és a magunk ruhájába öltözünk, csak hadd viseljük nevedet! Vedd le rólunk gyalázatunkat!||315;1406;853;18795;7218
17803||.Ézs.4.1|Az új Jeruzsálem dicsősége|Azon a napon az ÚR sarjadéka ékes és dicsőséges lesz, és a föld gyümölcse pompás és díszes lesz Izráel maradékának.||23026;23027;19556;19857;22987
17804||.Ézs.4.2||Aki Sionban megmarad, és Jeruzsálemben életben marad, azt szentnek hívják, mindazokat, akik a jeruzsálemiek közül az élők közé vannak följegyezve.||18765
17805||.Ézs.4.3||Ha lemossa az Úr Sion leányainak undokságát, és tisztára mossa Jeruzsálem vérét az ítélet lelkével, a megégetés lelkével,||17747;18228
17806||.Ézs.4.4||akkor az ÚR Sion hegyének minden helye és gyülekezete fölé nappal felhőt és ködöt, éjjel pedig fényesen lángoló tüzet teremt, mindezek fölött pedig dicsősége lesz az oltalom.||1888;23115;23121
17807||.Ézs.4.5||Sátor lesz árnyékul nappal a hőség ellen, oltalom és rejtek szélvész és eső elől.||
17808||.Ézs.5.1|Dal a terméketlen szőlőről|Hadd énekeljek kedvesemről, egy dalt szerelmesem szőlőjéről! Kedvesemnek szőlője volt dúsan termő hegyoldalon.||19053;23926;25855
17809||.Ézs.5.2||Fölásta és megtisztította a kövektől, nemes vesszővel ültette be, közepére tornyot építtetett, és sajtót is vágatott bele. Várta, hogy majd jó szőlőt terem, de vadszőlőt termett!||
17810||.Ézs.5.3||Most azért, Jeruzsálem lakói és Júda férfiai, ítéljetek köztem és szőlőm között!||
17811||.Ézs.5.4||Mit kellett volna még tennem szőlőmmel, amit nem tettem meg vele? Vártam, hogy jó szőlőt teremjen, miért termett vadszőlőt?||
17812||.Ézs.5.5||Azért most tudatom veletek, hogy mit teszek szőlőmmel: Lerontom kerítését, hogy lelegeljék, elbontom kőfalát, hogy eltapossák.||15267;15268
17813||.Ézs.5.6||Parlagon hagyom: nem metszik és nem kapálják meg, tövis és gaz veri föl. A fellegeknek is parancsolok, hogy ne adjanak rá esőt.||
17814||.Ézs.5.7||A Seregek URának szőlője pedig Izráel háza, és Júda férfiai az ő gyönyörűséges ültetvénye. Jogőrzésre várt, de jogorzás lett; igazságra, de keserű kiáltás lett!||19778
17815||.Ézs.5.8|Jaj a dőzsölő gazdagoknak|Jaj azoknak, akik házat házhoz ragasztanak, és mezőt mező mellé foglalnak, míg egy hely sem marad, és csak ti magatok laktok itt e földön!||22664
17816||.Ézs.5.9||Fülem hallatára mondta a Seregek URa, hogy a sok ház pusztává lesz, a nagyok és szépek lakatlanok lesznek.||
17817||.Ézs.5.10||Mert tíz hold szőlő egy bát bort ereszt, és egy hómer mag egy vékát terem.||
17818||.Ézs.5.11||Jaj azoknak, akik korán reggel részegítő ital után futkosnak, estig mulatnak, és bor hevíti őket!||17141;17142
17819||.Ézs.5.12||Citera, lant, dob, síp és bor van lakomájukon, de az ÚR dolgaival nem törődnek, és nem látják keze cselekedeteit.||14319;22522;22523;22526
17820||.Ézs.5.13||Ezért fogságba megy népem, mivel értelem nélkül való. Éhen halnak főemberei, a nép pedig szomjúságtól eped el.||
17821||.Ézs.5.14||Ezért szélesre tátja torkát a sír, végtelen szélesre nyitja a száját, és leszállnak belé a főemberek és a sokaság, a zajongók és az örvendezők.||
17822||.Ézs.5.15||Porig kell hajolnia az embernek, megalázkodik a férfi, és lesütik a szemüket a büszkék.||17764;17770
17823||.Ézs.5.16||De magasztos lesz a Seregek URa, amikor ítél, és a szent Isten szentnek bizonyul igazságban.||18186
17824||.Ézs.5.17||Bárányok legelnek ott, mint legelőjükön, és a gazdagok romjain idegenek élnek!||
17825||.Ézs.5.18||Jaj azoknak, akik a vétket a gonoszság köteleivel vonszolják, és a bűnt mint szekeret, köteleken,||
17826||.Ézs.5.19||akik ezt mondják: Siessen, és tegye hamar a dolgát, hadd lássuk; közeledjen és jöjjön el Izráel Szentjének a terve, hadd ismerjük meg!||30593
17827||.Ézs.5.20||Jaj azoknak, akik a gonoszt jónak mondják, és a jót gonosznak, akik a sötétséget világossággá és a világosságot sötétséggé teszik, akik a keserűt édessé, az édeset pedig keserűvé teszik!||
17828||.Ézs.5.21||Jaj azoknak, akik bölcseknek látszanak önmaguk előtt, és magukat eszesnek tartják!||16530;28329
17829||.Ézs.5.22||Jaj azoknak, akik hősök a borivásban, és híresek a részegítő ital keveréséről,||
17830||.Ézs.5.23||akik vesztegetésért igaznak mondják a gonoszt, és az igazak igazságát elfordítják!||16956
17831||.Ézs.5.24||Ezért amint a tarlót megemészti a tűz nyelve, és az égő széna összeomlik, úgy rothad el gyökerük, és virágjuk elszáll, mint a por. Mert megvetették a Seregek URának törvényét, és megutálták Izráel szentjének beszédét.||13294;22455;23206
17832||.Ézs.5.25||Ezért gerjedt föl népe ellen az ÚR haragja, hogy fölemelte rá kezét és megverte. A hegyek megrendültek, és holttestük szemétként fekszik az utcán. Mindezzel nem múlt el haragja, és keze még föl van emelve.||17908;-17913
17833||.Ézs.5.26||Jelt ad egy távoli népnek, és füttyszóval előhívja a föld határáról, és íme, az sietve, gyorsan eljön.||
17834||.Ézs.5.27||Nem lesz köztük egyetlen elfáradt és botladozó sem. Nem szunnyad egy sem, és nem alszik, derekának öve sem oldódik meg, és nem szakad el saruja szíja sem.||
17835||.Ézs.5.28||Nyilai élesek, és minden íja kifeszítve, lovainak patája olyan, mint a kovakő, és kocsikerekei, mint a forgószél.||
17836||.Ézs.5.29||Ordítása, mint az oroszláné, úgy ordít, mint az oroszlánkölykök, morog, és prédát ragad, elviszi, és nincs, aki elvegye tőle.||19047;19101;15105
17837||.Ézs.5.30||Rámordul azon a napon, mint a tenger morajlása. Ha pedig valaki az országra néz, íme, ott sűrű sötétség van, és a világosság elsötétedik a fellegektől!||17897
17838||.Ézs.6.1|Ézsaiás elhívatása|Abban az esztendőben, amikor meghalt Uzzijjá király, láttam az Urat magasra emelt trónon ülve, és palástja betöltötte a templomot.||
17839||.Ézs.6.2||Szeráfok álltak fölötte, mindegyiknek hat-hat szárnya volt. Kettővel az arcát fedte be, kettővel a lábait, kettővel pedig repült.||30844
17840||.Ézs.6.3||Így kiáltott egyik a másiknak: Szent, szent, szent a Seregek URa, dicsőségével teljes az egész föld!||
17841||.Ézs.6.4||Az ajtó küszöbei megrendültek a kiáltó hangjától, és a ház megtelt füsttel.||8997
17842||.Ézs.6.5||Akkor azt mondtam: Jaj nekem, elvesztem, mivel tisztátalan ajkú vagyok, és tisztátalan ajkú nép között lakom! Hiszen a Királyt, a Seregek URát látták szemeim!||2187;2493;6906;19107
17843||.Ézs.6.6||És hozzám repült az egyik szeráf, kezében parázs volt, amelyet fogóval vett le az oltárról.||
17844||.Ézs.6.7||Megérintette vele a számat, és azt mondta: Íme, ez megérintette ajkadat: vétked el van véve, és bűnöd meg van bocsátva.||19022;22098
17845||.Ézs.6.8||Majd az Úr szavát hallottam, aki ezt mondta: Kit küldjek el, és ki megy el nekünk? Én azt mondtam: Íme, itt vagyok én, küldj el engem!||
17846||.Ézs.6.9||Ő így szólt: Menj, és mondd meg e népnek: Hallván halljatok, és ne értsetek, s látván lássatok, de ne ismerjetek!||18568;19146;23621;27993
17847||.Ézs.6.10||Kövérítsd meg e nép szívét, dugd be a fülét, és kösd be a szemét: ne lásson szemével, ne halljon fülével, ne értsen szívével, hogy meg ne térjen, és meg ne gyógyuljon!||
17848||.Ézs.6.11||Erre én így szóltam: Meddig tart ez, Uram? Ő így felelt: Míg a városok el nem pusztulnak, és lakatlanná nem lesznek, a házakban pedig nem lesz ember, a föld pedig puszta nem lesz.||
17849||.Ézs.6.12||Az ÚR messze elveti az embert, és nagy pusztaság lesz a földön.||
17850||.Ézs.6.13||Ha marad még rajta egy tized, újra elpusztul az is. De ahogy a cserfának és a tölgyfának megmarad a tönkje kivágás után: a tönkjük szent mag lesz!||
17851||.Ézs.7.1|A szír-efraimi háború|Történt pedig a Júda királyának, Áháznak napjaiban, aki Jótámnak, Uzzijjá fiának a fia volt, hogy eljött Recín, Arám királya és Pekah, Remaljá fia, Izráel királya Jeruzsálem ellen, hogy megostromolja, de nem tudták bevenni.||9966;9970;11767
17852||.Ézs.7.2||Hírül vitték ezt Dávid házának, és jelentették: Arám egyesült Efraimmal! Erre úgy reszketni kezdett a király szíve és népének szíve, ahogyan az erdő fái reszketnek a szélben.||
17853||.Ézs.7.3||De az ÚR azt mondta Ézsaiásnak: Menj ki, te és a fiad, Seárjásúb Áház elé a Felső-tó csatornájának végéhez, a Ruhafestők mezejéhez vivő útra,||10043;11878;-11893;18400
17854||.Ézs.7.4||és mondd meg neki: Vigyázz, és légy nyugodt, ne félj! Ne lágyuljon meg a szíved e két füstölgő üszkös fadarab miatt, Recínnek, az aráminak és Remaljá fiának fölgerjedt haragja miatt!||
17855||.Ézs.7.5||Mert gonoszt tervelt ki ellened Arám, Efraim és Remaljá fia, ezt mondva:||
17856||.Ézs.7.6||Menjünk Júda ellen, félemlítsük meg, és kapcsoljuk magunkhoz, és tegyük királlyá fölötte Tábal fiát.||15303;-15305
17857||.Ézs.7.7||De az ÚR Isten így szól: Nem valósul meg, és nem úgy lesz!||
17858||.Ézs.7.8||Mert Arám feje Damaszkusz, és Damaszkusz feje Recín, és még hatvanöt esztendő, és elpusztul Efraim, és nem lesz többé nép.||
17859||.Ézs.7.9||Efraim feje pedig Samária, és Samária feje Remaljá fia. Ha nem hisztek, bizony nem maradtok meg!||14040;14472;14551
17860||.Ézs.7.10|Az Immánuél-jövendölés|Azután így szólt az ÚR Áházhoz:||
17861||.Ézs.7.11||Kérj jelt Istenedtől, az ÚRtól, kérj a mélységből vagy föntről a magasból!||
17862||.Ézs.7.12||Mikor azután Áház így szólt: „Nem kérek, és nem kísértem az URat!”,||5102;23283
17863||.Ézs.7.13||akkor azt mondta a próféta: Halld meg hát, Dávid háza! Hát nem elég, hogy embereknek okoztok bosszúságot, még Istenemet is bosszantjátok?||
17864||.Ézs.7.14||Ezért maga az ÚR ad jelt nektek: Íme, a szűz fogan méhében, és fiút szül, és Immánuelnek nevezik őt.||23234;24991
17865||.Ézs.7.15||Vajat és mézet eszik, míg megtanulja a gonoszt elvetni és a jót választani.||
17866||.Ézs.7.16||Mert mielőtt e gyermek megtanulná elvetni a gonoszt és a jót választani, pusztává lesz az a föld, amelynek két királyától reszketsz.||
17867||.Ézs.7.17||Az ÚR pedig oly napokat fog hozni rád, népedre és atyád házára, amilyenek még nem voltak, mióta Efraim elszakadt Júdától: elhozza Asszíria királyát.||10039;10049
17868||.Ézs.7.18||Azon a napon füttyent az ÚR a legyeknek Egyiptom folyóvize mellett és a méheknek Asszíria földjén,||
17869||.Ézs.7.19||s mind eljönnek, és letelepszenek a mély völgyekben, a sziklák hasadékaiban, minden tövisbokron és minden legelőn.||
17870||.Ézs.7.20||Azon a napon leborotválja az Úr a folyamon túl bérelt borotvával, Asszíria királya által a fejet és a lábak szőrét, sőt a szakállt is levágja.||
17871||.Ézs.7.21||Azon a napon mindenki csak egy fejőstehenet és két juhot tart,||
17872||.Ézs.7.22||de a sok tej miatt vajat eszik: mert vajat és mézet eszik, aki csak megmaradt e földön.||
17873||.Ézs.7.23||Azon a napon minden helyet, ahol ezer szőlőtő ezer sékelt ért, tövis és gaz ver föl.||
17874||.Ézs.7.24||Nyilakkal és íjjal jár ott az ember, mivel tövis és gaz veri föl az egész földet.||
17875||.Ézs.7.25||Sőt a hegyekre sem mennek föl, ahol azelőtt kapáltak, mert félni fognak a tövistől és a gaztól. Mindez ökrök legelője lesz, és juhok járnak rajta.||
17876||.Ézs.8.1|Ézsaiás fiának jelképes neve|Ezt mondta nekem az ÚR: Végy magadnak egy nagy írótáblát, és írd föl rá közönséges írással: hamar a zsákmányra és gyorsan a prédára!||22817;18293
17877||.Ézs.8.2||Hű tanúkul választom magamnak Úrijjá papot és Zekarjáhút, Jeberekjáhú fiát.||
17878||.Ézs.8.3||És bementem a prófétaasszonyhoz, aki fogant, és fiút szült. Akkor azt mondta nekem az ÚR: Nevezd így: „Hamar a zsákmányra és gyorsan a prédára!”||
17879||.Ézs.8.4||Mert mielőtt e gyermek ki tudja mondani: apám és anyám, Damaszkusz gazdagságát és Samária prédáját elviszi Asszíria királya.||9956;9974
17880||.Ézs.8.5|Ítélet és ígéret|Majd az ÚR ismét szólt hozzám, és azt mondta:||
17881||.Ézs.8.6||Mivel megvetette e nép a Silóah lassan folyó vizét, és Recínnek meg Remaljá fiának örvendezik,||
17882||.Ézs.8.7||ezért íme, rájuk hozza az Úr a folyó mindent elsöprő vizét, Asszíria királyát és annak minden hatalmát. Kilép mindenütt a medréből, és partjain túl árad.||16172;15002
17883||.Ézs.8.8||Betör Júdába, elárasztja, és átzúdul rajta, és nyakig ér, szétterjesztett szárnyai ellepik földed egész szélességét, ó, Immánuel!||
17884||.Ézs.8.9||Háborogjatok csak, népek, rettenjetek meg, figyeljetek, akik messze földön laktok! Készüljetek és megrettentek majd, készüljetek és megrettentek majd!||
17885||.Ézs.8.10||Tanácskozzatok csak, de hiábavaló lesz, beszéljétek csak meg, úgysem megy végbe, mert Isten velünk van!||17852;17855;-17857;14393;14641;-14646
17886||.Ézs.8.11||Mert így szólt hozzám az ÚR, amikor rajtam volt erős keze, hogy tanítson engem, hogy ne járjak e nép útján:||20534;21465
17887||.Ézs.8.12||Ti ne mondjátok összeesküvésnek azt, amit e nép összeesküvésnek mond, és amitől fél, attól ti ne féljetek, és ne rettegjetek!||
17888||.Ézs.8.13||A Seregek URát, őt tartsátok szentnek, őt féljétek és rettegjétek!||
17889||.Ézs.8.14||És ő szent hellyé lesz nektek, de megütközés köve és botránkozás sziklája lesz Izráel két házának, Jeruzsálem lakosainak pedig csapda és háló.||28256
17890||.Ézs.8.15||Sokan megbotlanak közülük, elesnek és összetörnek, csapdába esnek, és az megfogja őket.||23935;-23937;30474
17891||.Ézs.8.16|A próféta hisz jövendölése igazában|Zárd le e bizonyságtételt, és pecsételd le e tanítást tanítványaimnak!||22054;22152;22157;30848;30849;30850
17892||.Ézs.8.17||Én pedig várom az URat, aki elrejtette arcát Jákób háza elől, és benne bízom.||18708;18737;22738;14547;14131
17893||.Ézs.8.18||Íme, itt vagyok én és a gyermekek, akiket az ÚR adott nekem, jelül és csodául vagyunk Izráelben. A Sion hegyén lakozó Seregek URától vagyunk mi!||30057
17894||.Ézs.8.19|A babona büntetése|Ha azt mondják nektek: Tudakozódjatok a halottidézőktől és a jövendőmondóktól, akik mormolnak és suttognak – hát nem Istenétől tudakozódik-e a nép? Az élők felől a holtaktól kell-e tudakozódni?||3345;5395;5396;7950;-7958;18265
17895||.Ézs.8.20||A tanításra és bizonyságtételre hallgassatok! Aki nem ezt mondja, annak nincs hajnala.||
17896||.Ézs.8.21||Az ilyen szorongva és éhezve fog bolyongani a földön. Ha pedig megéhezik, haragra gerjed, és megátkozza királyát és Istenét: fölfelé néz,||
17897||.Ézs.8.22||aztán a földre tekint, és íme, mindenütt nyomor, sötétség és szorongató homály, ő pedig ki lesz taszítva a sűrű sötétbe.||26684
17898||.Ézs.9.1||De nem lesz mindig sötét ott, ahol most szorongattatás van. Először megalázta Zebulon és Naftáli földjét, de azután megdicsőíti a tengerhez vivő utat, a Jordán túlsó oldalát és a népek határát.||17895;23289;-23292
17899||.Ézs.9.2|A Messiás uralkodása|A nép, amely sötétségben jár, nagy világosságot lát. Akik a halál árnyékának földjén laknak, azok fölött fény ragyog föl.||18549;18217;18890
17900||.Ézs.9.3||Te megsokasítod e népet, nagy örömöt szerzel neki, és úgy örvendeznek előtted, mint ahogy az aratók örülnek, és úgy vigadoznak, mint amikor zsákmányt osztanak.||16184;13976;14963;16126
17901||.Ézs.9.4||Mert terhes igáját és háta vesszejét, nyomorgatójának botját összetöröd, mint Midján napján.||6716;-6719;17944;15309
17902||.Ézs.9.5||Mert a vitézek harci saruja és vérrel szennyezett öltözete elég, és tűz eledele lesz.||
17903||.Ézs.9.6||Mert egy gyermek születik nekünk, fiú adatik nekünk, és az uralom az ő vállán lesz. Így nevezik: Csodálatos Tanácsadó, Erős Isten, Örökkévaló Atya, Békesség Fejedelme!||24992;25050;25051;19556;19557
17904||.Ézs.9.7||Uralma növekedésének és békéjének nem lesz vége Dávid trónján és királysága fölött, mert fölemeli és megerősíti azt jogosság és igazság által, mostantól fogva mindörökké. A Seregek URának féltő szeretete teszi ezt.||17749;18452;10094
17905||.Ézs.9.8|Isten megbünteti Izráelt|Beszédet küldött az ÚR Jákóbnak, és lehullott az Izráelben,||
17906||.Ézs.9.9||hogy megtudja az egész nép, Efraim és Samária lakosai, akik ezt mondják kevélyen és fölfuvalkodva:||
17907||.Ézs.9.10||A téglafalak leomlottak, de mi faragott kőből újraépítjük. Fügefákat vágtak ki, de mi cédrusokat ültetünk a helyükre.||
17908||.Ézs.9.11||Ám az ÚR szorongatókat támaszt ellenük Recínből, és rájuk uszítja ellenségeit.||9974
17909||.Ézs.9.12||Az arámiakat elölről és a filiszteusokat hátulról, és ők falják Izráelt teli szájjal. De mindezzel még nem múlt el haragja, és keze még föl van emelve.||9956;17832
17910||.Ézs.9.13||Hiszen e nép nem tért meg ahhoz, aki őt megverte, nem keresték a Seregek URát.||19128
17911||.Ézs.9.14||Ezért kivágja az ÚR Izráelből a fejet és a farkat, a pálmaágat és a kákát egy napon.||17777;17778
17912||.Ézs.9.15||A vén és a főember a fej, a farok pedig az a próféta, aki hazugságot szól.||
17913||.Ézs.9.16||Mert e nép vezérei tévelygésbe vitték a népet, és elvesztek, akiket vezettek.||17787;19170;23998
17914||.Ézs.9.17||Ezért ifjainak sem örvend az Úr, árváin és özvegyein sem könyörül. Mert mindnyájan istentelenek és gonosztevők, és minden száj bolondságot beszél. De mindezzel még nem múlt el haragja, és keze még föl van emelve.||
17915||.Ézs.9.18||Mert fölgerjedt a gonoszság, mint a tűz, megemészti a tövist és a gazt, és meggyújtja a sűrű erdőt, és fölfelé gomolyog, mint egy füstoszlop.||18681;23271
17916||.Ézs.9.19||A Seregek URának haragja miatt égett a föld, a nép pedig tűz martaléka lett. Senki sem könyörül testvérén.||17983;17984;19409;19412
17917||.Ézs.9.20||Vág abból, ami jobbra van, de éhes marad, majd eszik abból, ami balra van, de nem elégszik meg. Mindnyájan karjuk húsát eszik,||19483
17918||.Ézs.9.21||Manassé Efraimot és Efraim Manassét, s mindketten fölkelnek Júda ellen. De mindezzel még nem múlt el haragja, és keze még föl van emelve.||
17919||.Ézs.10.1|A gonosz vezetők ítélete|Jaj azoknak, akik gonosz rendeleteket hoznak, és a jegyzőknek, akik elnyomó rendeleteket jegyeznek be,||23998;-24014
17920||.Ézs.10.2||mert a gyöngéket elriasztják a törvénykezéstől, és elrabolják népem szegényeinek igazságát. Az özvegyek prédául lesznek nekik, az árvák pedig zsákmányul.||22452;22554;22671
17921||.Ézs.10.3||De vajon mit fogtok tenni a meglátogatás és a messziről rátok jövő pusztulás napján? Kihez futtok segítségért, és hol hagyjátok dicsőségeteket?||17867;-17870;22735;25546
17922||.Ézs.10.4||Bizony nem marad más, mint a foglyok közé esni vagy a megöltek közé hullani. Mindezzel még nem múlt el haragja, és keze még föl van emelve.||
17923||.Ézs.10.5|Isten megalázza a gőgös Asszíriát|Jaj Asszíriának, haragom botjának, mert kezében van fölindulásom vesszeje!||
17924||.Ézs.10.6||Istentelen nemzet ellen küldöm őt, és haragom népe ellen rendeltem, hogy prédát szerezzen, zsákmányt ejtsen, és eltapossa, mint az utca sarát.||
17925||.Ézs.10.7||De ő nem így vélekedik, szíve nem így gondolja, mert szíve szerint pusztítani akar, és sok népet kigyomlálni.||22960;20261;20303;20304;16297;10050;-10059
17926||.Ézs.10.8||Mert így szól: Vezéreim nem mind királyok-e?||
17927||.Ézs.10.9||Nem járt-e Kalnó ugyanúgy, mint Karkemis és Hamát, mint Arpád és Samária és mint Damaszkusz?||10060;9991;9974
17928||.Ézs.10.10||Ahogyan kezem elérte a bálványok országait, noha több faragott képük volt, mint Jeruzsálemnek és Samáriának,||18416;18417
17929||.Ézs.10.11||vagy ahogyan Samáriával és bálványaival cselekedtem, úgy cselekszem majd Jeruzsálemmel és bálványképeivel.||
17930||.Ézs.10.12||Ezért ha majd befejezi az Úr minden dolgát Sion hegyén és Jeruzsálemben, meglátogatja az asszíriai király nagyravágyó szívének gyümölcsét és kevély szemének dicsekvését.||17925;20251
17931||.Ézs.10.13||Mert azt mondta: Kezem erejével tettem ezt és saját bölcsességemmel, mivel okos vagyok. Elmozdítottam a népek határait, kincseiktől megfosztottam őket, és mint erős, letaszítottam a magasan ülőket.||
17932||.Ézs.10.14||Kezem elérte a népek kincseit, mint egy fészket, és amilyen könnyen elszedik az elhagyott tojásokat, úgy foglaltam el az egész földet. Nem volt senki, aki szárnyát mozdította, csőrét kinyitotta volna, vagy csak csipogott volna!||
17933||.Ézs.10.15||Dicsekszik-e a fejsze azzal szemben, aki vág vele? Vagy büszkélkedik-e a fűrész azzal szemben, aki húzza? Mintha a bot lengetné azt, aki fölemelte, és a vessző emelné föl azt, aki nem fából való.||17923;18638;18961;28243;28244
17934||.Ézs.10.16||Ezért az Úr, a Seregek URa sorvadást bocsát kövéreire, és dicsősége alatt olyan égés támad, mint a tűzvész.||
17935||.Ézs.10.17||Izráel Világossága tűz gyanánt lesz, és annak Szentje láng gyanánt, amely ég, és megemészti egyazon napon a gazt és a tövisét.||
17936||.Ézs.10.18||Erdejének és kertjének ékességét pedig testestül-lelkestül megemészti, és elsorvad, mint egy beteg.||23096;23097
17937||.Ézs.10.19||Erdeje fáiból oly kevés marad, hogy azokat egy gyermek is össze tudja írni.||
17938||.Ézs.10.20|A maradék megtérése és szabadulása|Azon a napon Izráel maradéka, és aki megmenekült Jákób házából, nem támaszkodik többé nyomorgatóira, hanem az ÚRra, Izráel Szentjére támaszkodik hűségesen.||
17939||.Ézs.10.21||A maradék megtér, Jákób maradéka az erős Istenhez.||28282
17940||.Ézs.10.22||Mert ha annyi lenne is néped, Izráel, mint a tenger homokja, csak a maradéka tér meg. El van határozva a pusztulás, kiárad az igazság!||18237;28250
17941||.Ézs.10.23||Mert előre elhatározott pusztítást visz véghez az Úr, a Seregek URa az egész országban.||
17942||.Ézs.10.24||Azért így szól az Úr, a Seregek URa: Ne félj, népem, Sion lakosa Asszíriától, bár megver téged botjával, és fölemeli rád vesszejét, miként egykor Egyiptom!||
17943||.Ézs.10.25||Mert még egy kevés idő, és megszűnik fölindulásom, és haragom megemészti őket.||22929;22943;22944
17944||.Ézs.10.26||A Seregek URa ostort emel ellenük, ahogyan leverte Midjánt Óreb kőszikláján, és botját a tenger fölé emeli, mint egykor Egyiptomban.||1916;1917;6719;17901
17945||.Ézs.10.27||Azon a napon lekerül terhe válladról és igája nyakadról, a kövérség miatt letörik igája.||
17946||.Ézs.10.28||Ajba jön, átvonul Migrónon, Mikmásnál rakja le harci szerszámait.||
17947||.Ézs.10.29||Átmennek a szoroson, Gebában lesz szálláshelyük. Megrémül Ráma, Saul városa, Gibea elmenekül.||7444
17948||.Ézs.10.30||Kiálts, Gallím leánya, vedd füledbe, Lais és szegény Anatót!||
17949||.Ézs.10.31||Madméná menekül, Gébim lakói mentik övéiket.||
17950||.Ézs.10.32||Még ma Nóbba megy, hogy ott megálljon, és öklét rázza Sion leányának hegye és Jeruzsálem halma ellen!||
17951||.Ézs.10.33||De íme, az Úr, a Seregek URa levagdalja az ágakat rémítő hatalommal, a sudár termetűeket kivágja, és a magasba törőket megalázza.||
17952||.Ézs.10.34||Fejszével vágja ki az erdő sűrű ágait, és megdől a Libánon a Hatalmas által.||23096;23097;18456;10098
17953||.Ézs.11.1|A Messiás békét hoz a földre|Egy vesszőszál hajt ki Isai törzsökéről, és hajtás sarjad gyökereiből.||17850;23026;27453;27454;30852
17954||.Ézs.11.2||Az ÚR lelke nyugszik rajta: a bölcsesség és értelem lelke, a tanács és hatalom lelke, az ÚR ismeretének és félelmének lelke.||23275
17955||.Ézs.11.3||És gyönyörködik az ÚR félelmében, és nem szeme látása szerint ítél, és nem füle hallása szerint bíráskodik.||
17956||.Ézs.11.4||Igazságosan ítél a gyöngék dolgában, és méltányosan bíráskodik a föld szegényei fölött. Megveri a földet szájának botjával, és ajka leheletével megöli a hitetlent.||15055;-15067;12941;29736;30801
17957||.Ézs.11.5||Derekát igazság fogja övezni, csípőjét pedig hűség.||18885
17958||.Ézs.11.6||Akkor majd a farkas a báránnyal lakik, a párduc a kecskegidával hever, a borjú, az oroszlánkölyök és a hízott marha együtt lesznek, és egy kisgyermek őrzi azokat.||18989
17959||.Ézs.11.7||A tehén és a medve legelni fog, kölykeik együtt hevernek, az oroszlán pedig szalmát eszik, mint az ökör.||
17960||.Ézs.11.8||A kisded a viperalyuknál játszadozik, és az alig elválasztott gyermek a mérgeskígyó lyuka felé nyújtogatja kezét.||
17961||.Ézs.11.9||Nem ártanak és nem pusztítanak sehol szentségem hegyén, mert tele lesz a föld az ÚR ismeretével, ahogyan a tengert víz borítja.||21405;19792
17962||.Ézs.11.10||Azon a napon Isai gyökeréhez jönnek majd a népek, aki a népek zászlajaként áll, és nyugalmának helye dicsőséges lesz.||17755;17756;22688;22689;28383;1478;1479;18554
17963||.Ézs.11.11|A szétszórt Izráel összegyűjtése|Azon a napon az Úr másodszor is kinyújtja kezét, hogy megvegye népe maradékát, amely megmaradt Asszíriából, Egyiptomból, Pátrószból, Kúsból, Elámból, Sineárból, Hamátból és a tenger szigeteiről.||
17964||.Ézs.11.12||Zászlót emel a népek előtt, és összegyűjti Izráel elszéledt fiait, egybegyűjti Júda szétszórt leányait a föld négy széléről.||18578;19007;19744;19151
17965||.Ézs.11.13||Megszűnik Efraim irigysége, és kipusztulnak Júdából a gyűlölködők. Efraim nem irigykedik Júdára, és Júda sem támad többé Efraimra.||17918;22172;22173;22703
17966||.Ézs.11.14||A filiszteusok határára repülnek, nyugat felé, és együtt ejtik zsákmányul kelet fiait. Kinyújtják kezüket Edómra és Móábra, nekik engedelmeskednek Ammón fiai.||
17967||.Ézs.11.15||Az ÚR pedig kiszárítja Egyiptom tengerének öblét, és kezét fölemeli az Eufrátesz fölé erős szárító széllel, és hét ágra szabdalja, hogy saruban lehet átkelni rajta.||
17968||.Ézs.11.16||És útja lesz népe maradékának, az Asszíriából megmaradóknak, amint Izráelnek volt, mikor kijött Egyiptom földjéről.||1918
17969||.Ézs.12.1|Istent magasztaló ének|Így szólsz majd azon a napon: Hálát adok neked, URam, mert jóllehet haragudtál rám, de elfordult haragod, és megvigasztaltál engem!||18798;18187;18199;18763
17970||.Ézs.12.2||Íme, Isten az én szabadítóm! Bízom és nem félek, mert erősségem és énekem az ÚR. Az ÚR szabadítómmá lett.||1922;15949
17971||.Ézs.12.3||Örömmel merítek vizet a szabadulás forrásából.||
17972||.Ézs.12.4||Így szóltok majd azon a napon: Adjatok hálát az ÚRnak, magasztaljátok nevét, hirdessétek a népek közt nagyságos dolgait, mondjátok, hogy nagy az ő neve!||14923;15936;15717;10830;-10832
17973||.Ézs.12.5||Mondjatok éneket az ÚRnak, mert nagy dolgot cselekedett, tudja meg ezt az egész föld!||
17974||.Ézs.12.6||Kiálts és örvendj, Sion lakója, mert nagy közöttetek Izráel Szentje!||
17975||.Ézs.13.1|Jövendölés Babilónia pusztulásáról|Jövendölés Babilónia ellen, amelyet Ézsaiás, Ámóc fia látott.||
17976||.Ézs.13.2||Emeljetek zászlót a kopár hegyen, hangosan kiáltsatok nekik, intsetek kezetekkel, hogy vonuljanak be a fejedelmek kapuin!||17833;20234;-20236
17977||.Ézs.13.3||Parancsoltam megszentelt vitézeimnek, és elhívtam erős harcosaimat haragom végrehajtására, azokat, akik büszkén örvendenek nekem.||17991;17993
17978||.Ézs.13.4||Zúgás hallatszik a hegyeken, nagy néptömeg zajongásához hasonló. Királyságok népeinek zúgása, összegyűlt nemzeteké. A Seregek URa megszemléli a harci sereget.||
17979||.Ézs.13.5||Messze földről jönnek, az ég végéről: az ÚR és haragjának eszközei, hogy elpusztítsák az egész országot.||20258;17923;17924;17925
17980||.Ézs.13.6||Jajgassatok, mert közel az ÚR napja, mint a Mindenható pusztítása, úgy jön el.||22373;30878
17981||.Ézs.13.7||Ezért elerőtlenedik minden kéz, és elolvad minden ember szíve.||5935;5981;6441;20661
17982||.Ézs.13.8||Megrémülnek, kínok és fájdalmak fogják el őket, és szenvednek, mint a szülő asszony; megütközve nézik egymást, és arcuk lángba borul.||18106;14669;20218;20276
17983||.Ézs.13.9||Íme, az ÚR napja jön kegyetlen fölindulással és fölgerjedt haraggal, hogy a földet pusztasággá tegye, és elveszítse róla a bűnösöket.||18219
17984||.Ézs.13.10||Az ég csillagai és csillagzatai nem ragyogtatják fényüket, a nap sötét lesz, amikor fölkel, és a hold fénye nem tündököl.||18375;22388;22557;24053
17985||.Ézs.13.11||Megbüntetem a földön a bűnt és a gonoszok vétkét, véget vetek a felfuvalkodottak kevélységének, és az erőszakoskodók gőgjét megalázom.||17930;20262;21934
17986||.Ézs.13.12||Ritkábbá teszem az emberek számát a színaranynál és a férfit Ofír aranyánál.||
17987||.Ézs.13.13||Ezért megrendítem az egeket, és megindul helyéről a föld is a Seregek URának fölindulása miatt, fölgerjedt haragjának napján.||22928
17988||.Ézs.13.14||Mint az űzött gazella és mint a pásztor nélküli nyáj, mindenki visszatér népéhez, és a maga földjére fut.||
17989||.Ézs.13.15||Mindenkit, akit ott találnak, leszúrnak, és akit megfognak, fegyver által hull el.||
17990||.Ézs.13.16||Kisdedeiket szemük előtt földhöz vágják, házaikat kirabolják, és feleségüket megszeplősítik.||16297;22306;22349
17991||.Ézs.13.17||Íme, fölindítom ellenük a médeket, akiket nem érdekel az ezüst, és az aranyban sem gyönyörködnek.||18630;-18633;20307
17992||.Ézs.13.18||Íjaik leterítik az ifjakat, és nem könyörülnek a méh gyümölcsén, nem szánja szemük a fiakat.||9741;9943
17993||.Ézs.13.19||Olyan lesz Babilón, a királyságok dísze, a káldeusok büszke ékessége, mint amilyen Sodoma és Gomora lett, amikor Isten elpusztította.||482;17731
17994||.Ézs.13.20||Nem telepednek le ott soha többé, és nemzedékről nemzedékre lakatlan marad. Nem von sátrat ott az arábiai, és pásztorok sem tanyáznak ott,||20272;18384
17995||.Ézs.13.21||hanem vadak heverésznek, és baglyok töltik be házaikat, struccok laknak ott, és vadkecskék szökdelnek.||3242;11431
17996||.Ézs.13.22||Hiénák üvöltenek palotáikban, mulatóhelyeiken pedig sakálok. Nemsokára eljön az ideje, nem késnek napjai.||
17997||.Ézs.14.1|Gúnydal a babiloni király bukásáról|Azután megkönyörül az ÚR Jákóbon, és ismét Izráelt választja, és nyugalmat ad nekik földjükön. Jövevények társulnak hozzájuk, és Jákób házához csatlakoznak.||
17998||.Ézs.14.2||Fölkarolják őket a népek, és elviszik őket lakhelyükre, Izráel pedig tulajdonává teszi őket az ÚR földjén, szolgáivá és szolgálóivá. Foglyaik lesznek a fogságba ejtőik, és uralkodnak az őket nyomorgatókon.||
17999||.Ézs.14.3||És azon a napon, amelyen nyugalmat ad neked az ÚR fáradságodtól és nyomorúságodtól és attól a kemény szolgálattól, amellyel szolgálnod kellett,||
18000||.Ézs.14.4||e gúnydalt énekled Babilón királya fölött, és így szólsz: Vége lett a nyomorgatónak, vége lett az elnyomásnak!||
18001||.Ézs.14.5||Eltörte az ÚR a gonoszok pálcáját, az uralkodók vesszejét.||
18002||.Ézs.14.6||Aki népeket vert dühében szüntelen veréssel, aki haragjában nemzeteket igázott le, azt most föltartóztathatatlanul kergetik.||
18003||.Ézs.14.7||Megnyugodott, csöndes az egész föld, ujjongva énekelnek.||
18004||.Ézs.14.8||Még a ciprusok is örvendenek, a Libánon cédrusai ezt mondják: Mióta ledőltél, nem jön favágó ellenünk.||18444
18005||.Ézs.14.9||Megrendül miattad ott lenn a Seol, látva, hogy közeledsz, fölriasztja miattad árnyait, a föld minden hatalmasát, fölkelti trónjukról a népek királyait.||
18006||.Ézs.14.10||Mind megszólalnak, és ezt mondják neked: Erőtlenné lettél te is, miként mi, hozzánk hasonlóvá lettél!||
18007||.Ézs.14.11||A Seolba hanyatlott kevélységed és lantjaid zengése, férgek lettek fekvőhelyed, és pondrók a takaród!||13276
18008||.Ézs.14.12||Miként hullottál le az égből, fényes csillag, hajnal fia? Lehullottál a földre, aki népeken tapostál!||
18009||.Ézs.14.13||Holott ezt mondtad szívedben: Az égbe megyek föl, Isten csillagai fölé helyezem trónomat, és az összegyülekezés hegyén telepszem meg, messze északon.||17931;18444;29732
18010||.Ézs.14.14||A magas felhők fölé megyek föl, és hasonló leszek a Magasságoshoz.||
18011||.Ézs.14.15||Pedig a Seolba szállsz alá, a sírgödör mélységébe!||
18012||.Ézs.14.16||Akik csak látnak, rád tekintenek, és elgondolkoznak: Ez lenne a föld ama háborgatója, aki királyságokat rendített meg?||
18013||.Ézs.14.17||Aki a földkerekséget pusztasággá tette, városait lerontotta, és foglyait nem bocsátotta haza?||
18014||.Ézs.14.18||A népek minden királya dicsőségben nyugszik, mindegyik a maga sírjában,||
18015||.Ézs.14.19||de téged messzire dobnak a sírodból, mint valami hitvány gallyat. Befednek a meggyilkoltak, a karddal átszúrtak, a sziklasírba leszállók, mint valami eltaposott holttestet.||
18016||.Ézs.14.20||Nem úgy lesz temetésed, mint nekik, mert elpusztítottad földedet, megölted népedet. Nem emlegetik soha többé a gonoszok ivadékát.||18136;13295;-13299
18017||.Ézs.14.21||Készítsetek vágóhidat fiainak atyáik vétkéért, hogy föl ne keljenek, ne örököljék e földet, és ne töltsék be városokkal e föld színét!||
18018||.Ézs.14.22||Fölkelek ellenük, így szól a Seregek URa, és kivágom Babilón nevét és maradékát, ivadékait és utódait – ezt mondja az ÚR.||
18019||.Ézs.14.23||Sündisznók birtokává és állóvizek tócsájává teszem, és elsöpröm a pusztítás söprűjével – mondja a Seregek URa.||
18020||.Ézs.14.24||Megesküdött a Seregek URa, és azt mondta: Úgy lesz, ahogy elgondoltam, úgy megy végbe, ahogy elhatároztam:||
18021||.Ézs.14.25||összetöröm Asszíriát földemen, megtaposom hegyeimen, és eltávozik róluk igája, terhe eltávozik vállukról.||17901;17945
18022||.Ézs.14.26||Ez az elvégzett tanács az egész föld felől, és ez az a fölemelt kéz minden nép fölött.||17909;17922;17832
18023||.Ézs.14.27||Mert a Seregek URa határozott így, és ki gátolhatja meg? Keze föl van emelve, ki fordíthatja el?||
18024||.Ézs.14.28|A filiszteusokat utoléri az ítélet|Áház király halála évében hangzott el ez a jövendölés.||
18025||.Ézs.14.29||Ne örvendj oly nagyon, Filisztea, hogy eltört a téged verő vesszeje, mert a kígyó gyökeréből vipera támad, és gyümölcse repülő sárkány lesz.||
18026||.Ézs.14.30||De a szegények elsőszülöttei legelésznek, és a szűkölködők biztonságban nyugszanak. Ám a te gyökeredet éhínséggel pusztítom ki, és maradékodat megölöm.||
18027||.Ézs.14.31||Jajgass, kapu, kiálts, város! Rettegj, egész Filisztea, mert füst jön észak felől, és nem marad el seregeiből senki sem!||17833
18028||.Ézs.14.32||Mit kell majd felelni a nép követeinek? Azt, hogy az ÚR vetette meg Sion alapját, és ott találnak oltalmat népe szegényei.||
18029||.Ézs.15.1|Jövendölés Móáb ellen|Jövendölés Móáb ellen. Bizony a pusztulás éjjelén megsemmisül Ár-Móáb! Bizony a pusztulás éjjelén megsemmisül Kir-Móáb!||
18030||.Ézs.15.2||Fölmennek a templomba, és Díbón a magaslatokra megy sírni, Nébó és Médeba miatt jajgat Móáb; minden fej kopasz, minden szakállat lenyírtak!||20184;20185;20662
18031||.Ézs.15.3||Utcáin gyászruhába öltöznek, a háztetőkön és a terein mindenki jajgat, és könnyet ont!||
18032||.Ézs.15.4||Hesbón és Elálé fölkiált, hangjuk Jahacig hallatszik. Ezért ordítanak Móáb fegyveresei, és reszket a lelke.||
18033||.Ézs.15.5||Szívem kiált Móábért, amelynek menekültjei Cóarig, Eglat-Selisijjáig jutottak. Sírva mennek föl a Lúhit-hágón, és Hórónaim útján szívszaggatóan sírnak.||20152;20181
18034||.Ézs.15.6||Nimrim vizei pusztasággá lesznek, mert elszárad a pázsit, elhervad a fű, és nem marad semmi zöld.||
18035||.Ézs.15.7||Ezért amit megmenthettek, és amit felhalmoztak, átviszik a Fűzfák patakján.||
18036||.Ézs.15.8||Mert jajveszékelés veszi körül Móáb határát, jajgatása Eglaimig és Beér-Élimig hallatszik.||
18037||.Ézs.15.9||Bizony vérrel telnek meg Dimón vizei, és újabb romlást hozok Dimónra: oroszlánokat Móáb menekültjeire és a föld maradékára.||
18038||.Ézs.16.1|Móáb népe Júdában talál menedékre|Küldjetek bárányokat a föld urának Szelából a pusztán át, Sion leányának hegyére!||
18039||.Ézs.16.2||Mert mint bujdosó madár a kifosztott fészek körül, olyanok lettek Móáb leányai az Arnón gázlóinál.||
18040||.Ézs.16.3||Adj tanácsot, hozzatok ítéletet! Tedd árnyékodat délben olyanná, mint az éjszaka! Rejtsd el a kiűzöttet, és a bujdosót ne add ki!||
18041||.Ézs.16.4||Lakjanak benned Móáb menekültjei! Légy oltalmuk a pusztító ellen! Mert vége lesz a nyomorgatásnak, megszűnik a pusztítás, és elfogynak, akik a földet tiporják.||
18042||.Ézs.16.5||A kegyelem által szilárdul meg egy trón, és igazsággal ül azon Dávid sátrában a bíró, aki törődik a jogossággal, és gyors az igazságtételre.||22703;22704;17904
18043||.Ézs.16.6||Hallottunk Móáb kevélységéről, módfelett való büszkeségéről, gőgjéről, önteltségéről, arcátlanságáról és üres kérkedéséről.||20176;-20178
18044||.Ézs.16.7||Ezért jajgatni fog Móáb Móábért, mindenki jajgatni fog, és egészen megtörten nyögtök Kir-Hareszet romjain.||
18045||.Ézs.16.8||Mert elhervadtak Hesbón földjei és Szibmá szőlői. A népek fejedelmei levágták drága vesszőit, pedig azok Jazérig értek, bejárták a pusztát, hajtásai szétterjedtek, és átnyúltak a tengeren.||
18046||.Ézs.16.9||Ezért siratom Jazér siralmával Szibmá szőlőjét. Megöntözlek könnyeimmel, Hesbón és Elálé, mert szüretedről és aratásodról elmaradt a víg ének hangja.||20180
18047||.Ézs.16.10||Elvétetett az öröm és vígság a kertből, nem vigadnak a szőlőkben, és nem kiáltoznak, nem tapos bort a sajtókban a bortaposó, véget vetettem a víg éneknek.||22507
18048||.Ézs.16.11||Ezért mint a citera, sír a bensőm Móábért és szívem Kir-Hereszért!||
18049||.Ézs.16.12||És amikor Móáb megjelenik a magaslaton, csak magát fárasztja, ha templomába megy imádkozni, semmit sem ér vele.||
18050||.Ézs.16.13||Ezt a beszédet mondta az ÚR Móáb felől már régen.||
18051||.Ézs.16.14||És most így szól az ÚR: Még három olyan év, mint a napszámos évei, és eltűnik Móáb dicsősége egész nagy népével együtt, és maradéka kicsiny, kevés és erőtlen lesz.||
18052||.Ézs.17.1|Jövendölés Arám és Izráel ellen|Jövendölés Damaszkusz ellen. Íme, Damaszkusz városa elpusztul, és romhalmazzá lesz.||
18053||.Ézs.17.2||Aróér városait elhagyják, és a nyájaké lesznek, amelyek háborítatlanul fognak ott tanyázni.||
18054||.Ézs.17.3||Efraim erődítménye és Damaszkusz királysága is eltűnik. Arám maradéka úgy jár, mint Izráel fiainak dicsősége – ezt mondja a Seregek URa.||
18055||.Ézs.17.4||Azon a napon megfogyatkozik Jákób dicsősége, és kövér húsa lesoványodik.||
18056||.Ézs.17.5||Úgy lesz, mint amikor az arató összefogja a gabonát, és karjával learatja a kalászokat; olyan lesz, mint amikor valaki kalászt szed a Refáim völgyében.||31010
18057||.Ézs.17.6||Csak böngésznivaló marad belőlük, mint az olajfa megrázásakor: két-három bogyó az ágak hegyén, négy-öt a gyümölcsfa lombjai között – így szól az ÚR, Izráel Istene.||
18058||.Ézs.17.7||Azon a napon Alkotójára tekint az ember, és szeme Izráel Szentjére néz.||
18059||.Ézs.17.8||Nem tekint az oltárokra, keze alkotására, és nem néz azokra, amiket ujjai csináltak, a berkekre és a tömjénező oltárokra.||
18060||.Ézs.17.9||Azon a napon erős városai olyanok lesznek, mint az elhagyott erdő és a hegytető, amelyeket elhagytak Izráel fiai előtt, és pusztasággá lesznek.||
18061||.Ézs.17.10||Mert elfelejtkeztél szabadító Istenedről, nem emlékeztél meg erős kőszáladról, ezért ültetsz gyönyörűséges ültetvényeket, és plántálsz idegen vesszőt beléjük.||
18062||.Ézs.17.11||Amely napon elülteted, körül is keríted, és reggelre magod virágot hoz, de nem lesz aratás sebeid és gyógyíthatatlan fájdalmad napján!||
18063||.Ézs.17.12||Jaj, a sok nép mint zúg! Úgy zúgnak, mint a tenger zúgása. Háborognak a népek, úgy háborognak, mint a hatalmas vizek!||
18064||.Ézs.17.13||Háborognak a népek, mint sok víz háborgása, de ha megdorgálja őket, messzire elfutnak. Elsodródnak, mint polyva a hegyeken a szél előtt és mint pozdorja a forgószél előtt.||13375
18065||.Ézs.17.14||Este rémület száll rájuk, és mielőtt megvirrad, nem lesznek. Ez a jutalma pusztítóinknak, és a sorsa kirablóinknak!||
18066||.Ézs.18.1|Jövendölés Etiópiáról|Jaj a szárnysuhogás országának Kús folyóin túl,||
18067||.Ézs.18.2||amely követeket küld a tengeren, papiruszból készült hajókon a vizek színén! Menjetek, gyors követek, a szálas és sima arcú néphez, a néphez, amelytől közel és távol rettegnek, a hatalmas és hódító néphez, amelynek földjét folyók szelik át!||
18068||.Ézs.18.3||Ti, a földkerekség minden lakója és a föld lakosai, figyeljetek, amikor zászló emelkedik a hegyeken, és hallgassatok, ha a kürt szól!||
18069||.Ézs.18.4||Mert azt mondta nekem az ÚR: Oly nyugodtan szemlélődöm sátramból, mint a hőség verőfényes nappal és mint a harmatfelhő az aratás hevében.||
18070||.Ézs.18.5||Mert szüret előtt, ha a virágzás véget ér, és a virág érett fürtté lesz, metszőkéssel lemetszik a vesszőket, eltávolítják és lemetszik hajtásait.||
18071||.Ézs.18.6||És mind ottmaradnak a hegyek ragadozó madarainak és a föld állatainak: rajtuk nyaralnak a ragadozó madarak, és rajtuk telel a föld minden állata.||21519;21532;19219;19325;31103
18072||.Ézs.18.7||Abban az időben ajándékot visz a Seregek URának a szálas és sima arcú nép, a nép, amelytől közel és távol rettegnek, a hatalmas és hódító nép, amelynek földjét folyók szelik át, a Seregek URa nevének helyére, a Sion hegyére.||
18073||.Ézs.19.1|Jövendölés Egyiptom bukásáról|Jövendölés Egyiptom ellen. Íme, az ÚR gyors felhőn nyargal, és Egyiptomba megy. Megremegnek előtte Egyiptom bálványai, és az egyiptomiak szíve megolvad bensejükben.||14139;15639;22013;24054;30772;31009
18074||.Ézs.19.2||Felbujtom az egyik egyiptomit a másik egyiptomi ellen, testvér testvér ellen, minden ember a felebarátja ellen, város város ellen és tartomány tartomány ellen harcol.||
18075||.Ézs.19.3||Megfogyatkozik az egyiptomiak bátorsága, és tanácsukat elnyelem, ezért a bálványoktól, szemfényvesztőktől, halottidézőktől és jövendőmondóktól tudakozódnak.||
18076||.Ézs.19.4||Egy keménykezű úr kezébe adom az egyiptomiakat, egy kegyetlen király uralkodik majd rajtuk – mondja az Úr, a Seregek URa.||
18077||.Ézs.19.5||Kiapad a tenger vize, és a folyó kiszárad és elapad.||
18078||.Ézs.19.6||Büdösséget árasztanak a folyamok, leapadnak és kiszáradnak Egyiptom folyói, a nád és a sás lekókad.||
18079||.Ézs.19.7||A Nílus menti nádas a folyó torkolatánál és a Nílus partjának minden veteménye elszárad, elenyészik, és semmivé lesz.||
18080||.Ézs.19.8||Keseregnek a halászok, és gyászolnak mind, akik a folyóban horgászni szoktak; búsulnak, akik hálót vetnek ki a víz színére.||
18081||.Ézs.19.9||Megszégyenülnek a tilolt len készítői és a gyolcsszövők.||
18082||.Ézs.19.10||Hatalmasaikat letörik, és minden napszámosuk bánkódik lelkében.||
18083||.Ézs.19.11||Bizony bolondok Cóan fejedelmei, a fáraó bölcs tanácsosai! Esztelen tanácsot adnak. Hogy mondhatjátok azt a fáraónak, hogy bölcsek vagytok, régi királyok fiai?||
18084||.Ézs.19.12||Ugyan hol vannak bölcseid, hogy megjelentsék neked, és tudják, hogy mit végzett a Seregek URa Egyiptom felől?||
18085||.Ézs.19.13||Megbolondultak Cóan fejedelmei, és megcsalták Nóf fejedelmeit. Félrevezették Egyiptomot törzseinek szegletkövei.||23087;7546;7056
18086||.Ézs.19.14||Mert az ÚR a szédelgés lelkét öntötte beléjük, hogy tévútra vigyék Egyiptomot minden dolgában, úgy, ahogy a részeg tántorog okádéka fölött.||18240;17220
18087||.Ézs.19.15||Nem lesz Egyiptomnak semmi dolga, amelyet véghezvihetne a fő és a farok, a pálmaág és a káka.||17912
18088||.Ézs.19.16|Egyiptom és Asszíria megtér az Úrhoz|Azon a napon olyan lesz Egyiptom, mint az asszonyok: retteg és fél a Seregek URának fölemelt kezétől, amelyet fölemel ellene.||
18089||.Ézs.19.17||Júda földje Egyiptom félelmére lesz: aki csak említi előtte, már fél a Seregek URának végzésétől, amelyet felőle rendelt.||
18090||.Ézs.19.18||Azon a napon öt olyan város lesz Egyiptom földjén, amely kánaáni nyelven beszél, és a Seregek URára esküszik. Az egyiket „pusztulás városának” nevezik.||5099
18091||.Ézs.19.19||Azon a napon oltára lesz az ÚRnak Egyiptom földjének közepén és határán egy oszlop az ÚRnak.||23167
18092||.Ézs.19.20||Ez jelül és bizonyságul lesz a Seregek URának Egyiptom földjén. Ha kiáltanak az ÚRhoz a nyomorgatók miatt, küld nekik megmentőt és vezetőt, aki megszabadítja őket.||23144;23155
18093||.Ézs.19.21||Megismerteti magát az ÚR Egyiptommal, és Egyiptom megismeri az URat azon a napon; véresáldozattal és ételáldozattal szolgálják, fogadalmat tesznek az ÚRnak, és teljesítik azt.||15366
18094||.Ézs.19.22||De ha megveri is az ÚR Egyiptomot, miután megverte, meg is gyógyítja, és megtérnek az ÚRhoz. Ő meghallgatja és meggyógyítja őket.||23156
18095||.Ézs.19.23||Azon a napon út vezet Egyiptomból Asszíriába, és Asszíria Egyiptomba megy, Egyiptom meg Asszíriába, és Egyiptom Asszíriával együtt az URat tiszteli.||
18096||.Ézs.19.24||Azon a napon Izráel a harmadik lesz Egyiptom és Asszíria mellett, áldás lesz a föld közepén,||
18097||.Ézs.19.25||amelyet megáld a Seregek URa e szavakkal: Áldott az én népem, Egyiptom, kezem munkája, Asszíria, és örökségem, Izráel!||17757
18098||.Ézs.20.1|Jövendölés Egyiptom és Etiópia bukásáról|Abban az esztendőben, amikor Szargón asszír király küldetésében Asdódba ment Tartán, és megostromolta és elfoglalta Asdódot,||
18099||.Ézs.20.2||abban az időben így szólt az ÚR Ézsaiás, Ámóc fia által: Menj, és oldd le a gyászruhát derekadról, és húzd le sarudat a lábadról! Erre ő úgy is tett: ruha és saru nélkül járt.||9543;30276
18100||.Ézs.20.3||Akkor ezt mondta az ÚR: Ahogyan szolgám, Ézsaiás ruha és saru nélkül jár három esztendeig, mint intő jel és előkép Egyiptom és Kús számára,||
18101||.Ézs.20.4||úgy viszi el Asszíria királya Egyiptom foglyait és Kús foglyait, ifjakat és véneket ruha és saru nélkül és mezítelen alféllel, Egyiptom gyalázatára.||17792
18102||.Ézs.20.5||Akkor megrettennek és megszégyenülnek, akik Kúsban reménykedtek, és akik Egyiptommal dicsekedtek.||18287;18322;22320
18103||.Ézs.20.6||Azon a napon azt mondják e partvidék lakói: Íme, így járt reménységünk, akihez segítségért futottunk, hogy Asszíria királyától megszabaduljunk. Hát mi hogyan menekülhetnénk meg?||
18104||.Ézs.21.1|Jövendölés Babilónia ellen|Jövendölés a tengeri pusztaság ellen. Mint a délen tomboló szélvész, úgy jön a pusztából, a rettenetes földről.||
18105||.Ézs.21.2||Egy borzalmas látomás jelent meg nekem: a csalárd csal, a pusztító pusztít. Jöjj föl, Élám, szálld meg, Média! Minden fohászkodásnak véget vetek.||18348
18106||.Ézs.21.3||Ezért ágyékom telve van fájdalommal, és olyan kínok fogtak el, mint a szülő asszony kínja. Gyötrődöm hallása miatt, és megrémültem látása miatt.||15010
18107||.Ézs.21.4||Reszket a szívem, félelem rettent, a számomra oly kedves alkonyat rettegéssé lett nekem.||13013
18108||.Ézs.21.5||Terítik az asztalt, terítik a szőnyeget, esznek és isznak. Föl, fejedelmek, kenjétek a pajzsot!||8044;20290
18109||.Ézs.21.6||Mert így szólt hozzám az ÚR: Menj, és állíts őrállót, s amit lát, mondja el!||
18110||.Ézs.21.7||És látott lovas csapatot, lovasokat párban meg szamaras csapatot és tevéken nyargalókat, és nagy figyelemmel kémlelt.||
18111||.Ézs.21.8||Majd kiáltott, mint az oroszlán: Uram, egész nap az őrtoronyban állok szüntelen, őrhelyemen állok minden éjszaka.||
18112||.Ézs.21.9||Íme, lovas csapat jött, lovasok párosával! Majd így szólt: Elesett, elesett Babilón, és isteneinek minden faragott képe a földön fekszik összetörve.||20287
18113||.Ézs.21.10||Ó, kicsépelt és földre tiport népem! Amit a Seregek URától, Izráel Istenétől hallottam, azt jelentettem meg nektek!||
18114||.Ézs.21.11|Jövendölés Edóm ellen|Jövendölés Dúmá ellen. Széírből így kiáltanak hozzám: Őrálló! Meddig tart még az éjszaka, őrálló, meddig még az éjjel?||672;10284
18115||.Ézs.21.12||Az őrálló így szólt: Eljön a reggel s az éjszaka is. Ha kérdezni akartok, kérdezzetek, gyertek, térjetek vissza.||
18116||.Ézs.21.13|Jövendölés Arábia ellen|Jövendölés Arábia ellen. Dedan karavánjai, akik Arábia erdeiben háltok,||
18117||.Ézs.21.14||hozzatok vizet a szomjazónak! Téma földjének lakói, kenyérrel jöjjetek a bujdosó elé!||6724;12999;13000
18118||.Ézs.21.15||Mert fegyver elől bujdosnak, kivont kard elől, megfeszített íjak elől és nehéz harc elől.||
18119||.Ézs.21.16||Mert így szólt hozzám az Úr: Még egy esztendő, amely olyan, mint a béres esztendeje, és elvész Kédár minden dicsősége.||18051
18120||.Ézs.21.17||Kevés marad meg a kédári vitézek íjaiból. Az ÚR, Izráel Istene szólt.||17937
18121||.Ézs.22.1|Jeruzsálem megaláztatása|Jövendölés a látomás völgye ellen. Mi lelt, hogy mindnyájan fölmentetek a házak tetejére?||6976;12511
18122||.Ézs.22.2||Te lármával teli, zajos város, örvendező város, elesettjeidet nem fegyverrel ölték meg, és nem harcban hullottak el!||
18123||.Ézs.22.3||Hadnagyaid íjlövés nélkül mind elszaladtak, de elfogták őket. Mind megkötözték, akiket csak megtaláltak közületek, bár messzire akartak futni.||
18124||.Ézs.22.4||Ezért azt mondom: Ne nézzetek rám, hadd keseregjek sírva! Ne siessetek vigasztalni engem népem leányának romlása fölött.||
18125||.Ézs.22.5||Mert rémület, eltiprás és zavar napja jön az Úrtól, a Seregek URától a látomás völgyére: ledől a kőfal, és kiáltás hangzik a hegyek felé.||
18126||.Ézs.22.6||Élám fölveszi a tegezt, és jön harci szekéren emberekkel és lovasokkal, Kir pedig előszedi a pajzsot.||
18127||.Ézs.22.7||Kedves völgyeid megtelnek harci szekerekkel, és lovasok nyomulnak a kapu felé.||
18128||.Ézs.22.8||Félretolják Júda védelmét, és azon a napon az Erdő-házának fegyverzetére figyelsz.||8937
18129||.Ézs.22.9||Meglátjátok, hogy Dávid városán sok repedés van, és összegyűjtitek az Alsó-tó vizét.||11880;11881
18130||.Ézs.22.10||Számba veszitek Jeruzsálem házait, és leromboltok néhány házat, hogy a kőfalat megerősíthessétek.||
18131||.Ézs.22.11||Víztárolót csináltok a két kőfal között a Régi-tó vizének, de nem tekintetek arra, aki ezt cselekedte, és nem látjátok meg, aki régen elvégezte ezt!||
18132||.Ézs.22.12||Az Úr, a Seregek URa azon a napon sírásra és gyászolásra, kopaszra nyírásra és zsákruhaöltésre hív.||
18133||.Ézs.22.13||De ehelyett, íme, vigasság és öröm van, állatokat ölnek, juhokat vágnak, húsevés és borivás van: együnk, igyunk, mert holnap meghalunk!||18833;22518;22521;-22524
18134||.Ézs.22.14||Kijelentette a fülemnek a Seregek URa: Nem kaptok bocsánatot erre a bűnre, míg csak meg nem haltok – így szól az Úr, a Seregek URa.||17816
18135||.Ézs.22.15|Sebna helyett Eljákim lesz az udvarmester|Így szól az Úr, a Seregek URa: Eredj, menj el a főemberhez, Sebnához, a királyi palota intézőjéhez, és mondd meg neki:||
18136||.Ézs.22.16||„Mi jogod van itt, és ki engedte meg neked, hogy sírt vágass itt magadnak? Magas helyen vágatod sírodat, és sziklába vésetsz hajlékot magadnak!||
18137||.Ézs.22.17||Íme, az ÚR erősen megragad, ó, ember, és elhajít téged erős hajítással.||
18138||.Ézs.22.18||Összegöngyöl, mint egy gombolyagot, elhajít, mint egy labdát, nagyon messzi földre. Ott halsz meg, oda jutnak dicsőséges szekereid, te, urad házának gyalázata!||
18139||.Ézs.22.19||Kivetlek tisztségedből, és lerántalak hivatalodból.||
18140||.Ézs.22.20||Azon a napon elhívom szolgámat, Eljákimot, Hilkijjá fiát,||
18141||.Ézs.22.21||köntösödbe öltöztetem, öveddel megerősítem, és kezébe adom hatalmadat. Ő lesz atyja Jeruzsálem lakóinak és Júda házának.||
18142||.Ézs.22.22||Az ő vállára teszem Dávid házának kulcsát, és amit megnyit, senki be nem zárja, és amit bezár, senki ki nem nyitja.||
18143||.Ézs.22.23||Beverem őt biztos helyre, mint a szöget, és dicsőséges lesz trónja atyja házában.||23087
18144||.Ézs.22.24||Őrá függesztik atyja házának minden dicsőségét: utódait és ivadékait, a legkisebb edényt is az ivóedényektől az összes korsóig.||
18145||.Ézs.22.25||Azon a napon – azt mondja a Seregek URa – kiesik a szög, amelyet biztos helyre vertek, letörik és leesik, a teher pedig, amely rajta volt, összetörik, mert az ÚR szólt.”||
18146||.Ézs.23.1|Tírusz és Szidón pusztulása|Jövendölés Tírusz ellen. Jajgassatok, Tarsís hajói, mert elpusztult, úgyhogy nincs benne sem ház, sem kikötő! A ciprusiak földjéről jelentették nekik.||
18147||.Ézs.23.2||Némuljatok el, e partvidék lakói, amelyet tengerjáró szidóni kereskedők töltöttek meg egykor,||
18148||.Ézs.23.3||akik a nagy vízen átkeltek. Akiknek Sihór veteménye és a Nílus aratása volt a jövedelmük, úgy, hogy népek vásárhelye lett.||
18149||.Ézs.23.4||Pirulj, Szidón, mert így szól a tenger és a tenger erőssége: Nem vajúdtam, nem is szültem, nem neveltem ifjakat, és nem dédelgettem szüzeket.||
18150||.Ézs.23.5||Ha majd eljut e hír Egyiptomba Tíruszról, ezt hallván szenvednek ott is.||
18151||.Ézs.23.6||Menjetek át Tarsísba, és jajgassatok, ti partvidék lakói!||
18152||.Ézs.23.7||Ez lenne a ti örvendező városotok, amelynek eredete az ősidőkbe nyúlik, és amelyet lába messzire vitt, hogy megtelepedjen?||
18153||.Ézs.23.8||Ki végezte ezt a koronás Tírusz felől, melynek kereskedői fejedelmek, és kalmárait tisztelik e földön?||
18154||.Ézs.23.9||A Seregek URa végezte ezt, hogy meggyalázza minden dicső kevélységét, és hogy megalázza mindazokat, akiket tisztelnek a földön.||
18155||.Ézs.23.10||Terülj el a földön, mint a folyóvíz, Tarsís leánya: nincs többé megszorító öv!||
18156||.Ézs.23.11||Kinyújtotta kezét a tenger fölé, országokat rettentett meg az ÚR, parancsolt Kánaán felől, hogy pusztítsák el erősségeit.||
18157||.Ézs.23.12||Ezt mondta: Nem fogsz többé vigadozni, te megszeplősített szűz, Szidón leánya! Kelj föl, és menj át Kittímbe, de ott sem lesz nyugalmad!||
18158||.Ézs.23.13||Íme, a káldeusok földje! Nép, amely eddig nem is volt; Asszíria adta azt a puszta lakosainak, felállította ostromműveit, és lerombolta Tírusz palotáit, rommá tette azt.||
18159||.Ézs.23.14||Jajgassatok, Tarsís hajói, mert erősségetek elpusztult!||
18160||.Ézs.23.15||Azon a napon majd elfelejtik Tíruszt hetven esztendeig, egy király éveinek idejére. Hetven esztendő múltán Tírusz sorsa a parázna nő éneke szerint lesz:||19612;19712;22079
18161||.Ézs.23.16||Végy citerát, járd be a várost, te elfeledett parázna nő! Pengesd szépen, dalolj sokat, hogy így emlékezzenek rád.||
18162||.Ézs.23.17||A hetven esztendő elmúltával ugyanis az ÚR meglátogatja Tíruszt, és az ismét megkapja a maga bérét, és paráználkodik a föld minden országával a föld színén.||21262;21263;20138;20200;20233
18163||.Ézs.23.18||De nyeresége és bére az ÚRnak lesz félretéve. Nem halmozzák föl és nem rejtik el, hanem az ÚR színe előtt lakozóké lesz nyeresége, hogy eleget ehessenek, és szép ruházatuk legyen.||22653;18894;18072
18164||.Ézs.24.1|Isten ítéletet tart a világ fölött|Íme, az ÚR megüresíti a földet és elpusztítja, felforgatja a föld színét, és elszéleszti lakóit!||
18165||.Ézs.24.2||Olyan lesz a nép, mint a pap; a szolga, mint az ura; a szolgáló, mint úrnője; a vevő, mint az eladó; a kölcsönadó, mint a kölcsönkérő; a hitelező, mint az, akinek hitelez.||
18166||.Ézs.24.3||Teljesen kiürül a föld, és teljesen kifosztottá lesz. Az ÚR mondta ezt a beszédet.||
18167||.Ézs.24.4||Gyászol és megfonnyad a föld, elhervad és elsorvad a földkerekség, elhervadnak a föld népének nagyjai.||
18168||.Ézs.24.5||Beszennyezték a földet lakosai, mert áthágták a törvényeket, megszegték a rendelkezéseket, megtörték az örök szövetséget.||90;3539
18169||.Ézs.24.6||Ezért átok emészti meg a földet, és meglakolnak a rajta lakók. Ezért megégnek a föld lakói, csak kevés ember marad meg.||3538;-3540;5626;-5679;19296;19297
18170||.Ézs.24.7||Gyászol a must, elhervad a szőlő, és sóhajt minden vidám szívű.||22368;22370
18171||.Ézs.24.8||Megszűnt a víg dobolás, elcsöndesült az örvendezők zajongása, a vidám citeraszó is megszűnt.||22363;17819
18172||.Ézs.24.9||Nem isznak bort énekszó mellett, keserű az ital az ivónak.||
18173||.Ézs.24.10||Rommá lett, elpusztult a város, zárva van minden ház, senki sem mehet be!||
18174||.Ézs.24.11||Az utcákon bor után kiáltanak, minden örömnek bealkonyult, a föld vigassága elköltözött.||22558
18175||.Ézs.24.12||A városból csak pusztaság maradt, kapuját romba döntötték.||
18176||.Ézs.24.13||Mert úgy lesz a föld közepette, a népek között, mint amikor az olajfát verik, vagy amikor szőlőt böngésznek a szüret elmúltával.||18057
18177||.Ézs.24.14||Fölemelik hangjukat, ujjonganak az ÚR nagyságának, kiáltoznak a tenger felől.||
18178||.Ézs.24.15||Ezért dicsérjétek az URat keleten, a tenger szigetein, az ÚRnak, Izráel Istenének nevét.||18558;18560
18179||.Ézs.24.16||A föld széléről éneket hallottunk: dicsőség az igaznak! S én így szóltam: végem van, végem van, jaj nekem! Megcsalnak a csalók, csalárdul cselekszenek a csalók.||18105
18180||.Ézs.24.17||Rettegés, verem és csapda vár rád, földnek lakója!||17826;20190;20191
18181||.Ézs.24.18||Aki a rettegés hangja elől fut, verembe esik, és aki kijön a veremből, azt megfogja a csapda. Megnyílnak az egek csatornái, és megrendülnek a föld alapjai.||170;15296;16699
18182||.Ézs.24.19||Egészen összeomlik a föld, teljesen összetörik a föld, erős rengéssel reng a föld.||
18183||.Ézs.24.20||Inogva inog a föld, miként a részeg, és düledezik, mint a kaliba, ránehezedik bűne, elesik, és nem kel föl többé!||
18184||.Ézs.24.21||Azon a napon megbünteti az ÚR a magasság seregét a magasságban és a föld királyait a földön.||
18185||.Ézs.24.22||Összegyűjti őket egy gödörbe, mint a foglyokat, tömlöcbe zárja őket, és sok nap múlva megbünteti őket.||
18186||.Ézs.24.23||Elpirul a hold, és megszégyenül a nap, mert a Seregek URa uralkodik a Sion hegyén és Jeruzsálemben, és vénei előtt dicsőséges lesz.||22409;18908;18311
18187||.Ézs.25.1|A megváltottak hálaéneke|URam, te vagy Istenem, magasztallak, dicsérem nevedet, mert csodát cselekedtél, rég elgondolt tanácsod hűség és igazság.||
18188||.Ézs.25.2||Mert kőrakássá tetted a várost, rommá a megerősített várost, az idegenek palotáját. Nem lesz többé város, soha nem épül föl.||
18189||.Ézs.25.3||Ezért áldanak téged az erős népek, és félnek téged a könyörtelen népek városai.||
18190||.Ézs.25.4||Mert erőssége vagy a gyöngének, erőssége szorongattatásában a szegénynek. Oltalom a szélvész ellen, árnyék a hőség ellen, mert az erőszakosok haragja olyan, mint a kőfalrontó szélvész,||
18191||.Ézs.25.5||mint a hőség a száraz földön. Megalázod az idegenek háborgását, s mint a felleg árnyéka a hőséget, úgy elnémítod a szívtelenek énekét.||
18192||.Ézs.25.6|Isten lakomát készít a Sionon|A Seregek URa minden népnek lakomát szerez e hegyen kövér eledelekből, lakomát erős borból, velős, kövér ételekből, tiszta erős borból.||14245;14255;14770;23423;25635;25947;31095
18193||.Ézs.25.7||E hegyen eltávolítja a leplet, amely minden népet beborított, a takarót, amely befödött minden nemzetet;||
18194||.Ézs.25.8||elnyeli a halált örökre. Az ÚR, az én Istenem minden arcról letörli a könnyet, és eltávolítja népe gyalázatát az egész földről, mert maga az ÚR szólt.||28840;46;415;57;479;31126
18195||.Ézs.25.9||Így szólnak azon a napon: Íme, a mi Istenünk, akiben reménykedtünk, hogy megtart minket. Ő az ÚR, akiben reménykedtünk, örüljünk és örvendezzünk szabadításának!||
18196||.Ézs.25.10|Móáb megaláztatása|Mert az ÚR keze nyugszik e hegyen, Móábot pedig eltapossák saját földjén, ahogyan a szalmát a trágyalébe tapossák.||9795;19222;19407;19634
18197||.Ézs.25.11||Széttárja ott a kezét, ahogy széttárja az úszó, hogy ússzék, de az ÚR megalázza kevélységét és keze csalárdságát.||
18198||.Ézs.25.12||Magas falaid erősségét lerontja, a földre dönti, és porig alázza.||
18199||.Ézs.26.1|Isten népének hálaéneke|Azon a napon ezt az éneket éneklik Júda földjén: Erős városunk van, szabadítása kőfalként és bástyaként szolgál!||14642;14450
18200||.Ézs.26.2||Nyissátok ki a kapukat, hogy bevonuljon az igaz nép, amely megőrízte hűségét.||15954;15955;31163
18201||.Ézs.26.3||Akinek szíve rád támaszkodik, megőrzöd azt teljes békében, mert benned bízik.||15876;15867
18202||.Ézs.26.4||Bízzatok az ÚRban örökké, mert ÚR, az ÚR örök kőszálunk.||14881;15907
18203||.Ézs.26.5||Mert ő letaszította a magasban lakókat, megalázta a kevély várost, földre tiporta, és porba döntötte.||18188;18198
18204||.Ézs.26.6||Láb tapodja azt, a szegények lába, a szűkölködők léptei!||
18205||.Ézs.26.7||Az igaznak ösvénye egyenes, te egyengeted az igaz ember útját.||16529;16762
18206||.Ézs.26.8||Benned reméltünk ítéleted ösvényén is, ó, URam! Neved és emlékezeted után vágyott a lelkünk!||
18207||.Ézs.26.9||Lelkem utánad vágyódik éjszaka, egész lelkemmel téged kereslek. Mert ha ítéleteid megjelennek a földön, igazságot tanulnak a földkerekség lakói.||14892;15151;16019;16323
18208||.Ézs.26.10||Ha kegyelmet nyer a gonosz, nem tanul igazságot, az igaz földön is hamisságot cselekszik, és nem nézi az ÚR méltóságát.||
18209||.Ézs.26.11||URam! Magasba emelted kezedet, de nem látják! De látni fogják néped iránti buzgó szerelmedet, és megszégyenülnek, tűz emészti meg ellenségeidet.||5785;14996;16103;17915
18210||.Ézs.26.12||URam! Te adsz nekünk békességet, hisz minden dolgunkat te vitted véghez értünk.||14600;14601
18211||.Ézs.26.13||URunk, Istenünk! Más urak parancsoltak nekünk, de csak a te nevedről emlékezünk meg!||
18212||.Ézs.26.14||Akik meghaltak, nem élnek, az árnyak nem kelnek föl: ezért büntetted meg és veszítetted el őket, még emlékezetüket is eltörölted.||31112;31113
18213||.Ézs.26.15||Megszaporítottad e népet, URam! Megszaporítottad e népet, megdicsőítetted magadat, és mindenfelé kiterjesztetted az ország határát.||18723;18792;18926;-18927
18214||.Ézs.26.16||Ó, URam! A szorongattatásban téged kerestek, és halkan imádságot mondtak, mikor rajtuk volt ostorod.||
18215||.Ézs.26.17||Olyanok voltunk előtted, URam, mint a várandós asszony, aki közel van a szüléshez: vajúdik, s fölkiált fájdalmában.||
18216||.Ézs.26.18||Mint várandósak vajúdtunk, de csak szelet szültünk: nem hoztunk szabadulást e földnek, és nem születtek lakói a föld kerekségének.||22268
18217||.Ézs.26.19||Megelevenednek halottaid, és holttestük föltámad. Serkenjetek föl és ujjongjatok, akik a porban laktok, mert harmatotok a napkeltének harmata, és a föld visszaadja az árnyakat!||18194;29686;31111;31112;25634;22150
18218||.Ézs.26.20||Menj be, népem, menj be szobáidba, és zárd be ajtóidat magad után! Rejtőzz el egy rövid szempillantásig, míg elmúlik az ÚR haragja!||
18219||.Ézs.26.21||Mert íme, kijön helyéről az ÚR, hogy megbüntesse a föld lakóinak álnokságát. Föltárja a föld a vért, és nem takarja be többé a megölteket.||89;90;13258;21130;21131
18220||.Ézs.27.1|Isten összegyűjti szétszórt népét|Azon a napon megbünteti az ÚR kemény, nagy és erős kardjával Leviátánt, a menekülő kígyót, Leviátánt, a tekergő kígyót, és megöli a sárkányt, amely a tengerben van.||
18221||.Ézs.27.2||Azon a napon énekeljetek a színbort adó szőlőről!||
18222||.Ézs.27.3||Én, az ÚR őrzöm azt és szüntelenül öntözöm. Éjjel-nappal őrzöm, hogy senki se ártson neki.||
18223||.Ézs.27.4||Nem haragszom, de ha tövis és gaz kerül elém, csatára megyek ellene, és lángra gyújtom az egészet.||17813;17915;17935
18224||.Ézs.27.5||Kapaszkodjon inkább erősségembe, kössön békét velem, kössön békét velem!||
18225||.Ézs.27.6||Az eljövendő időben meggyökerezik Jákób, virágzik, virul Izráel, és betöltik gyümölccsel a földkerekség színét.||17997;18604;-18605
18226||.Ézs.27.7||Vajon úgy verte-e őt, mint azt, aki őt verte? Vagy úgy ölte meg őt, ahogy azokat, akik őt gyilkolták?||17993;17994
18227||.Ézs.27.8||Elűzte, elvetette, és perelt vele, elsodorta erős szelével a keleti szél napján.||18691;13504;19468;19105
18228||.Ézs.27.9||Így tisztul meg Jákób vétkétől, és éppen ez bűne elvételének gyümölcse, hogy olyanná teszi az oltár minden kövét, mint amilyenek a széttört mészkövek: nem állnak többé a berkek és a tömjénező oszlopok!||18059;22300;5178
18229||.Ézs.27.10||A megerősített város magányosan áll, üres és elhagyott hely lesz, mint a puszta. Ott legel a borjú, ott hever, és lerágja az ágait.||17873
18230||.Ézs.27.11||Ha elszáradnak gallyai, összetörik őket, aztán jönnek az asszonyok, és elégetik. Mivel esztelen ez a nép, nem könyörül meg rajta Alkotója, és nem kegyelmez neki Teremtője.||4185;4186;9330;17820;19116;22206
18231||.Ézs.27.12||Azon a napon cséplést tart az ÚR az Eufrátesz folyóvizétől Egyiptom patakjáig, és titeket, Izráel fiai, egyenként szednek majd össze.||9051;10211;378;5545
18232||.Ézs.27.13||Azon a napon megfújják a nagy kürtöt, és visszatérnek, akik elvesztek Asszíria földjén, s akiket kiűztek Egyiptom földjére, és leborulnak az ÚR előtt a szent hegyen, Jeruzsálemben.||17964;-17966
18233||.Ézs.28.1|Jövendölés Samária pusztulásáról|Jaj az efraimi részegek kevély koronájának, hervadó viráguk dicső szépségének, amelyet a bortól legyőzöttek viselnek, és amely a termékeny völgy fejénél van!||22518;-22523;22224
18234||.Ézs.28.2||Íme, egy erős és hatalmas férfi jön az Úrtól, olyan, mint a jégverés, mint a veszedelmes szélvész, mint sodró vízözön áradása, és kezével földhöz veri azt.||15315;20995;22348
18235||.Ézs.28.3||Lábbal tapossák majd az efraimi részegek kevély koronáját,||20390;20525;15428
18236||.Ézs.28.4||és úgy jár szép ékességének hervadó virága, amely termékeny völgyének fejénél van, mint a korai füge gyümölcsszedés előtt. Mihelyt valaki meglátja, alig veszi kezébe, már le is nyeli.||22732;22285;19593
18237||.Ézs.28.5||Azon a napon a Seregek URa lesz ékes koronája és dicsőséges koszorúja népe maradékának.||
18238||.Ézs.28.6||Ő lesz az ítélet lelke abban, aki az ítélőszékben ül, és erőssége lesz azoknak, akik visszaverik az ellenséget a kapunál.||8283;10034
18239||.Ézs.28.7|Jeruzsálem papjainak és prófétáinak a bűne|De ezek is tántorognak a bor miatt, és szédelegnek a részegítő italtól. Pap és próféta tántorog a részegítő italtól, megzavarodtak a bortól, szédelegnek a részegítő ital miatt, tántorognak a látomáskor, és meginognak az ítélethozatalban.||
18240||.Ézs.28.8||Minden asztal tele van undok okádással, úgy, hogy nincs tiszta hely.||
18241||.Ézs.28.9||Kit tanít ő tudományra? A tanítást kivel értetné meg? A tejtől elválasztottakkal és a csecstől elszakasztottakkal?||14022
18242||.Ézs.28.10||Mivel parancsra új parancs, parancsra új parancs, szabályra új szabály, szabályra új szabály jön; itt egy kicsi, ott egy kicsi.||
18243||.Ézs.28.11||Mert dadogó ajakkal és idegen nyelven szól e néphez,||28767
18244||.Ézs.28.12||ő, aki ezt mondta nekik: Ez a nyugalom helye, nyugodjon meg a megfáradott. Ez a pihenés! De nem akarták meghallani!||
18245||.Ézs.28.13||Ezért lett nekik az ÚR beszéde parancsra új parancs, parancsra új parancs, szabályra új szabály, szabályra új szabály; itt egy kicsi, ott egy kicsi. Hogy járjanak, és hanyatt essenek, és összetörjék magukat, és csapdába essenek, hogy megfogják őket!||17889;17890
18246||.Ézs.28.14||Ezért halljátok az ÚR beszédét, csúfolódó férfiak, akik uralkodtok e népen, amely Jeruzsálemben lakik.||13942;16713;16816;16846
18247||.Ézs.28.15||Mert így szóltok: Szerződést kötöttünk a halállal, a sírral meg szövetségre léptünk. A sodró áradat, ha jön, nem ér el minket, mert a hazugságot választottuk oltalmunkul, és a csalárdság mögé rejtőztünk el.||13371;19063;14078;-14080;18250
18248||.Ézs.28.16|Sarokkő a Sionon|Ezért így szól az én Istenem, az ÚR: Íme, Sionban egy követ tettem le, egy próbakövet, drága szegletkövet, erős alappal. Aki hisz, az nem fut el!||15937;17889;17890;23935;28255
18249||.Ézs.28.17||A jogosságot mérőkötéllé tettem és az igazságot szintezővé. Jégeső söpri el a hazugság oltalmát, és víz önti el a rejtekhelyét.||18315;18346;18247
18250||.Ézs.28.18||Semmivé lesz a halállal kötött szövetségetek, és nem áll meg a sírral való egyezségetek. Ha jön az ostorozó áradat, elsodor titeket.||
18251||.Ézs.28.19||Ahányszor csak eljön, elragad titeket, mert eljön minden reggel meg nappal és éjszaka is. Borzalom megérteni ezt a kijelentést.||
18252||.Ézs.28.20||Mert rövid lesz az ágy ahhoz, hogy kinyújtózhassatok, és szűk lesz a takaró a betakarózáshoz.||
18253||.Ézs.28.21||Mert fölkel az ÚR, mint a Perácim hegyén, és megharagszik, mint Gibeón völgyében, hogy véghezvigye munkáját, amely szokatlan lesz, és megcselekedje dolgát, amely hallatlan lesz.||6075;6076;8153;10787
18254||.Ézs.28.22||Most pedig ne csúfolódjatok, hogy köteleitek szorosabbak ne legyenek! Mert hallottam az Úrtól, a Seregek URától, hogy elhatározta az egész ország elpusztítását.||17941;20428
18255||.Ézs.28.23|Példázat Isten bölcs cselekvéséről|Vegyétek fületekbe, és halljátok szavam, figyeljetek, és hallgassátok beszédemet!||
18256||.Ézs.28.24||Vajon mindig szánt a szántóvető, ha vetni akar, és csak barázdálja meg boronálja a földjét?||
18257||.Ézs.28.25||Nem úgy van-e, hogy amikor elegyengette felszínét, fekete köményt hint, illatos köményt szór, vagy búzát és árpát vet sorban a kijelölt földbe és tönkölyt a szélére?||1773;1774;20605
18258||.Ézs.28.26||Így szoktatta rendre és tanította őt Istene.||
18259||.Ézs.28.27||Mert nem cséplőszánnal csépelik a fekete köményt, és nem szekér kerekével tapossák a köményt. A fekete köményt bottal verik ki és az illatos köményt pálcával.||6665;7166;22700
18260||.Ézs.28.28||A búzát megtörik, de nem csépelik vég nélkül. Bár ráhajtják a cséplőkereket és lovaikat, de nem törik össze.||
18261||.Ézs.28.29||Ez is a Seregek URától származik: csodás a tanácsa, és nagyságos a bölcsessége!||19817
18262||.Ézs.29.1|Jeruzsálem ostroma és szabadulása|Jaj Ariélnak, Ariélnak, a városnak, ahol Dávid lakott! Esztendőt esztendőhöz adjatok, peregjenek le egymás után az ünnepek,||
18263||.Ézs.29.2||és megszorongatom Ariélt, jajgatás és siralom lesz a városban, és olyan lesz nekem, mint Ariél.||
18264||.Ézs.29.3||Táborral zárlak körül, körbeveszlek tornyokkal, és ostromművet állítok ellened.||19159;-19162
18265||.Ézs.29.4||Megaláztatva, a földből szólsz, és a porból szól a beszéded; hangod olyan lesz, mint kísértet a földből, a porból suttog szavad.||17894
18266||.Ézs.29.5||Ellenségeid sokasága olyan lesz, mint az apró por, és mint a repülő polyva, olyan lesz az erőszakosok sokasága. Hamar és hirtelen lesz az.||
18267||.Ézs.29.6||Meglátogat a Seregek URa mennydörgéssel, földindulással, nagy zúgással, viharos forgószéllel és emésztő tüzes lánggal.||15315;18249;18315
18268||.Ézs.29.7||Mint éjjeli álomlátás, olyan lesz a népek minden sokasága, akik hadakoztak Ariél ellen, akik harcoltak ellene és sziklavára ellen, és szorongatták őt.||
18269||.Ézs.29.8||Úgy lesz, mint amikor azt álmodja az éhező, hogy eszik, de amikor fölserken, íme, üres a hasa; vagy mint amikor azt álmodja a szomjazó, hogy iszik, de amikor fölserken, íme, szomjas, és eleped a lelke: így lesz a népek minden sokaságával, akik hadakoztak Sion hegye ellen.||
18270||.Ézs.29.9|A nép elvakultságának következményei|Ámuljatok és bámuljatok, vakítsátok magatokat, és megvakultok! Részegek ők, de nem bortól, tántorognak, de nem a részegítő italtól.||18758;19346
18271||.Ézs.29.10||Mert kiöntötte rátok az ÚR a mély álom lelkét, és bezárta szemeiteket: a prófétákat, és befedte fejeiteket: a látnokokat.||28285
18272||.Ézs.29.11||Olyan lesz nektek minden látomás, mint a lepecsételt írás szavai. Odaadják azt egy írástudónak, és ezt mondják neki: „Olvasd el, kérlek!”; de ő így szól: Nem tudom, mert le van pecsételve.||22152;22157;30848;-30850
18273||.Ézs.29.12||Vagy ha a levelet olyannak adják, aki tanulatlan, e szavakkal: „Olvasd el, kérlek!”, ő pedig így szól: Nem ismerem a betűvetést.||
18274||.Ézs.29.13||De így szól az Úr: Mivel e nép csak szájával közeledik hozzám, és ajkával tisztel engem, szíve pedig távol van tőlem, úgy, hogy irántam való félelmük betanult emberi parancsolat lett,||23708;23709;28450;15203;15204;15205;18083;-18086;22585
18275||.Ézs.29.14||ezért ismét ámulatba ejtem e népet: csodát csodára teszek, és elvész bölcseinek bölcsessége, és eltűnik az értelmesek értelme.||
18276||.Ézs.29.15||Jaj azoknak, akik mélyen elrejtik tervüket az ÚR elől, és akik sötétben szoktak cselekedni, azt gondolván: Ugyan ki lát és ki ismer bennünket?||15502;-15504;23998;28506
18277||.Ézs.29.16||Micsoda kifordított gondolkodás! Egyenlő lenne az agyag a fazekassal? Mondhatja-e az alkotás alkotójának: Nem ő készített engem; és az edény a formálójának: Ez nem ért hozzá?||28243
18278||.Ézs.29.17|Isten mindent újjá tesz|Egy kis idő múlva Libánon termőfölddé lesz, és a termőföld erdőnek látszik.||18342
18279||.Ézs.29.18||Azon a napon a süketek is meghallják az írás beszédét, és a vakok szemei is látni fognak a homály és sötétség elmúltával.||18270;18285;18393;23531;23532
18280||.Ézs.29.19||Az alázatosak egyre inkább örvendeznek az ÚRban, és a szegény emberek vigadnak Izráel Szentjében.||14245;14275;14480
18281||.Ézs.29.20||Mert vége lesz a kegyetlennek, elpusztul a csúfolódó, és kiirtanak minden gonoszságra vetemedőt,||7244;7245;22663
18282||.Ézs.29.21||akik vétkesnek ítélik az embert egy szóért, és tőrt vetnek annak, aki megfeddi őket a kapuban, és csalárdul elferdítik az igazak jogát.||22500;19469
18283||.Ézs.29.22||Ezért így szól Jákób házáról az ÚR, aki megváltotta Ábrahámot: Nem szégyenül meg többé Jákób, és nem sápad el többé az arca.||299;30247
18284||.Ézs.29.23||Ha látni fogja gyermekeit, kezem munkáját közöttük, megszentelik nevemet, megszentelik Jákób Szentjét, és félik Izráel Istenét.||18578;18792;18799;18804
18285||.Ézs.29.24||Mert a tévelygő lelkűek megismerik az értelmet, és akik zúgolódnak, tanulságot tanulnak.||18279
18286||.Ézs.30.1|Egyiptom nem ad segítséget|Jaj a pártütő fiaknak – így szól az ÚR –, akik nélkülem viszik véghez tervüket, és szövetséget kötnek, de nem lelkem által, hogy bűnt bűnre halmozzanak!||
18287||.Ézs.30.2||Akik Egyiptomba mennek le, de számat nem kérdezik meg, a fáraó oltalmába menekülnek, és Egyiptom árnyékába rejtőznek.||
18288||.Ézs.30.3||De a fáraó oltalma szégyenetekre lesz, és az Egyiptom árnyékában való rejtőzés gyalázatot hoz rátok.||
18289||.Ézs.30.4||Mert fejedelmei már Cóanban voltak, és követei Hánészig jutottak.||
18290||.Ézs.30.5||Mindnyájan megszégyenülnek az olyan nép miatt, amelyik nem használ nekik. Az ilyen nem segít és nem használ, hanem szégyenükre és gyalázatukra lesz!||
18291||.Ézs.30.6||Jövendölés Dél vadállatai ellen: Az ínség és szükség földjén keresztül, ahol nőstény és hím oroszlán, viperák és szárnyas sárkányok élnek, szamárcsikók hátán viszik gazdagságukat, és tevék púpján viszik kincsüket a népnek, amely nem használ nekik.||18025;17876;17891;5152;7028;6883
18292||.Ézs.30.7||Hitvány és üres Egyiptom segítsége, ezért így hívom őt: Ráháb, a tehetetlen.||
18293||.Ézs.30.8|Isten megbünteti az engedetleneket|Most menj, írd föl ezt előttük egy táblára, jegyezd föl egy könyvbe, hogy megmaradjon az utolsó napra, örök bizonyságul.||17876;5747;5749;5754
18294||.Ézs.30.9||Mert pártütő nép ez, hazug fiak; fiak, akik nem akarnak hallgatni az ÚR törvényére.||13618;17328
18295||.Ézs.30.10||Akik ezt mondják a látóknak: „Ne lássatok”, és a prófétáknak: „Ne prófétáljatok nekünk igazat, beszéljetek kedvünk szerint valókat, prófétáljatok csalárdságokat!||9489;19966;22458;22668;22673
18296||.Ézs.30.11||Hagyjátok el ezt az utat, térjetek le már erről az ösvényről, ne zavarjatok bennünket Izráel Szentjével!”||13371;27663;27677;16329
18297||.Ézs.30.12||Ezért így szól Izráel Szentje: Mivel megvetettétek ezt a beszédet, a sanyargatásban és hamisságban bíztok, és ezekre támaszkodtok:||
18298||.Ézs.30.13||azért ez a bűn olyan lesz nektek, mint hasadék a magas kőfalon, amely már omlani készül, és egyszer csak hirtelen összedől.||14876
18299||.Ézs.30.14||Összetörik, mint a fazekasok edénye, amelyet kíméletlenül összetörnek, és nem lehet töredékei között még olyan cserepet sem találni, amellyel parazsat lehetne vinni a tűzhelyről vagy vizet meríteni a tócsából.||
18300||.Ézs.30.15||Mert így szól az én Istenem, az ÚR, Izráel Szentje: a megtérés és megnyugvás megmentene benneteket, a csöndesség és bizalom erősségetek lehetne. De ti nem akarjátok,||
18301||.Ézs.30.16||hanem azt mondjátok: „Nem, hanem lóháton menekülünk” – ezért majd menekülnötök kell. „Gyors paripán elvágtatunk” – ezért gyorsak lesznek üldözőitek.||
18302||.Ézs.30.17||Ezer fut el egy ember riasztására, öt ember fenyegetésére pedig úgy elfuttok mind, hogy csak egy szál pózna marad a hegytetőn, mint egy zászlórúd a halmon.||3532;5766
18303||.Ézs.30.18||De azért vár még az ÚR, hogy könyörüljön rajtatok, és azért felséges ő, hogy megkegyelmezzen nektek. Mert bár ítélő Isten az ÚR, de boldogok mindazok, akik őt várják.||16928;13959
18304||.Ézs.30.19|Isten megkegyelmez népének|Mert te nép, mely a Sionon, Jeruzsálemben laksz, nem fogsz sírni többé, bizonyosan könyörül ő rajtad; mihelyt meghallja kiáltásod hangját, felel neked.||
18305||.Ézs.30.20||Bár az ínség kenyerét és a nyomorúság vizét adja nektek az Úr, nem kell többé elrejtőzködni tanítóidnak, hanem szemed tanítóidra nézhet!||18295;9508;20612;20613
18306||.Ézs.30.21||És füled meghallja a mögötted kiáltó szót, amikor jobbra vagy balra letérnétek: Ez az út, ezen járjatok!||
18307||.Ézs.30.22||Akkor megutáljátok majd ezüstözött bálványaitokat és aranyból öntött képeiteket, kiszórod őket, mint valami undokságot. Ki innen! – mondod nekik.||18325
18308||.Ézs.30.23||Ő pedig esőt ad a magra, amellyel beveted a földet, és a kenyér, a föld termése bőséges és tápláló lesz, és nyájad széles mezőn legel azon a napon.||3527;3528
18309||.Ézs.30.24||Az ökrök és a szamarak, amelyek a földet szántják, sózott abrakkal élnek, amelyet lapáttal és villával szórnak eléjük.||5480;2156
18310||.Ézs.30.25||Minden magas hegyen és kiemelkedő halmon vízzel teli patakok lesznek a nagy öldöklés napján, amikor leomlanak a tornyok.||17768
18311||.Ézs.30.26||A hold fénye olyan lesz, mint a nap fénye, és a nap fénye hétszer erősebb lesz, olyan, mint hét nap fénye azon a napon, amikor bekötözi az ÚR népe sebeit, és a sérültek sebhelyét meggyógyítja.||
18312||.Ézs.30.27|Isten megszabadítja népét Asszíriától|Íme, az ÚR neve jön messziről, haragja lángol, sűrűn gomolyog. Ajka haraggal telve, nyelve olyan, mint az emésztő tűz.||14601;14763;22233;22234
18313||.Ézs.30.28||Lehelete, mint a megáradt patak, amely nyakig ér, megrostálja a népeket a pusztulás rostájában, és a tévelygés zabláját veti a népek szájába.||18535;18449;19389;20615
18314||.Ézs.30.29||És fölzendül éneketek, úgy, mint a szent ünnep éjszakáján; és örvendezik szívetek, mint azé, aki sípszóra vonul az ÚR hegyére, Izráel kőszálához.||1828;5358;16159;12094;12489
18315||.Ézs.30.30||Megzendül az ÚR dicsőséges szava, megmutatja izzó haragjában és emésztő tűz lángjában lesújtó karját, felhőszakadással, zivatarral és jégesővel.||
18316||.Ézs.30.31||Mert megretten Asszíria az ÚR hangjától, vesszejével veri azt.||
18317||.Ézs.30.32||A büntető vessző minden sújtását, amelyet az ÚR mér rá, dobokkal és citerákkal fogjátok kísérni, míg ő kezét hadakozásra emelve harcol ellene.||14976;17923;18247;18250;18251
18318||.Ézs.30.33||Mert rég készen van a szörnyű tűzhely, készen áll az már a királynak is, kimélyítve és kiszélesítve, és a máglyához tűz és fa is van bőven. Az ÚR lehelete gyújtja meg azt, mint egy kénköves patakot.||31104;-31106
18319||.Ézs.31.1|Jeruzsálemet megmenti az Úr|Jaj azoknak, akik Egyiptomba mennek segítségért, lovakra támaszkodnak, a szekerek sokaságában és a nagyon erős lovasokban bíznak, de nem néznek Izráel Szentjére, és nem keresik az URat!||18287;18407
18320||.Ézs.31.2||Ám ő is bölcs, és veszedelmet hoz, beszédeit nem változtatja meg. Hanem fölkel a gonoszok háza ellen és a gonosztevők segítői ellen.||4435
18321||.Ézs.31.3||Hiszen Egyiptom csak ember, és nem Isten, és lova is csak test és nem lélek. Ha kinyújtja kezét az ÚR, megtántorodik a segítő, elesik a megsegített, és együtt vesznek el.||21233;22995
18322||.Ézs.31.4||Mert így szólt hozzám az ÚR: Amint az oroszlán és az oroszlánkölyök morog a zsákmánya mellett, amikor összegyűlik ellenük a pásztorok serege, és nem retten meg kiáltásuktól, és nem ijed meg zajongásuktól: úgy száll alá a Seregek URa, hogy hadakozzék Sion hegyéért és halmáért!||
18323||.Ézs.31.5||Mint a repdeső madarak, úgy oltalmazza a Seregek URa Jeruzsálemet: oltalmazza és megszabadítja, kíméli és megmenti.||5769;5770;15462;24022;23207
18324||.Ézs.31.6||Térjetek vissza hozzá, akitől oly nagyon elpártoltatok, Izráel fiai!||
18325||.Ézs.31.7||Mert azon a napon mindenki megveti ezüstbálványait és aranybálványait, amelyeket bűnös kezeitek készítettek.||17773;18307;22558
18326||.Ézs.31.8||Elesik Asszíria, de nem férfiak kardjától, nem ember kardja emészti meg azt. Menekülnie kell a kard elől, és ifjai robotosokká lesznek.||17952
18327||.Ézs.31.9||Kőszála rettegve menekül, és fejedelmei rémülten futnak el a zászlótól. Így szól az ÚR, akinek tüze a Sionon van és kemencéje Jeruzsálemben.||18262
18328||.Ézs.32.1|A Messiás-király uralkodása|Íme, igazságosan uralkodik a király, és a fejedelmek törvényesen kormányoznak.||
18329||.Ézs.32.2||Mindegyik olyan lesz, mint rejtek a szél ellen, mint oltalom zivatar ellen, mint patakok a száraz vidéken, mint nagy kőszál árnyéka a szomjazó földön.||
18330||.Ézs.32.3||Nem lesz zárva többé a látók szeme, és a hallók füle figyelni fog.||
18331||.Ézs.32.4||A hebehurgyák szíve fölfogja a tudományt, és a dadogók nyelve gyorsan és világosan szól.||
18332||.Ézs.32.5||Nem nevezik többé a bolondot nemesnek, és a csalárdot sem hívják nagylelkűnek.||
18333||.Ézs.32.6||Mert a bolond csak bolondot beszél, és szívében aljasságot forral, hogy istentelenséget cselekedjék, és tévelygést hirdessen az ÚR ellen, hogy az éhező lelkét éhen hagyja, és a szomjazó italát elvegye.||14054;14091
18334||.Ézs.32.7||A csalárdnak csalárdak az eszközei, álnokságot tervel, hogy hazug beszéddel elveszítse az alázatosokat, még ha a szegény igazat szólna is.||14070;14122;14458;14481;14483
18335||.Ézs.32.8||De a nemes lelkű nemes dolgokat tervel, és meg is marad a nemes dolgok mellett.||
18336||.Ézs.32.9|Jövendölés Júda büszke asszonyai ellen|Ti gondtalan asszonyok, keljetek föl, halljátok szavam, és ti, elbizakodott leányzók, vegyétek fületekbe beszédemet!||22518;22478;17791;-17802
18337||.Ézs.32.10||Szűk esztendő múltán megháborodtok, ti elbizakodottak, mert véget ér a szüret, és gyümölcsszedés sem lesz.||
18338||.Ézs.32.11||Reszkessetek, ti gondtalanok, rettenjetek meg, ti elbizakodottak! Vetkőzzetek mezítelenre, és övezzétek föl ágyékotokat zsákruhával.||
18339||.Ézs.32.12||Verjétek melleteket a szép mezőkért, a termő szőlőkért,||
18340||.Ézs.32.13||népem földjéért, melyet tüske és tövis vert föl, és az örvendező városért és minden örömteli házért.||
18341||.Ézs.32.14||A paloták elhagyottak lesznek, a város zaja elnémul, a torony és bástya barlanggá lesz örökre, ahol kedvére él a vadszamár, és nyájak legelésznek.||
18342||.Ézs.32.15|Boldog jövendő|Míg végül kiöntetik ránk a lélek a magasból, és a puszta termőfölddé lesz, a termőföld pedig erdőnek látszik.||18278;18537;18592;18604;22406;-22408;26108;27000
18343||.Ézs.32.16||A pusztában jogosság lakik, és igazság honol a termőföldeken.||15343
18344||.Ézs.32.17||Az igazság műve békesség, és az igazság nyugalmat és biztonságot munkál mindörökké.||
18345||.Ézs.32.18||Békés hajlékban fog lakni népem, biztonságos sátrakban, gondtalan nyugalomban.||18354;18771;18804
18346||.Ézs.32.19||De jégeső hull, és ledől az erdő, és a város a mélybe süllyed!||17936;18234
18347||.Ézs.32.20||Boldogok vagytok ti, akik mindenütt víz mellett vethettek, és szabadjára engedhetitek az ökrök és szamarak lábát!||
18348||.Ézs.33.1|Csodálatos szabadulás az asszír veszélyből|Jaj neked, pusztító, akit még nem pusztítottak el, te csalárd, akit még nem csaltak meg! Ha bevégzed a pusztítást, el fogsz pusztulni, ha készen leszel csalárdságoddal, téged fognak megcsalni.||22823;22780
18349||.Ézs.33.2||URam, könyörülj rajtunk! Benned remélünk, légy erősségünk reggelenként, és szabadítónk a szorongatás idején!||
18350||.Ézs.33.3||Dörgő szózatodtól elfutnak a népek, ha fölemelkedsz, elszélednek a nemzetek.||22088;30775;14951;14952;14953
18351||.Ézs.33.4||Összegyűjtik zsákmányotokat, ahogy a sáska gyűjtöget, úgy ugranak rá, ahogyan a szöcske ugrik.||
18352||.Ézs.33.5||Magasztos az ÚR, mert magasságban lakik, betölti a Siont törvénnyel és igazsággal.||17749
18353||.Ézs.33.6||Biztonságban lesz, gazdag az üdvösségben, bölcsességben és tudományban, az ÚR félelme lesz a kincse.||17904;17953;17954
18354||.Ézs.33.7||Íme, vitézeik ott kint kiáltoznak, a béke követei keservesen sírnak.||
18355||.Ézs.33.8||Puszták az országutak, az utakon már nem jár senki. Megszegte a szövetséget, lenézte a városokat, nem gondolt az emberrel!||6631;17927;18417;10040;-10042
18356||.Ézs.33.9||Sír és elhervad a föld, megszégyenült, fonnyadozik a Libánon. Olyan lett Sárón, mint a puszta, lombja vesztett a Básán és a Karmel.||18167;18170
18357||.Ézs.33.10||Most fölkelek – így szól az ÚR –, most föltámadok, fölemelkedem!||
18358||.Ézs.33.11||Szalmát fogantok, polyvát szültök, dühötök tűz, amely megemészt benneteket.||18216;18872
18359||.Ézs.33.12||A népek égetett mésszé lesznek, levágott tövisekké, amelyek tűzben hamvadnak el.||22447
18360||.Ézs.33.13|Az igaz élet jutalma|Halljátok meg, ti távol lakók, mit cselekedtem, ismerjétek meg, ti közel valók, az én hatalmamat!||
18361||.Ézs.33.14||Megrettentek a bűnösök Sionban, félelem fogja el az istenteleneket: ki lakhat közülünk megemésztő tűzzel, ki lakhat közülünk örökös hőséggel?||18327;30308;5028;5160
18362||.Ézs.33.15||Aki igazságban jár, és egyenesen beszél, aki megveti a zsarolt nyereséget, aki kezével elhárítja és nem fogadja el a megvesztegetést, aki bedugja a fülét, hogy ne halljon a vérontásról, és szemét befogja, hogy ne lásson gonoszságot:||
18363||.Ézs.33.16||az ilyen magasságban lakik, kőszál a bástyája, kenyerét megkapja, és vize nem fogy el.||14162;14342
18364||.Ézs.33.17||A királyt ékességében látja a szemed, és látod a tágas országot.||18328;-18332
18365||.Ézs.33.18||Szíved a rettentő múltra gondol: hol van az összeíró, hol az adószedő, hol a tornyok összeírója?||
18366||.Ézs.33.19||Nem látod többé az arcátlan népet, a homályos, érthetetlen ajkú népet, amelynek dadogó nyelvét nem lehet megérteni.||
18367||.Ézs.33.20||Lásd Siont, ünnepeink városát, szemed nézze Jeruzsálemet, a nyugalom hajlékát, a sátrat, amelyet nem bontanak le, melynek cövekeit soha nem húzzák ki, s kötelei sosem szakadnak el.||
18368||.Ézs.33.21||Mert dicsőséges lesz ott nekünk az ÚR, folyók és széles vizek helye lesz az, amelyeken nem jár evezős hajó, és nehéz gálya sem vonul át rajta.||18233
18369||.Ézs.33.22||Mert az ÚR a mi bíránk, az ÚR a törvényadónk, az ÚR a királyunk, ő ment meg bennünket!||
18370||.Ézs.33.23||Meglazulnak köteleid, nem tartják erősen az árbocrudat, nem feszítik a vitorlát. Akkor sok rablott prédát osztanak, még a sánták is zsákmányt szereznek.||
18371||.Ézs.33.24||Nem mondja egy lakos sem: „Beteg vagyok”, a nép, amely ott lakik, bűnbocsánatot nyer.||17847;15617;24336;23429
18372||.Ézs.34.1|Edóm elpusztul|Jöjjetek ide, népek, és halljátok, figyeljetek, nemzetek! Hallja meg a föld és ami betölti, e földkerekség és minden szülötte!||
18373||.Ézs.34.2||Mert haragszik az ÚR minden népre, és megharagudott minden seregükre. Elpusztítja, halálra adja őket.||5780
18374||.Ézs.34.3||A meggyilkoltak temetetlenül hevernek, tetemeik bűze fölszáll, és hegyek olvadnak meg vérük miatt.||18015
18375||.Ézs.34.4||Elporlad az ég minden serege, összegöngyölődik az ég, mint egy könyvtekercs; és lehull minden serege, miként lehull a szőlő levele és a fügefáról a hervadó lomb.||17940;15638;15612;22408;30601;17984;24053
18376||.Ézs.34.5||Mert megrészegült kardom az égben, és íme, leszáll ítéletül Edómra, a pusztulásra szánt népre.||23158;23159;5800
18377||.Ézs.34.6||Az ÚR kardja tiszta vér, megmártva kövérjében, bárányok és bakok vérében, a kosok veséjének kövérjében. Mert áldozatot tart az ÚR Bocrában és nagy öldöklést Edóm földjén.||20122;20260;20319;21532;-21534;31103;31104
18378||.Ézs.34.7||A bivalyok is elhullanak velük és az ökrök a bikákkal, és vértől részegedik meg a földjük, és poruk zsíros a kövérjétől.||
18379||.Ézs.34.8||Mert ez az ÚR bosszúállásának napja, a fizetség esztendeje Sion perében.||22587;-22591
18380||.Ézs.34.9||Patakjai szurokká változnak, és pora kénkővé, és földje is égő szurokká lesz.||20212
18381||.Ézs.34.10||Sem éjjel, sem nappal nem alszik ki, örökké gomolyog füstje, nemzedékről nemzedékre pusztán marad, többé senki sem megy át rajta.||22886
18382||.Ézs.34.11||Pelikán és sündisznó birtoka lesz az, bagoly és holló lesz lakója, pusztaságot mér ott a mérőkötél és sivárságot a mérőón.||
18383||.Ézs.34.12||Nemesei nem választanak többé királyt, és minden fejedelme semmivé lesz.||
18384||.Ézs.34.13||Palotáit gaz veri föl, bástyáit csalán és bogáncs. Sakálok hajléka és struccok lakhelye lesz.||17995;17996
18385||.Ézs.34.14||Ott találkozik a vadmacska a hiénával, és a kísértet társára talál. Csak ott nyugszik meg az éji boszorkány, és ott lel nyughelyet magának.||
18386||.Ézs.34.15||Oda rak fészket a bagoly, tojásait költi, és gondozza az árnyékban, ott gyűlnek össze a sasok: az anyamadár párjával.||
18387||.Ézs.34.16||Keressétek majd meg az ÚR könyvében, és olvassátok: egy sem fog hiányozni ezek közül, sem egyik, sem a másik nem marad el. Mert szája parancsolta ezt, és lelke gyűjti össze őket!||18545
18388||.Ézs.34.17||Ő vetett sorsot köztük, és keze mérte ki azt nekik mérőkötéllel. Örökre az övék lesz az, nemzedékről nemzedékre ott laknak.||23159;23160
18389||.Ézs.35.1|Isten népe visszatér hazájába|Örvend a kietlen, a puszta föld, vigadozik a pusztaság, és virul, mint az őszike.||
18390||.Ézs.35.2||Virulva virul, és ujjongva örvend. A Libánon dicsőségét kapta, Karmel és Sárón ékességét. Meglátják az ÚR dicsőségét, Istenünk ékességét.||18493;18890
18391||.Ézs.35.3||Erősítsétek a meglankadt kezeket, és szilárdítsátok a tántorgó térdeket!||12936;13142
18392||.Ézs.35.4||Mondjátok a remegő szívűeknek: Legyetek erősek, ne féljetek! Íme, Istenetek bosszúra jön, Isten jön, aki megfizet, és megszabadít titeket!||18498;18888
18393||.Ézs.35.5||Akkor kinyílnak a vakok szemei, és megnyílnak a süketek fülei.||23531
18394||.Ézs.35.6||Akkor majd ugrándozik a sánta, mint a szarvas, és ujjong a néma nyelve, mert víz fakad a pusztában, és patakok fakadnak a kietlenben.||18592;18703;18714;18715
18395||.Ézs.35.7||Tóvá lesz a délibáb, és a szomjú föld vizek forrásává. Ahol a sakálok lakhelye volt, fű, nád és káka terem.||18714
18396||.Ézs.35.8||Kiépített út lesz ott, egy út, amelyet szent útnak hívnak. Nem jár rajta tisztátalan, hiszen csak azoké ez, akik ezen az úton járnak. Az együgyűek sem tévednek el rajta.||18715;18932;18766;18775;21675;18564
18397||.Ézs.35.9||Nem lesz ott oroszlán, és a ragadozó vad nem megy rá, nem is található ott ilyen, hanem a megváltottak járnak rajta.||17958;18989
18398||.Ézs.35.10||Hisz az ÚR megváltottjai megtérnek, és ujjongás közepette a Sionba jönnek. Örök öröm lesz fejükön, vigasságot és örömöt találnak, és eltűnik a fájdalom és sóhaj.||18752;16182;16183
18399||.Ézs.36.1|Szanhérib hadjárata Jeruzsálem ellen|Ezékiás király tizennegyedik esztendejében feljött Szanhérib asszír király Júda minden megerősített városa ellen, és bevette őket.||10039;10119
18400||.Ézs.36.2||Azután Asszíria királya elküldte Rabsakét Lákisból Jeruzsálembe, Ezékiás királyhoz nagy sereggel. Az megállt a Felső-tó folyásánál, amely a Ruhamosók mezejének útjánál van.||
18401||.Ézs.36.3||Kiment hozzá Eljákim, Hilkijjáhú fia, az udvarnagy, Sebná, a kancellár és Jóáh, Aszáf fia, a krónikás.||
18402||.Ézs.36.4||Rabsaké azt mondta nekik: Mondjátok meg Ezékiásnak: „Így szól a nagy király, Asszíria királya: Milyen bizodalom az, amelyre támaszkodsz?||
18403||.Ézs.36.5||Azt mondom, hogy csak üres beszéd az, hogy ész és erő van nálatok a háborúhoz. Hát kiben bízol, hogy ellenem támadtál?||
18404||.Ézs.36.6||Íme, te Egyiptomban, e megtört nádszálban bízol, pedig aki rá támaszkodik, annak belemegy a tenyerébe, és átszúrja azt. Ilyen a fáraó, Egyiptom királya mindenkihez, aki benne bízik.||21257
18405||.Ézs.36.7||Vagy azt mondod nekem: Az ÚRban, a mi Istenünkben bízunk?! Vajon nem ő az, akinek magaslatait és oltárait Ezékiás leromboltatta, és azt mondta Júdának és Jeruzsálemnek: ez előtt az oltár előtt boruljatok le?||10030
18406||.Ézs.36.8||Most azért fogadj hát az én urammal, az asszír királlyal, és adok neked kétezer lovat, ha ugyan tudsz lovasokat ültetni rájuk.||
18407||.Ézs.36.9||Hogyan állhatnál ellen egyetlen helytartónak is uram legkisebb szolgái közül? Vagy Egyiptomban bízol a harci szekerei és lovasai miatt?||
18408||.Ézs.36.10||Most talán az ÚR tudta nélkül jöttem e föld ellen, hogy elpusztítsam? Az ÚR mondta nekem: Menj ez ellen a föld ellen, és pusztítsd el!”||
18409||.Ézs.36.11||Akkor Eljákim, Sebná és Jóáh ezt mondta Rabsakénak: Szólj, kérünk, szolgáidhoz arám nyelven, mert megértjük azt. Ne szólj hozzánk júdai nyelven, a kőfalon levő hadi nép füle hallatára.||
18410||.Ézs.36.12||De Rabsaké azt mondta: Vajon a te uradhoz és tehozzád küldött engem az én uram, hogy ezeket elmondjam? Nem inkább azokhoz az emberekhez-e, akik a kőfalon ülnek, s akiknek majd veletek együtt kell saját ganéjukat enniük, és vizeletüket inniuk?||
18411||.Ézs.36.13||Akkor odaállt Rabsaké, és hangosan így kiáltott júdai nyelven: Halljátok a nagy királynak, Asszíria királyának az üzenetét!||
18412||.Ézs.36.14||Ezt mondja a király: Ne hagyjátok, hogy megcsaljon benneteket Ezékiás, mert nem szabadíthat meg titeket.||
18413||.Ézs.36.15||És ne hagyjátok, hogy Ezékiás az ÚRral biztasson titeket, és ezt mondja: Biztos, hogy megszabadít bennünket az ÚR, nem kerül ez a város az asszíriai király kezébe!||
18414||.Ézs.36.16||Ne hallgassatok Ezékiásra, mert azt mondja Asszíria királya: Kössetek békét velem, és jöjjetek ki hozzám! Akkor mindenki ehet szőlőjéből és olajfájáról, és ihat kútjának vizéből,||8870;22691
18415||.Ézs.36.17||amíg el nem jövök, és olyan földre nem viszlek titeket, amilyen a ti földetek: gabonát és mustot adó földre, kenyeret és szőlőt adó földre.||
18416||.Ézs.36.18||Nehogy rászedjen titeket Ezékiás e szavakkal: Az ÚR megszabadít minket! Megszabadította-e bármelyik nép földjét a maga istene Asszíria királyának a kezéből?||
18417||.Ézs.36.19||Hol vannak Hamát és Arpád istenei? Hol vannak Szefarvaim istenei? Talán bizony megmentették Samáriát a kezemből?||17927;17928
18418||.Ézs.36.20||Ezeknek az országoknak az összes istene közül kicsoda az, aki meg tudta szabadítani országát az én kezemből? Hát az ÚR megszabadíthatja-e kezemből Jeruzsálemet?||
18419||.Ézs.36.21||Ők pedig hallgattak, és egy szót sem feleltek, mert a király azt parancsolta: Ne feleljetek neki!||
18420||.Ézs.36.22||Akkor Eljákim, Hilkijjáhú fia, az udvarnagy és Sebná, a kancellár és Jóáh, Aszáf fia, a krónikás elment Ezékiáshoz megszaggatott ruhában, és hírül adták neki Rabsaké beszédét.||
18421||.Ézs.37.1|Ezékiás követeket küld Ézsaiáshoz|Amikor Ezékiás király meghallotta ezeket, megszaggatta ruháját, zsákruhába öltözött, és bement az ÚR házába.||
18422||.Ézs.37.2||Majd elküldte Eljákimot, az udvarnagyot, Sebnát, a kancellárt és a papok zsákruhába öltözött véneit Ézsaiáshoz, Ámóc fiához, a prófétához.||
18423||.Ézs.37.3||Azt mondták neki: Így szól Ezékiás: „Nyomorúságnak, büntetésnek és szégyennek napja ez a nap, mert szülésig jutottak a fiak, de nincs erő a szüléshez!||22346
18424||.Ézs.37.4||Talán meghallja az ÚR, a te Istened Rabsaké beszédét, akit ide küldött ura, az asszíriai király, hogy káromolja az élő Istent, és talán megtorolja azokat a beszédeket, amelyeket meghallott az ÚR, a te Istened. Te pedig imádkozz a maradékért, amely még megvan!”||17730;17731
18425||.Ézs.37.5||Így mentek el Ezékiás király szolgái Ézsaiáshoz.||
18426||.Ézs.37.6||Ézsaiás ekkor azt mondta nekik: Így szóljatok uratoknak: „Ezt mondja az ÚR: Ne félj azoktól a beszédektől, amelyeket hallottál, amelyekkel az asszíriai király szolgái szidalmaztak engem!||
18427||.Ézs.37.7||Íme, én olyan lelket adok beléje, hogy hírt hallva, visszatérjen országába, és saját országában kard által ejtem el őt.”||
18428||.Ézs.37.8|Szanhérib újabb felhívása|Rabsaké pedig visszatért, de az asszíriai királyt már Libna ellen harcolva találta, mert hallotta, hogy elvonult Lákisból.||
18429||.Ézs.37.9||Az ugyanis Tirháká, Kús királya felől azt a hírt hallotta: „Eljött, hogy harcoljon ellened.” Ezt hallva követeket küldött Ezékiáshoz, e szavakkal:||
18430||.Ézs.37.10||Így szóljatok Ezékiáshoz, Júda királyához: „Meg ne csaljon Istened, akiben bízol, amikor ezt gondolod: nem adatik Jeruzsálem az asszíriai király kezébe!||
18431||.Ézs.37.11||Hiszen hallottad, mit műveltek Asszíria királyai minden országgal: eltörölték őket. Vajon te hogyan szabadulhatnál meg?||
18432||.Ézs.37.12||Hát megszabadították-e isteneik azokat a népeket, amelyeket elődeim elpusztítottak? Gózánt, Háránt, Recefet és Telasszárban Eden fiait?||
18433||.Ézs.37.13||Hol van Hamát királya és Arpád királya, Szefarvaim városának királya meg Héna és Ivva?”||
18434||.Ézs.37.14||Ezékiás átvette a levelet a követek kezéből, és elolvasta. Majd fölment az ÚR házába, kiterítette Ezékiás az ÚR előtt,||
18435||.Ézs.37.15||és így könyörgött Ezékiás az ÚRhoz:||
18436||.Ézs.37.16||Seregek URa, Izráel Istene, aki a kerúbokon ülsz! Te, csak te vagy a föld minden országának Istene, te teremtetted a mennyet és a földet.||2213;-2217;14139;15640;15256
18437||.Ézs.37.17||Fordítsd hozzám füledet, URam, és hallgass meg, nyisd ki, URam, szemedet, és lásd! Halld meg Szanhérib minden beszédét, amelyeket az élő Isten káromlására üzent!||15346;13979;13963
18438||.Ézs.37.18||Bizony, URam, Asszíria királyai elpusztították mindazokat az országokat és földjüket,||
18439||.Ézs.37.19||és tűzbe vetették isteneiket, mert azok nem istenek voltak, hanem emberi kéz alkotásai: fa és kő. Ezért pusztíthatták el azokat.||
18440||.Ézs.37.20||Most azonban, URam, Istenünk, szabadíts meg bennünket az ő kezéből, hadd tudja meg a föld minden országa, hogy egyedül csak te vagy Isten, URam!||15098;15099
18441||.Ézs.37.21|Ézsaiás biztató üzenete|Akkor Ézsaiás, Ámóc fia ezt az üzenetet küldte Ezékiásnak: Így szól az ÚR, Izráel Istene: Mivel könyörögtél hozzám Szanhérib, Asszíria királya miatt,||
18442||.Ézs.37.22||ezt a beszédet mondja felőle az ÚR: Megvet téged, gúnyt űz belőled Sion szűz leánya, fejét rázza mögötted Jeruzsálem leánya.||
18443||.Ézs.37.23||Kit káromoltál és szidalmaztál, ki ellen emeltél szót, kire tekintettél oly kevélyen? Izráel Szentjére!||
18444||.Ézs.37.24||Szolgáid által káromoltad az URat, és ezt mondtad: Töméntelen harci szekeremmel fölmentem a hegyek magaslatára és a Libánon csúcsára, kivágtam magas cédrusait, válogatott ciprusait, és följutottam legmagasabb csúcsára és dús erdejébe!||
18445||.Ézs.37.25||Kutat ástam, és vizet ittam, lábammal taposva kiszárítom Egyiptomban a Nílus minden folyóvizét.||
18446||.Ézs.37.26||Hát nem hallottad, hogy régtől fogva elhatároztam, kezdettől elterveztem ezt, most pedig véghezviszem, hogy puszta kőrakássá, rommá legyenek a megerősített városok?||
18447||.Ézs.37.27||Lakóik ereje ellankadt, megrendültek, megszégyenültek, és olyanok lettek, mint a mezei növény és a gyönge fűszál, mint háztetőn a fű: elszáradt, mielőtt szárba szökkent volna!||14471;15446;15477;18494;18495;16204
18448||.Ézs.37.28||Tudok arról, ha ülsz, ha mész, ha jössz, és hogy miként lázongsz ellenem.||20262
18449||.Ézs.37.29||Mivel lázongsz ellenem, és mert kevélységed fülembe jutott, horgot vetek orrodba és zablát a szádba, és visszaviszlek azon az úton, amelyen jöttél!||
18450||.Ézs.37.30||Ez legyen a jel számodra: ebben az évben azt eszitek, ami magától terem, a második évben ami abból sarjad, de a harmadik évben vethettek, arathattok, szőlőt ültethettek, és ehetitek gyümölcsét!||
18451||.Ézs.37.31||Júda házának maradéka pedig, amely megmenekül, ismét gyökeret ver alul, és gyümölcsöt terem felül.||
18452||.Ézs.37.32||Mert Jeruzsálemből megy ki a maradék, és akik megmenekültek, a Sion hegyéről. A Seregek URának féltő szeretete viszi ezt véghez.||17902;22594;22410
18453||.Ézs.37.33|Jeruzsálem megszabadul|Azért így szól az ÚR Asszíria királyáról: Nem jön be ebbe a városba, nyilat sem lő ki rá, nem vonul ellene pajzzsal, és töltést sem emel ellene.||
18454||.Ézs.37.34||Azon az úton tér vissza, amelyen idejött, a városba nem jön be, azt mondja az ÚR.||
18455||.Ézs.37.35||Megoltalmazom ezt a várost és megszabadítom, önmagamért és szolgámért, Dávidért.||
18456||.Ézs.37.36||Akkor eljött az ÚR angyala, és levágott az asszír táborban száznyolcvanötezer embert. Amikor reggel az emberek fölkeltek, íme, mindenfelé halottak voltak!||
18457||.Ézs.37.37||Ekkor fölkerekedett Szanhérib, Asszíria királya, hazatért, és Ninivében maradt.||
18458||.Ézs.37.38||Egyszer aztán, amikor istenének, Niszróknak a templomában imádkozott, fiai, Adrammelek és Szárecer karddal levágták, majd Arárát földjére menekültek. Fia, Észarhaddón uralkodott utána.||
18459||.Ézs.38.1|Ezékiás gyógyulása és hálaéneke|Azokban a napokban halálos betegségbe esett Ezékiás, és eljött hozzá Ézsaiás, Ámóc fia, a próféta, és azt mondta neki: Ezt mondja az ÚR: „Rendezd el házad ügyeit, mert meghalsz, nem gyógyulsz meg!”||
18460||.Ézs.38.2||Erre Ezékiás arccal a falnak fordult, és könyörgött az ÚRhoz.||
18461||.Ézs.38.3||Ezt mondta: Ó, URam, emlékezzél meg arról, hogy én előtted jártam igazságban és teljes szívvel, és azt tettem, ami kedves neked! És keservesen sírt Ezékiás.||12687;15720
18462||.Ézs.38.4||Ekkor így szólt az ÚR Ézsaiáshoz:||
18463||.Ézs.38.5||Menj el, és mondd ezt Ezékiásnak: „Így szól az ÚR, Dávidnak, atyádnak Istene: Meghallgattam imádságodat, láttam könnyeidet. Íme, még tizenöt esztendővel megtoldom életedet.||
18464||.Ézs.38.6||Megszabadítalak téged és e várost az asszíriai király kezéből, megoltamazom ezt a várost!||
18465||.Ézs.38.7||Ez lesz a jel számodra az ÚRtól, hogy teljesíti az ÚR, amit mondott:||
18466||.Ézs.38.8||Íme, tíz fokkal visszatérítem az árnyékot Aház napóráján azokon a fokokon, amelyeken a nap már áthaladt.” És visszatért az árnyék tíz fokkal azokon a fokokon, amelyeken már áthaladt.||
18467||.Ézs.38.9||Ezékiásnak, Júda királyának a följegyzése, amikor megbetegedett, de fölgyógyult betegségéből.||
18468||.Ézs.38.10||Azt gondoltam: Hát életem közepén kell alászállanom a Seol kapuihoz, megfosztva többi évemtől?||
18469||.Ézs.38.11||Azt gondoltam: nem látom már az URat, az URat az élők földjén, nem látok többé embert a világ lakói közül.||14313;14749;15923;13509
18470||.Ézs.38.12||Porsátramat lebontják, és elveszik tőlem, mint a pásztor sátrát. Fölgöngyölöm életemet, mint a takács, hiszen levágott a fonalról engem. Reggeltől estig végzel velem!||13016;13078;1429;28949;30558;30559
18471||.Ézs.38.13||Reggelig nyugton vártam, de úgy összetörte minden csontomat, mint az oroszlán. Reggeltől estig végez velem!||
18472||.Ézs.38.14||Csipogtam, mint a fecske meg a daru, nyögtem, mint a galamb, szemem a magasba meredt. URam, le vagyok sújtva, szabadíts meg!||
18473||.Ézs.38.15||Mit mondjak? Mert szólt hozzám, és meg is tette, amit mondott! Csendesen élem le éveimet lelkem keserűsége miatt!||
18474||.Ézs.38.16||Uram! Azáltal él minden, és csak abban van lelkem élete, hogy te meggyógyítasz és éltetsz engem!||15663
18475||.Ézs.38.17||Íme, áldásul volt nekem a nagy keserűség, és te szereteteddel kivontad lelkemet a pusztulás verméből, és hátad mögé vetetted minden bűnömet!||15835;15836;19420;15449;22247
18476||.Ézs.38.18||Mert nem a Seolban magasztalnak téged, és nem a halottak dicsőítenek, nem a sírverembe szállók reménykednek hűségedben!||13996;14344;15380;15381;15382
18477||.Ézs.38.19||Aki él, csak aki él, az dicsőít téged, mint ma én! Az apák hirdetik fiaiknak hűségedet.||15173
18478||.Ézs.38.20||Megszabadított engem az ÚR, ezért énekeljünk lantpengetéssel éltünk minden napján az ÚR házában!||
18479||.Ézs.38.21||Akkor azt mondta Ézsaiás, hogy vegyenek egy fügekalácsot, és dörzsöljék rá a fekélyre, hogy meggyógyuljon.||
18480||.Ézs.38.22||Ekkor megkérdezte Ezékiás: Mi lesz a jele, hogy fölmegyek még az ÚR házába?||
18481||.Ézs.39.1|Babiloni követek Ezékiásnál|Abban az időben a babilóniai király, Meródak-Baladán, Baladán fia levelet és ajándékot küldött Ezékiás királynak, mert hallotta, hogy beteg volt és meggyógyult.||
18482||.Ézs.39.2||Ezékiás megörült azoknak, és megmutatta nekik kincstárát: az ezüstöt, az aranyat, a fűszereket, a drága keneteket, egész fegyvertárát és mindazt, ami kincstárában található volt. Semmi sem volt palotájában és egész birodalmában, amit meg ne mutatott volna nekik Ezékiás.||
18483||.Ézs.39.3||Ekkor Ézsaiás próféta eljött Ezékiás királyhoz, és azt kérdezte tőle: Mit mondtak ezek az emberek, és honnan jöttek hozzád? Ezékiás így felelt: Messze földről jöttek hozzám, Babilónból.||
18484||.Ézs.39.4||Majd Ézsaiás ezt kérdezte: Mit láttak a házadban? Ezékiás így felelt: Mindent láttak, ami csak a házamban van, semmi sincs, amit meg ne mutattam volna nekik kincstáramban.||
18485||.Ézs.39.5||Akkor azt mondta Ézsaiás Ezékiásnak: Halld a Seregek URának beszédét:||
18486||.Ézs.39.6||„Íme, eljön majd a nap, amikor mindazt elviszik Babilónba, ami a házadban van, és amit elődeid gyűjtöttek mindmáig. Nem marad meg semmi, azt mondja az ÚR!||
18487||.Ézs.39.7||Fiaid közül is, akik tőled származnak, akiket nemzel, el fognak hurcolni egyeseket, és udvari szolgák lesznek Babilón királyának palotájában.”||
18488||.Ézs.39.8||Akkor azt mondta Ezékiás Ézsaiásnak: Jó az ÚR beszéde, amelyet hirdettél! Mert azt gondolta: Az én napjaimban még béke és biztonság lesz.||
18489||.Ézs.40.1|Örömhír a fogságban|Vigasztaljátok, vigasztaljátok népemet! – így szól Istenetek.||
18490||.Ézs.40.2||Szóljatok Jeruzsálem szívéhez, és hirdessétek neki, hogy vége van nyomorúságának, bűne megbocsáttatott. Hiszen kétszeresen sújtotta őt az ÚR keze minden bűnéért.||
18491||.Ézs.40.3||Egy hang kiált: A pusztában készítsétek az ÚR útját, utat egyengessetek a kietlenben Istenünknek!||23262
18492||.Ézs.40.4||Emelkedjék föl minden völgy, szálljon alá minden hegy és halom, legyen az egyenetlen egyenessé és a bérc rónává.||
18493||.Ézs.40.5||Akkor megjelenik az ÚR dicsősége, és minden test látni fogja. Az ÚR szája mondta ezt.||18774;25098
18494||.Ézs.40.6||Szózat szól: Kiálts! Ezt válaszoltam: Mit kiáltsak? Minden test fű, és minden szépsége, mint a mező virága!||
18495||.Ézs.40.7||Megszárad a fű, elhull a virág, ha az ÚR szele fuvall rá; bizony fű a nép.||13184;15523;15629;30465;30466;30343;30344
18496||.Ézs.40.8||Megszárad a fű, elhull a virág, de Istenünk beszéde mindörökre megmarad!||
18497||.Ézs.40.9||Magas hegyre menj föl, örömhírmondó Sion! Emeld föl hangodat erősen, örömhírmondó Jeruzsálem! Emeld föl, ne félj! Mondd Júda városainak: Íme, itt van Istenetek!||
18498||.Ézs.40.10||Íme, az én Istenem, az ÚR jön hatalommal, és karja uralkodik! Íme, vele jön jutalma, és előtte jár fizetsége.||23075;23898;18924
18499||.Ézs.40.11||Mint a pásztor, úgy legelteti nyáját, karjára gyűjti a bárányokat, ölében hordozza őket, és a szoptatós juhokat szelíden vezetgeti.||19001;21392;-21396;26561;973;4036
18500||.Ézs.40.12|Nincs Istenhez fogható senki|Ki mérte meg markával a vizet, és ki vett mértéket az egekről arasszal; ki mérte meg vékával a föld porát, ki tette mérlegre a hegyeket és mérlegserpenyőbe a halmokat?||13479;13800;-13805;17323
18501||.Ézs.40.13||Ki irányította az ÚR lelkét, és ki oktatta őt mint tanácsosa?||28311;13117;13518;13527;-13534;28478
18502||.Ézs.40.14||Kivel tanácskozott, hogy fölvilágosítsa őt, és ki tanította az igazság ösvényére, ki tanította ismeretre, és ki oktatta őt az értelem útjára?||
18503||.Ézs.40.15||Íme, a népek olyanok előtte, mint egy vízcsepp a vödörben, és mint egy porszem a mérlegserpenyőben. Íme, a szigeteket mint kis porszemeket fölemeli.||
18504||.Ézs.40.16||Libánon nem elég a tűzre, vadja sem elég az áldozathoz.||18990;14706
18505||.Ézs.40.17||Semmiség előtte minden nép, üres csekélységnél is kevesebbnek tartja azokat.||18503;21939;19419
18506||.Ézs.40.18||Kihez hasonlíthatnátok Istent, és milyen képmást készítenétek róla?||27621;15395;20294;-20298
18507||.Ézs.40.19||A bálványt a mester önti, az ötvös pedig bearanyozza, és ezüstláncot forraszt rá.||
18508||.Ézs.40.20||Aki szegény ilyen áldozathoz, az olyan fát választ, amely nem korhad el; okos mestert keres, hogy olyan bálványt állítson, amely nem inog.||19271;-19273
18509||.Ézs.40.21||Hát nem tudjátok, nem hallottátok, nem hirdették nektek eleitől fogva, és nem értették meg veletek, hogyan vettetett alap a földnek?||
18510||.Ézs.40.22||Az, aki ott trónol a földkerekség fölött, amelynek lakói olyanok előtte, mint a sáskák: ő az, aki kiteríti az eget, mint egy függönyt, kifeszíti, mint egy lakósátrat.||15638;15884;15885;23113
18511||.Ézs.40.23||Ő teszi semmivé a fejedelmeket, és pusztítja el a föld bíráit.||13147;13154;21846
18512||.Ézs.40.24||Még alig ültették el, alig vetették el őket, alig vert gyökeret törzsük a földben, ő csak rájuk fuvall, és kiszáradnak, és elragadja őket, mint forgószél a polyvát.||18495;18496;13047;-13049
18513||.Ézs.40.25||Kihez hasonlíthatnátok hát engem, kihez volnék hasonló? – szól a Szent.||
18514||.Ézs.40.26||Emeljétek föl szemeteket a magasba, és lássátok, ki teremtette azokat! Ő, aki előhozza seregüket szám szerint, nevén szólítja mindnyájukat, nagy hatalma és ereje miatt egyetlen híjuk sincsen.||2;-17;16423;16424;13826;-13832
18515||.Ézs.40.27||Miért mondod ezt, Jákób, miért szólsz így, Izráel: „Rejtve van utam az ÚR előtt, és nem gondol ügyemmel az én Istenem”?||18227;18718;-18720;13485
18516||.Ézs.40.28||Hát nem tudod és nem hallottad, hogy örökkévaló Isten az ÚR, aki a föld határait teremtette? Nem fárad el és nem lankad meg, kikutathatatlan a bölcsessége!||15443;28310;28311
18517||.Ézs.40.29||Erőt ad a megfáradtnak, és az erőtlen erejét megsokasítja.||14960;23554
18518||.Ézs.40.30||Elfáradnak az ifjak, és meglankadnak, megtántorodnak a legkülönbek is.||
18519||.Ézs.40.31||De akik az ÚRban bíznak, azoknak ereje megújul; szárnyra kelnek, mint a sasok, futnak és nem lankadnak meg, járnak és nem fáradnak el.||15619;8046
18520||.Ézs.41.1|Isten szabadulással biztatja népét|Hallgassatok rám, ti szigetek, nyerjenek új erőt a népek! Közeledjenek, azután szóljanak, hadd szálljunk perbe egymással!||13873
18521||.Ézs.41.2||Ki serkentette föl napkeletről azt, akit igazságban hív az ő lábához? A népeket kezébe adja, és királyok fölött uralkodóvá teszi, hogy kardjával mint a port szórja szét őket, és mint repülő polyvát az íja által!||18629;18630;18665;12020;12025;13909;-13911;14171
18522||.Ézs.41.3||Kergeti őket, és békén vonul olyan úton, amelyen még nem járt a lába.||
18523||.Ézs.41.4||Ki tette, ki vitte végbe ezt? Ki az, aki kezdettől fogva létrehívja a nemzedékeket? Én, az ÚR vagyok az első, és az utolsókkal is én vagyok.||
18524||.Ézs.41.5||Látják a szigetek, és megrémülnek, a föld végei reszketnek. Közelednek egymáshoz, és egybegyűlnek;||
18525||.Ézs.41.6||mindenki segíti a társát, és ezt mondják egymásnak: Légy erős!||
18526||.Ézs.41.7||Bátorítja a mester az ötvöst, és aki az üllőt veri simítókalapáccsal, így szól a forrasztásról: „Jó az így”, és megerősíti szögekkel, hogy ne mozogjon.||
18527||.Ézs.41.8||De te, szolgám, Izráel, Jákób, akit kiválasztottam, barátomnak, Ábrahámnak magva,||5117;11596;30383
18528||.Ézs.41.9||te, akit a föld széléről hoztalak el, annak legvégső határáról hívtalak el, és azt mondtam neked: Szolgám vagy, kiválasztottalak, és nem vetlek meg.||
18529||.Ézs.41.10||Ne félj, mert veled vagyok, ne csüggedj, mert én vagyok Istened! Megerősítelek, sőt megsegítelek, és igazságom jobbjával támogatlak.||
18530||.Ézs.41.11||Íme, megszégyenülnek, és gyalázat éri azokat, akik fölgerjednek ellened, semmivé lesznek, és elvesznek, akik veled perlekednek.||18901;2166
18531||.Ézs.41.12||Keresed, de nem találod az ellened támadókat, megsemmisülnek teljesen, akik téged háborgatnak.||13020;13049;15630
18532||.Ézs.41.13||Mert én vagyok URad, Istened, aki fogom jobb kezedet, és azt mondom neked: Ne félj, én megsegítelek!||
18533||.Ézs.41.14||Ne félj, férgecske Jákób, maroknyi Izráel! Megsegítelek, mondja az ÚR, a te megváltód, Izráelnek Szentje!||14225;13469
18534||.Ézs.41.15||Íme, éles fogú, új cséplőhengerré teszlek. Hegyeket csépelsz és törsz össze, és halmokat zúzol pozdorjává.||17767;18196;22700
18535||.Ézs.41.16||Szétszórod, hogy elvigye a szél, és a forgószél szétszélessze őket. Te pedig ujjongani fogsz az ÚRban, és dicsekszel Izráel Szentjében.||19389
18536||.Ézs.41.17||A nyomorultak és szegények vizet keresnek, de nincs, nyelvük eleped a szomjúságtól. Én, az ÚR, meghallgatom őket, én, Izráel Istene, nem hagyom el őket.||
18537||.Ézs.41.18||A kopár hegyeken folyókat fakasztok és a völgyek között forrásokat. A pusztát bővizű tóvá teszem és a kiaszott földet vizek forrásaivá.||18395;18310;18604;18605;15799
18538||.Ézs.41.19||A pusztában cédrust és akácot nevelek, mirtuszt és olajfát. A kietlenbe ciprust és kőrisfát ültetek, sudárcédrussal együtt.||
18539||.Ézs.41.20||Hadd lássák, hadd tudják meg, hadd vegyék észre és értsék meg mindnyájan, hogy az ÚR keze művelte ezt, Izráel Szentje teremtette ezt!||
18540||.Ézs.41.21|Egyedül az Úr az Isten|Hozzátok ide ügyeteket! – így szól az ÚR. Adjátok elő érveiteket! – így szól Jákób királya.||
18541||.Ézs.41.22||Adják elő, és jelentsék ki nekünk, hogy mi fog történni! Mondjátok meg, mi történt régen, hadd fontoljuk meg! Adjátok tudtunkra az elkövetkezőket, azt, ami eljövendő!||
18542||.Ézs.41.23||Jelentsétek meg, mi lesz ezután, hogy megtudjuk, hogy istenek vagytok-e! Tegyetek akár jót vagy gonoszat, hogy megdöbbenjünk és féljünk.||
18543||.Ézs.41.24||Íme, ti semmik vagytok, és dolgaitok is semmire valók. Utálatos az, aki titeket választ.||18565
18544||.Ézs.41.25||Fölserkentem északról azt, aki eljött, és napkelet felől azt, aki hirdeti nevemet. Etapossa a fejedelmeket, mint az agyagot, ahogyan a fazekas a sarat tapodja.||22741;23088;17924
18545||.Ézs.41.26||Ki jelentette ki ezt kezdettől fogva, hogy tudhatnánk jó előre, hogy azt mondhatnánk: Igaz! Senki sem jelentette ki, nem is tudatta senki, senki sem hallotta szavatokat.||18689
18546||.Ézs.41.27||Én hirdettem először Sionnak: Íme, itt vannak! Én adtam örömhírmondót Jeruzsálemnek.||18688;18583;18585
18547||.Ézs.41.28||Körülnézek, de nincs senki, nincs ezek között egy sem, aki tanácsot adott volna, akit ha megkérdezek, megfelelt volna.||
18548||.Ézs.41.29||Íme, semmik ők mindnyájan, semmit érő a cselekedetük, bálványuk pedig csak szél és hiábavalóság.||15900;-15904
18549||.Ézs.42.1|Az Úr szolgája szelíd és szabadító|Íme, a szolgám, akit támogatok, választottam, akiben kedvemet lelem. Lelkemet adtam belé, törvényt hirdet a népeknek.||23573;23275;23276
18550||.Ézs.42.2||Nem kiált, nem lármázik, nem hallatja hangját az utcán.||
18551||.Ézs.42.3||A megrepedt nádat nem töri el, a pislogó gyertyabelet nem oltja ki, a törvényt igazán hirdeti.||18734
18552||.Ézs.42.4||Nem pislog és nem reped meg, míg érvényt nem szerez a törvénynek a földön. Tanítására várnak a szigetek.||18746
18553||.Ézs.42.5||Így szól Isten, az ÚR, aki az egeket teremtette és kifeszítette, aki kiterjesztette a földet és ami belőle sarjad, aki leheletet ad a rajta lakó népnek és lelket a rajta járóknak:||27617
18554||.Ézs.42.6||Én, az ÚR hívtalak el igazságban. Fogom a kezedet, megőrizlek, és általad leszek szövetségben a néppel, és világosság leszel a nemzetek számára.||18710;20238;25072
18555||.Ézs.42.7||Hogy megnyisd a vakok szemét, hogy kihozd a tömlöcből a foglyokat és a fogházból a sötétben ülőket.||18672;18713
18556||.Ézs.42.8||Én vagyok az ÚR, ez a nevem, és dicsőségemet nem adom másnak, sem dicséretemet a bálványoknak.||
18557||.Ézs.42.9||A régiek, íme, beteljesedtek, és most újakat hirdetek; mielőtt megvalósulnának, tudatom veletek.||18592
18558||.Ézs.42.10||Énekeljetek az ÚRnak új éneket, dicséretet a föld széleiről, ti, a tenger hajósai és ami a tengert betölti, a szigetek és lakóik!||15530;14386;14550;15555;16382;16454
18559||.Ézs.42.11||Emelje föl szavát a puszta és annak városai, a falvak, amelyekben Kédár lakik! Ujjongjanak a kősziklák lakói, kiáltsanak a hegyek tetejéről!||15543
18560||.Ézs.42.12||Adjanak dicsőséget az ÚRnak, és hirdessék dicséretét a szigeteken!||
18561||.Ézs.42.13||Előjön az ÚR, mint egy hős, felindul, mint egy harcos, kiált, sőt rivall, és erőt vesz ellenségein.||18884;14429;14430;14431;1923
18562||.Ézs.42.14|Izráel nem értette Istenét|Régtől fogva hallgattam, némán megtartóztattam magam, de most zihálva nyögök és lihegek, mint egy szülő asszony.||
18563||.Ézs.42.15||Hegyeket és halmokat pusztítok el, minden növényzetüket kiszárítom. A folyókban szigetek keletkeznek, és tavakat szárítok ki.||
18564||.Ézs.42.16||Olyan úton vezetem majd a vakokat, amelyet nem ismernek, olyan ösvényeken is irányítom őket, amelyek nem ismerősek. A sötétséget világossággá változtatom előttük és az egyenetlen földet egyenessé. Ezeket cselekszem velük, és nem hagyom el őket.||19038;19063;13562
18565||.Ézs.42.17||Meghátrálnak, és mélyen megszégyenülnek, akik bálványokban bíznak, akik azt mondják az öntött képeknek: Ti vagytok az isteneink!||15549
18566||.Ézs.42.18||Ti süketek, halljatok, és ti vakok, tekintsetek föl és lássatok!||
18567||.Ézs.42.19||Ki vak, ha nem az én szolgám? És ki olyan süket, mint megbízottam, akit elbocsátok? Ki olyan vak, mint a bizalmasom, és olyan vak, mint az ÚR szolgája?||20749;5786
18568||.Ézs.42.20||Sokat láttál, de nem gondoltad át. Nyitva volt a füled, de nem hallottál.||17846;5036;5682;5683;15170;15672;15717;15889
18569||.Ézs.42.21||Igazságáért tetszett az ÚRnak, hogy törvényét naggyá és dicsőségessé tegye.||5012;5074;5076
18570||.Ézs.42.22||De ezt a népet kirabolták és eltaposták; bilincsbe verve, tömlöcben vannak mindnyájan, fogházba zárták őket, prédává lettek, és nem volt szabadító. Prédává lettek, és nem volt senki, aki azt mondta volna: Add vissza!||
18571||.Ézs.42.23||Ki veszi ezt figyelembe közületek, ki ügyel és ki hallgat oda ezután?||18567;18573
18572||.Ézs.42.24||Ki adta oda Jákóbot és Izráelt prédául a fosztogatóknak? Hát nem az ÚR, aki ellen vétkeztünk? Nem akartak útjain járni, és nem hallgattak tanítására.||
18573||.Ézs.42.25||Ezért árasztotta rájuk heves haragját és a háború tombolását. Körülöttük lángolt, de nem értettek belőle, megégtek tőle, de nem tértek észre!||17934
18574||.Ézs.43.1|Isten Izráel megváltója|De most így szól az ÚR, a te Teremtőd, Jákób, és a te Alkotód, Izráel: Ne félj, mert megváltottalak, neveden szólítottalak, enyém vagy!||
18575||.Ézs.43.2||Mikor vízen mész át, veled vagyok, és ha folyókon, azok nem borítanak el. Ha tűzben jársz, nem égsz meg, a láng nem perzsel meg téged.||1918;14934;16172;16173;21893;-21901
18576||.Ézs.43.3||Mert én vagyok az ÚR, a te Istened, Izráel Szentje, a te szabadítód. Váltságul adom érted Egyiptomot, Kúst és Sebát adom helyetted.||
18577||.Ézs.43.4||Mivel drága vagy a szememben, becses vagy, és szeretlek, azért embereket adok helyetted és népeket az életedért.||2031;5117;5119
18578||.Ézs.43.5||Ne félj, mert veled vagyok! Napkeletről visszahozom utódaidat, és napnyugatról összegyűjtelek.||18603
18579||.Ézs.43.6||Azt mondom északnak: „Add ide”, és délnek: „Ne tartsd vissza!” Hozd vissza fiaimat a messzeségből és leányaimat a föld végéről,||
18580||.Ézs.43.7||mindenkit, akit csak nevemről neveznek, akit dicsőségemre teremtettem, akit alkottam és készítettem!||
18581||.Ézs.43.8||Hozd ki a vak népet, amelynek van ugyan szeme, és amely süket, pedig van neki füle!||18566;18567
18582||.Ézs.43.9||Gyűljön egybe minden nép, gyülekezzenek össze a nemzetek! Ki hirdethet közülük ilyet, ki tudathatja velünk a régi dolgokat? Állítsák elő tanúikat, hogy igazuk van-e, hogy aki hallja, ezt mondhassa: Igaz!||18541;18544
18583||.Ézs.43.10||Ti vagytok a tanúim, mondja az ÚR, és szolgáim, akiket kiválasztottam, hogy megismerjetek, és higgyetek nekem, és megértsétek, hogy csak én vagyok. Előttem nem jött létre isten, és utánam sem lesz soha.||18523;18549;18546
18584||.Ézs.43.11||Én, én vagyok az ÚR, rajtam kívül nincsen szabadító!||
18585||.Ézs.43.12||Én megmondtam, és elhoztam a szabadulást; én hirdettem ki, nem valamely idegen isten köztetek, és ti vagytok a tanúim – így szól az ÚR –, hogy én Isten vagyok.||18545;18546
18586||.Ézs.43.13||Kezdettől fogva csak én vagyok, és nincs, aki kezemből kimentsen; ha én cselekszem, ki változtathatná meg azt?||18023;13065
18587||.Ézs.43.14||Így szól az ÚR, a megváltótok, Izráel Szentje: Tiértetek küldöttem el Bábelbe, és leszállítom mindnyájukat mint menekülőket a káldeusokkal együtt vidám hajóikba.||19712;12017;12018;17977;17991
18588||.Ézs.43.15||Én vagyok az ÚR, a ti Szentetek, Izráel teremtője, királyotok.||
18589||.Ézs.43.16||Így szól az ÚR, aki utat készít a tengeren és ösvényt a hatalmas vizeken,||1911;-1918;5909
18590||.Ézs.43.17||aki kihozott szekeret és lovat, sereget és vitézt; együtt hevernek ott, nem kelnek föl, kialudtak, elhamvadtak, mint a gyertyabél.||1922;-1930
18591||.Ézs.43.18||Ne emlékezzetek a régiekről, ne gondolkodjatok a korábbi dolgokról!||
18592||.Ézs.43.19||Íme, én újat cselekszem. Most készül, hát nem tudjátok még? Igen, utat készítek a pusztában, és folyóvizeket fakasztok a kietlenben.||18537
18593||.Ézs.43.20||A mező vadjai is dicsőíteni fognak engem, a sakálok és struccok, mert vizet fakasztok a pusztában, folyóvizeket a kietlenben, hogy inni adjak választott népemnek.||
18594||.Ézs.43.21||A népnek, amelyet magamnak alkottam, hogy hirdesse dicséretemet.||
18595||.Ézs.43.22|Izráel hűtlensége|És mégsem engem hívtál segítségül, Jákób, hanem megfáradtál irányombam, Izráel!||
18596||.Ézs.43.23||Nem adtad nekem égőáldozatul bárányaidat, és véresáldozataiddal nem dicsőítettél engem. Nem nekem szolgáltál ételáldozattal, és nem nekem fáradoztál tömjénezéssel.||
18597||.Ézs.43.24||Nem nekem vettél pénzen jó illatú nádat, és nem engem tartottál jól áldozataid kövérjével; csak bűneiddel terheltél, vétkeiddel fárasztottál engem.||
18598||.Ézs.43.25||Én, én vagyok, aki eltörlöm álnokságaidat önmagamért, és bűneidről nem emlékezem meg!||21448;21449;18691;18693;15897;15898;5784;5785
18599||.Ézs.43.26||Juttasd eszembe, vitassuk meg egymással, mondd el ügyedet, hogy igazold magad!||
18600||.Ézs.43.27||Már első atyád is vétkezett, és tanítóid elpártoltak tőlem.||28063;18743
18601||.Ézs.43.28||Ezért én is tisztátalanná tettem a szentély fejedelmeit, veszedelemre adtam Jákóbot és gyalázatra Izráelt.||
18602||.Ézs.44.1|Az Úr Lelkét ígéri népének|De most hallgass rám, szolgám, Jákób és Izráel, akit kiválasztottam!||18527
18603||.Ézs.44.2||Így szól az ÚR, a te Teremtőd és Alkotód, az, aki anyád méhétől fogva megsegít: Ne félj, szolgám, Jákób, Jesurún, akit kiválasztottam!||18578;18579;19744
18604||.Ézs.44.3||Mert vizet árasztok a szomjas földre és folyóvizeket a szárazra. Kiöntöm lelkemet utódaidra és áldásomat csemetéidre.||18395;22406;21406;23197;26435
18605||.Ézs.44.4||Növekednek, mint fű a víz mellett és mint fűzfák a vízfolyásoknál.||
18606||.Ézs.44.5||Az egyik ezt mondja: „Az ÚRé vagyok”, a másik Jákób nevét emlegeti. Amaz a kezére írja: „Az ÚRé vagyok”, és dicsekedve említi Izráel nevét.||30993
18607||.Ézs.44.6||Így szól az ÚR, Izráel királya és megváltója, a Seregek URa: Én vagyok az első és az utolsó, rajtam kívül nincs Isten!||18523;30773;-30782
18608||.Ézs.44.7||Ki olyan, mint én? Szóljon! Jelentse be, és tárja elém, hogy mi történt attól kezdve, mióta réges-rég népeket teremtettem, és jelentsék meg a közeli és távoli jövőt.||
18609||.Ézs.44.8||Ne féljetek és ne rettegjetek! Hát nem mondtam meg, és nem jelentettem be előre? Ti vagytok a tanúim! Van-e Isten rajtam kívül? Nincs kőszál, nem tudok róla!||18546;5039;5043;9018;9046
18610||.Ézs.44.9|A bálványimádás bolondság|A bálványok készítői mind hiábavalók, és kedvenceik mit sem használnak. Tanúik nem látnak és nem tudnak semmit, ezért megszégyenülnek.||18508;15901
18611||.Ézs.44.10||Ki alkotott istent és öntött bálványt, amely nem használ semmit?||
18612||.Ézs.44.11||Íme, minden társuk megszégyenül, mert a mesterek maguk is csak emberek. Gyűljenek össze, álljanak elő mind! Félni fognak, megszégyenülnek mindnyájan.||18565;15549
18613||.Ézs.44.12||A kovács kalapácsot fog: dolgozik a szénnel, pöröllyel alakítja a szobrot, és erős karjával megmunkálja. Aztán megéhezik, ereje elfogy, ha nem iszik vizet, elfárad.||19271;19272
18614||.Ézs.44.13||Az ács mérőzsinórt feszít ki, vörös krétával rajzol, majd meggyalulja a fát, körzővel megrajzolja, és férfi formájúra készíti azt, díszes emberi alakra, hogy elhelyezze a házában.||
18615||.Ézs.44.14||Cédrusfát vág magának, tölgy- és cserfát hoz, és fölneveli az erdő fájával együtt; fenyőt ültet, amelyet az eső fölnevel.||
18616||.Ézs.44.15||Ezekből tüzet rak az ember, vesz belőlük, hogy megmelegedjen, elégeti, és kenyeret süt. Sőt istent is csinál belőle, és imádja, bálványt készít, és leborul előtte.||
18617||.Ézs.44.16||Felét tűzben elégeti, felével a húst készíti. Pecsenyét süt, és jóllakik, aztán melegedik, és így szól: De jó melegem van, látom a tüzet!||
18618||.Ézs.44.17||Maradékából istent készít magának, bálványszobrot. Leborulva imádja, könyörög hozzá, és így szól: Szabadíts meg, mert te vagy az istenem!||
18619||.Ézs.44.18||Nem tudnak és nem értenek semmit, mert be van hunyva a szemük, és nem látnak, és szívük nem eszmél.||
18620||.Ézs.44.19||Nem gondolja meg, nincs tudása és értelme, hogy azt mondaná: Felét tűzben égettem el, és kenyeret sütöttem parazsánál, majd húst sütöttem és megettem. Maradékából pedig utálatosságot csinálok, és leborulok egy fatuskó előtt?||
18621||.Ézs.44.20||Aki hamuban gyönyörködik, azt félrevezette megcsalt szíve, hogy meg ne szabadítsa lelkét, és ezt ne mondja: Hát nem hazugságra támaszkodtam?||19282;16889
18622||.Ézs.44.21|Az Úr Círust küldi szabadítóul|Emlékezz meg ezekről, Jákób, mert az én szolgám vagy, Izráel, én alkottalak, az én szolgám vagy, Izráel! Nem feledlek el.||
18623||.Ézs.44.22||Eltöröltem álnokságaidat, mint a felleget, és bűneidet, mint a felhőt. Térj énhozzám, mert megváltottalak!||18587
18624||.Ézs.44.23||Ujjongjatok, egek, mert véghezvitte az ÚR, kiáltsatok, földnek mélységei, ujjongva énekeljetek, hegyek és erdő és benne minden fa! Mert megváltotta az ÚR Jákóbot, és megdicsőíti magát Izráelben.||
18625||.Ézs.44.24||Így szól az ÚR, megváltód és formálód, anyád méhétől fogva: Én vagyok az ÚR, aki mindezt megcselekszem. Egyedül feszítettem ki az egeket, és egymagam tettem szilárddá a földet.||15638
18626||.Ézs.44.25||Én vagyok, aki megrontom a hazugok jeleit, és bolonddá teszem a varázslókat, megszégyenítem a bölcseket, és tudományukat bolondsággá teszem.||
18627||.Ézs.44.26||Én vagyok, aki beteljesíti szolgája beszédét, és véghezviszi követei tanácsát, aki így szól Jeruzsálemről: „Lakjanak benne!”, és Júda városairól: „Épüljenek föl, mert helyreállítom romjait!”||
18628||.Ézs.44.27||Aki azt mondja a mélységnek: Száradj ki!”, és: „Kiapasztom folyóvizeidet!”||
18629||.Ézs.44.28||Én vagyok, aki azt mondja Círuszról: „Pásztorom ő”, és véghezviszi minden szándékomat, amikor ezt mondja Jeruzsálemről: „Épüljön föl”, és a templomról: „Rakják le alapjait!”||
18630||.Ézs.45.1||Így szól az ÚR fölkentjéhez, Círuszhoz, akinek megfogtam a jobb kezét, hogy népeket hódoltassak meg előtte, és a királyok derekának övét megoldjam, hogy ajtók nyíljanak meg előtte, és ne zárulhassanak be a kapuk.||13140
18631||.Ézs.45.2||Előtted megyek, és az egyenetleneket kiegyenesítem, az ércajtókat összetöröm, és a vaszárakat leütöm.||
18632||.Ézs.45.3||Neked adom a sötétség kincseit és a rejtekhelyek gazdagságait, hogy megtudd: én vagyok az ÚR, Izráel Istene, aki téged neveden hívtalak.||
18633||.Ézs.45.4||Szolgámért, Jákóbért és választottamért, Izráelért neveden szólítottalak, nevet adok neked, noha nem ismersz.||
18634||.Ézs.45.5||Én vagyok az ÚR, és nincs más, rajtam kívül nincs Isten! Felöveztelek téged, bár nem ismersz.||5039
18635||.Ézs.45.6||Hadd tudják napkelettől napnyugatig, hogy nincsen más rajtam kívül. Én vagyok az ÚR, és nincsen más!||
18636||.Ézs.45.7||Én alkottam a világosságot, én teremtettem a sötétséget, én szerzek békességet, és én teremtem a gonoszt. Én vagyok az ÚR, aki mindezt cselekszem!||19793
18637||.Ézs.45.8||Egek, harmatozzatok onnan fentről, és hullassatok igazságot, felhők; nyíljék meg a föld, viruljon föl a szabadulás, és vele együtt sarjadjon föl az igazság! Én, az ÚR teremtettem azt!||22304;15059;15343;5759;5760
18638||.Ézs.45.9|Egyedül az Úr ad szabadulást|Jaj annak, aki perbe száll alkotójával, holott csak egy cserépedény a többi földi cserép között! Mondhatja-e az agyag a formálójának: Mit csinálsz? És a készítmény ezt: Nincs kezed?||19457;28243;28244
18639||.Ézs.45.10||Jaj annak, aki azt mondja az apának: Miért nemzel? És az anyának: Miért szülsz?||
18640||.Ézs.45.11||Így szól az ÚR, Izráel Szentje és formálója: Tőlem kérdezzétek meg a jövendőt! Fiaimat és kezeim munkáját bízzátok csak rám!||
18641||.Ézs.45.12||Én alkottam a földet, én teremtettem rajta az embert, én terjesztettem ki kezemmel az egeket, és minden seregük az én parancsomra állt elő.||14389
18642||.Ézs.45.13||Én támasztottam fel őt igazságban, én egyengetem minden útját; ő építi meg városomat és bocsátja haza foglyaimat, de nem pénzért, s nem is ajándékért – mondja a Seregek URa!||18629;18767
18643||.Ézs.45.14||Így szól az ÚR: Egyiptom összegyűjtött kincse és Kús nyeresége és a nagy termetű szábaiak hozzád mennek, és tieid lesznek, téged követnek, béklyóban járnak, feléd fordulva leborulnak, és hozzád könyörögnek: Csak nálad van Isten, és nincs sehol máshol, nincs más Isten!||18576;18895;18072;18090;18093;22896;22897
18644||.Ézs.45.15||Bizony te elrejtőzködő Isten vagy, Izráel Istene, szabadító!||5708;18816;18817
18645||.Ézs.45.16||Szégyent vallanak, és gyalázatba esnek mind, egytől egyig gyalázatban járnak a bálványok faragói.||
18646||.Ézs.45.17||De Izráel megszabadul az ÚR által örök szabadulással, nem vallotok többé szégyent és gyalázatot, soha!||
18647||.Ézs.45.18||Mert így szól az ÚR, aki az egeket teremtette, ő, az Isten, aki a földet formálta, alkotta és megszilárdította; nem pusztaságnak teremtette, hanem lakóhelyül alkotta: Én vagyok az ÚR, és nincsen más!||
18648||.Ézs.45.19||Nem titkon szóltam, valahol a sötétség földjén, nem azt mondtam Jákób utódainak: A kietlenben keressetek engem! Én, az ÚR, igazságot szólok, és kijelentem, hogy mi az igaz.||2042;-2045;18698;2294;-2307
18649||.Ézs.45.20||Gyűljetek össze, jöjjetek elő, közeledjetek mind, akik megszabadultatok a népek közül! Semmit sem tudnak azok, akik fából készült bálványukat hordják, és olyan istenhez könyörögnek, aki nem képes megmenteni!||18655;18661
18650||.Ézs.45.21||Mondjátok meg, adjátok elő, sőt tanácskozzátok meg: ki mondta meg ezt régtől fogva, és ki közölte előre? Vajon nem én, az ÚR? Nincs más Isten rajtam kívül; igaz Isten és szabadító nincs kívülem.||
18651||.Ézs.45.22||Térjetek hozzám a föld minden határáról, hogy megszabaduljatok! Mert én vagyok az Isten, és nincs más!||
18652||.Ézs.45.23||Magamra esküdtem, igazság jött ki számból, szavam nem vonom vissza. Előttem hajol meg minden térd, rám esküszik minden nyelv!||23167;28359
18653||.Ézs.45.24||Ezt mondják felőlem: csak az ÚRban van minden igazság és erő. Őhozzá mennek megszégyenülve mindazok, akik haragszanak rá.||
18654||.Ézs.45.25||Az ÚRban igazul meg és nyer dicsőséget Izráel minden utóda.||18606
18655||.Ézs.46.1|A tehetetlen bálványok és a hatalmas Isten|Ledől Bél, elesett Nebó, állatokra és barmokra kerülnek szobraik, és elviszik őket. Megterhelik vele a fáradt állatokat.||20235;20148;20326;18649
18656||.Ézs.46.2||Elesnek, összerogynak mind, nem menthetik meg a terhet, és ők maguk is fogságba mennek.||
18657||.Ézs.46.3||Hallgass rám, Jákób háza és Izráel házának minden maradéka, akiket magamhoz vettem anyátok méhétől fogva, és hordoztalak születésetek óta.||14228;15035;18943;2030;4036;4923
18658||.Ézs.46.4||Vénségetekig ugyanaz vagyok, megőszülésetekig én hordozlak titeket. Én alkottalak, én hordozlak, én visellek el és én szabadítalak meg.||5768
18659||.Ézs.46.5||Kihez hasonlíthatnátok engem, és kivel tennétek egyenlővé? Kivel mérnétek össze, akihez hasonló lennék?||18506;18513
18660||.Ézs.46.6||Kiöntik az aranyat az erszényből, kimérik az ezüstöt mérleggel, és ötvöst fogadnak, hogy istent készítsen abból; és meghajolnak, leborulnak előtte.||
18661||.Ézs.46.7||Vállukra veszik, úgy hordozzák, majd felállítják a helyére. Veszteg marad, helyéről nem mozdul el; ha kiáltanak is hozzá, nem felel, nyomorúságodból nem szabadít meg.||19273;18649
18662||.Ézs.46.8||Emlékezzetek meg erről, és legyetek erősek, véssétek eszetekbe, ti pártütők!||
18663||.Ézs.46.9||Emlékezzetek meg a régebbi dolgokról, mert én vagyok az Isten, nincsen más; Isten vagyok, nincs hozzám hasonló!||5765
18664||.Ézs.46.10||Kezdettől fogva közöltem, hogy mi lesz a jövendő, és előre megmondtam azokat, amik még nem történtek meg, e szavakkal: Tanácsom megáll, és véghezviszem minden szándékomat.||14394;30128
18665||.Ézs.46.11||Én vagyok, aki elhívok napkeletről egy sasmadarat, messze földről egy férfit, tanácsom véghezvivőjét. Amint megmondtam, véghez is viszem, ahogy elterveztem, meg is cselekszem!||20894;20895;20904
18666||.Ézs.46.12||Hallgassatok rám, ti keményszívűek, akik távol vagytok az igazságtól!||
18667||.Ézs.46.13||Elhoztam igazságomat, nincs már messze, és szabadításom nem késik. Sionban lesz szabadításom ékességemnek, Izráelnek.||18770;19712;20105
18668||.Ézs.47.1|Babilónia bukása|Szállj le, és ülj a porba, Babilón szűz leánya! Ülj a földre királyi trón nélkül, káldeusok leánya, mert nem hívnak többé téged gyöngének és elkényeztetettnek!||20409;12901;12906;18007;20318;21942
18669||.Ézs.47.2||Vedd a kézimalmot, és őrölj lisztet! Fedd föl fátyladat, emeld föl a hosszú ruhát, fedd föl combodat, és úgy menj át a folyókon!||8420;1811;13600;22784;19355;19359
18670||.Ézs.47.3||Fölfedik mezítelenségedet, látható lesz szégyened! Bosszút állok, és nem kímélek senkit! –||17792;22185;31060
18671||.Ézs.47.4||így szól Megváltónk. Seregek URa az ő neve, Izráel Szentje!||
18672||.Ézs.47.5||Ülj csendben, és menj ki a sötétbe, káldeusok leánya, mert nem hívnak többé téged országok úrnőjének!||18668;22739;17899;18740
18673||.Ézs.47.6||Fölgerjedtem népem ellen, elvetettem örökségemet, és kezedbe adtam őket. Nem voltál irgalmas hozzájuk, az öregre nehéz igát vetettél!||10225;-10234;22960;20250;20313;17819
18674||.Ézs.47.7||Azt gondoltad: Örökre úrnő maradok! Nem is gondoltál ezekre, és nem számoltál a végével.||31069
18675||.Ézs.47.8||Most azért halld meg ezt, te bujálkodó, aki biztonságban laktál, és azt mondtad szívedben: Én vagyok, és nincs más kívülem, nem leszek özvegy, és nem ismerem meg a gyermektelenséget!||21226;18792;18795;18796;18797;18798;20378;31051;31052
18676||.Ézs.47.9||De mind a kettő eljön rád nagyon hamar, egyazon napon: teljes súlyával rád nehezedik a gyermektelenség és özvegység, hasztalan a sok varázslás és a sok igéző szó.||
18677||.Ézs.47.10||Gonoszságodban bíztál, és azt gondoltad: Nem lát senki engem! Bölcsességed és tudományod csalt meg téged, mert azt gondoltad szívedben: Én vagyok, és rajtam kívül nincs más!||14061;15501;15502;20683;20698;13404;13405;18083;21228;20268;20336
18678||.Ézs.47.11||Ezért eljön rád a gonosz, amely ellen nem tudsz ellenszert, és romlással sújt le rád, amelyet ki nem engesztelhetsz. Hirtelen jön rád a pusztulás, nem is tudod, mikor.||
18679||.Ézs.47.12||Állj hát elő igéző szózataiddal és varázslatod sokaságával, amellyel ifjúságodtól fogva vesződtél; talán segíthetsz valamit, talán elriaszthatod a veszedelmet!||21827
18680||.Ézs.47.13||Belefáradtál tanácsaid sokaságába. Nos, álljanak elő és mentsenek meg az ég vizsgálói, akik a csillagokat nézik, akik újhold napján előre megmondják, hogy mi következik rád!||18626
18681||.Ézs.47.14||Íme, olyanok lesznek, mint a tarló, tűz emészti meg őket, nem mentik meg életüket a lángból, még parázs sem marad belőlük melegedéshez, sem tűz, amit körül lehet ülni!||18267;18315;17753;23271
18682||.Ézs.47.15||Így jársz majd azokkal, akikkel vesződtél, és akikkel ifjúságodtól fogva kereskedtél. Elfutnak, mindegyik a maga útján, nem segít neked senki!||17988;20285;20288;12345;12346
18683||.Ézs.48.1|Izráel képmutató és hűtlen|Halljátok meg ezt, Jákób háza, akiket Izráelről neveznek, és akik Júda forrásából származtok, akik az ÚR nevére esküsztök, és Izráel Istenét emlegetitek, de nem híven és nem igazán!||15203;15205;19127;14977
18684||.Ézs.48.2||A szent városról nevezik magukat, és Izráel Istenére támaszkodnak, akinek Seregek URa a neve!||
18685||.Ézs.48.3||Előre megjelentettem azt, ami eddig történt, szám hirdette és tudatta azokat, gyorsan véghezvittem, bekövetkeztek.||
18686||.Ézs.48.4||Mert tudtam, hogy konok vagy, és nyakadon vasból vannak az inak, homlokod pedig érc.||2447;22204;20576;-20578
18687||.Ézs.48.5||Ezért előre megjelentettem neked, mielőtt bekövetkezett, tudtodra adtam, hogy ne mondhasd azt: Faragott képem tette ezeket, bálványom és öntött képem parancsolta ezeket.||22469;5785
18688||.Ézs.48.6||Hallottad már, és most lásd meg mindezt! Bizonyságot teszel-e hát róla? Mostantól fogva új dolgokat tudatok veled, titkolt dolgokat, amelyekről nem tudtál.||
18689||.Ézs.48.7||Most teremtettem azokat, nem régen. Ezelőtt nem hallottál felőlük, így nem mondhatod azt: Íme, tudtam róla.||
18690||.Ézs.48.8||Nem is hallottad, nem is tudtad, füled sem volt nyitva régóta. Tudtam, hogy nagyon hűtlen vagy, anyád méhétől fogva pártütőnek hívnak.||5773;5776;18735
18691||.Ézs.48.9||De nevemért késleltettem haragomat, és dicsőségemért fékeztem magamat veled szemben, hogy ki ne irtsalak.||20984
18692||.Ézs.48.10||Íme, megtisztítottalak, de nem úgy, mint az ezüstöt, megpróbáltalak a nyomorúság kohójában.||18228
18693||.Ézs.48.11||Önmagamért, önmagamért cselekszem. Hogyan szentségteleníthetnétek meg? Dicsőségemet másnak nem adom!||18556
18694||.Ézs.48.12|Eljött a szabadulás ideje|Hallgass rám, Jákób és Izráel, én elhívottam! Én vagyok az első és az utolsó.||18523
18695||.Ézs.48.13||Hiszen kezem fektette le e föld alapját, és jobbom terjesztette ki az egeket, ha szólítom őket, mind előállnak.||18514
18696||.Ézs.48.14||Gyűljetek össze mindnyájan, és halljátok: ki jelentette meg közülük e dolgokat? Az, akit az ÚR szeret, elvégzi akaratát Bábelen, és karja a káldeusokon lesz.||
18697||.Ézs.48.15||Én, én szóltam, és el is hívtam őt, elhoztam őt, és szerencsés lesz az útja.||
18698||.Ézs.48.16||Közeledjetek hozzám, halljátok meg ezt! Kezdettől fogva nem titokban szóltam, amióta ez történik, itt vagyok! És most elküldött engem az én Uram, az ÚR, és lelkét adta.||18648
18699||.Ézs.48.17||Így szól az ÚR, a te Megváltód, Izráel Szentje: Én vagyok az ÚR, a te Istened, aki hasznosra tanítalak, és azon az úton vezetlek, amelyen járnod kell.||
18700||.Ézs.48.18||Bárcsak figyeltél volna parancsaimra! Olyan volna békességed, mint a folyóvíz, és igazságod, mint a tenger hullámai.||5612;-5625;15288;-15291
18701||.Ézs.48.19||Annyi utódod lenne, mint a tenger homokja, és méhednek annyi gyümölcse lenne, mint a porszem. Neve nem veszne ki, és nem pusztulna el arcom elől.||22171
18702||.Ézs.48.20||Menjetek ki Bábelből, fussatok el Káldeából! Ujjongó hangon jelentsétek meg, tudassátok ezt, és terjesszétek a föld végső határáig! Mondjátok: Megváltotta az ÚR szolgáját, Jákóbot.||20285;20241;20243;19712
18703||.Ézs.48.21||Nem szomjaznak, még ha pusztaságon vezeti is át őket. Vizet fakaszt nekik a kősziklából, meghasítja a sziklát, és víz ömlik belőle.||1989;4322;15184
18704||.Ézs.48.22||Nincs békesség – így szól az ÚR – az istenteleneknek!||18854
18705||.Ézs.49.1|Az Úr a népekhez küldi szolgáját|Hallgassatok rám, ti szigetek, figyeljetek, távoli népek! Már anyám méhétől elhívott az ÚR, anyám szíve alatt is megemlékezett nevemről.||18734;19017
18706||.Ézs.49.2||Hasonlóvá tette számat az éles kardhoz, keze árnyékában rejtett el engem. Hegyes nyíllá tett, és tegzébe zárt engem.||19022;19023;17602
18707||.Ézs.49.3||Azt mondta nekem: Szolgám vagy, Izráel, akiben megdicsőülök.||
18708||.Ézs.49.4||Én pedig azt mondtam: Hiába fáradoztam, hasztalan fecséreltem el erőmet a semmire. De az ÚRnál van ítéletem, és jutalmam Istenemnél.||
18709||.Ézs.49.5||És most így szól az ÚR, aki engem anyám méhétől szolgájává teremtett, hogy Jákóbot hozzá térítsem, és Izráelt hozzá gyűjtsem, hiszen becses vagyok az ÚR szemében, és Istenem az erősségem.||
18710||.Ézs.49.6||Így szólt: Kevés az, hogy szolgám légy Jákób nemzetségeinek a megépítésénél, és Izráel megmentettjeinek visszahozásánál. A népeknek is világosságul adlak, hogy szabadításom a föld végéig terjedjen!||18554;18892;25070;25072
18711||.Ézs.49.7|A hazatérés öröme|Így szól az ÚR, Izráel megváltója, Szentje a megvetett lelkűhöz, akit utálatosnak tartanak a népek, a zsarnokok szolgájához: Ha meglátnak a királyok, fölkelnek majd, és fejedelmek borulnak le előtted az ÚRért, aki hű hozzád, Izráel Szentjéért, aki kiválasztott téged.||18778;18782;14225
18712||.Ézs.49.8||Így szól az ÚR: Alkalmas időben meghallgatlak, és a szabadulás napján megsegítlek. Megtartalak, és szövetségül adlak a népnek, hogy helyreállítsd az országot, és szétoszd az elpusztult örökséget.||18913;18794;18915
18713||.Ézs.49.9||Mondd azt a foglyoknak: „Jöjjetek ki!”, és azoknak, akik sötétben vannak: „Lépjetek elő!” Az út mellett legelnek, és a puszta halmokon is legelőjük lesz.||18555
18714||.Ézs.49.10||Nem éheznek és nem szomjaznak. Nem bántja őket a hőség és a nap. Mert aki megkönyörült rajtuk, az vezeti őket, és vízforrásokhoz tereli őket.||30894;18395;18592;18703;18498;18564
18715||.Ézs.49.11||Minden hegyemet úttá teszem, és országútjaim magasan lesznek.||18396;18744;18773;25065
18716||.Ézs.49.12||Íme, ezek messziről jönnek: íme, azok észak és nyugat felől, amazok pedig Szín földjéről!||
18717||.Ézs.49.13||Ujjongjatok, egek, örvendezz, föld, ujjongva énekeljetek, hegyek! Mert megvigasztalta népét az ÚR, és könyörül szegényein!||18396;18744;18773;25065;15540
18718||.Ézs.49.14||De Sion így szólt: Elhagyott engem az ÚR, és elfeledkezett rólam az Úr!||
18719||.Ézs.49.15||Hát elfeledkezhet-e az anya gyermekéről, hogy ne könyörüljön méhe fián? És ha ő el is feledkezne, én nem feledkezem el rólad!||14310
18720||.Ézs.49.16||Íme, a tenyerembe véstelek téged, szüntelen előttem vannak kőfalaid.||2235;11156;11164
18721||.Ézs.49.17||Fiaid hozzád sietnek, rombolóid és pusztítóid pedig eltávoznak tőled.||
18722||.Ézs.49.18||Emeld föl szemedet, és nézz körül: mindnyájan egybegyűlnek, hozzád jönnek. Élek én – így szól az ÚR –, hogy ékszerként veszed föl mindnyájukat, és magadra kötöd őket, mint egy menyasszony.||18893
18723||.Ézs.49.19||Mert kihalt pusztaságaid, egész elpusztult földed szűk lesz most a lakosságnak, és messze eltávoznak pusztítóid.||
18724||.Ézs.49.20||Gyermektelenséged fiai még ezt mondják majd füled hallatára: Szűk nekem ez a hely, menj el, hadd lakhassam itt!||
18725||.Ézs.49.21||Te majd így szólsz szívedben: Ki szülte nekem ezeket? Hiszen én gyermektelen és terméketlen voltam, fogoly és számkivetett voltam, és ki nevelte föl ezeket? Íme, egyedül én maradtam meg, honnan vannak ők?||
18726||.Ézs.49.22||Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, fölemelem kezemet a népek felé, és fölállítom előttük zászlómat, és ölükben hozzák haza fiaidat, és leányaidat a vállukon hordozzák.||17962;18893;19001;-19003
18727||.Ézs.49.23||Királyok lesznek gondviselőid, fejedelemasszonyaik pedig a dajkáid. Arccal a földre borulnak előtted, és lábad porát nyalják. Akkor majd megtudod, hogy én vagyok az ÚR, és nem szégyenülnek meg, akik bennem remélnek.||15062;22748
18728||.Ézs.49.24||Elvehetik-e a prédát a hőstől, és megszabadulhatnak-e a zsarnok foglyai?||
18729||.Ézs.49.25||Igen – így szól az ÚR –, a hőstől is elvehetik a foglyokat, és megszabadulhat a kegyetlen zsákmánya. Perlőiddel én szállok perbe, és én mentem meg fiaidat.||
18730||.Ézs.49.26||Nyomorgatóiddal megetetem saját húsukat, és megrészegednek a vérüktől, mint a musttól. Akkor megtudja minden test, hogy én vagyok az ÚR: a te szabadítód és megváltód, Jákób erős Istene!||31015;17916;31029
18731||.Ézs.50.1|Isten nem vetette el népét|Így szól az ÚR: Hol van anyátok válólevele, amellyel elbocsátottam őt? Vagy ki az hitelezőim közül, akinek eladtalak titeket? Íme, vétkeitek miatt adtalak el titeket, és bűneitek miatt bocsátottam el anyátokat!||18850;5526;22671;23184;23185;19077;23332;23819;2084;9606
18732||.Ézs.50.2||Amikor eljöttem, miért nem volt ott senki? Amikor hívtalak, miért nem felelt senki? Olyan rövid már a kezem, hogy nem válthat meg? Nincs bennem erő, hogy megszabadítsalak? Íme, dorgáló szavammal kiszárítom a tengert, pusztává teszem a folyókat. Megbűzhödnek halaik, mivel nincs víz, és elpusztulnak a szomjúságtól.||18756;18869;23439
18733||.Ézs.50.3||Sötétségbe öltöztetem az eget, és zsákruhával takarom be.||30873
18734||.Ézs.50.4|Az Úr szolgáját szenvedés éri|Az én Uram, az ÚR olyan nyelvet adott nekem, hogy beszédemmel erősíteni tudjam a megfáradtat; minden reggel fölébreszt, serkenti fülemet, hogy hallgassam, miként a tanítványok.||7406;7732;14553
18735||.Ézs.50.5||Az én Uram, az ÚR megnyitotta fülemet, én pedig nem voltam engedetlen, nem hátráltam meg.||30205;30207;19440;22470
18736||.Ézs.50.6||Hátamat odatartottam a verőknek, és szakállamat a szaggatóknak, arcomat nem fedeztem el a gyalázás és köpdösés elől.||23340;23798;26700;-26710;5556;4073;24188
18737||.Ézs.50.7||És az én Uram, az ÚR megsegített engem, ezért nem szégyenülök meg. Olyanná tettem arcomat, mint a kovakő, és tudom, hogy nem vallok szégyent.||19031;20577;20578
18738||.Ézs.50.8||Közel van, aki engem igazzá tesz, ki perelhet velem? Álljunk elő együtt! Kicsoda perel engem? Lépjen hozzám!||28217;13174;13891;-13910
18739||.Ézs.50.9||Íme, az én Uram, az ÚR megsegít engem, kicsoda kárhoztatna engem? Íme, mindnyájan szétfoszlanak, mint a ruha, moly rágja meg őket!||18749
18740||.Ézs.50.10||Ki féli közületek az URat? Ki hallgat szolgája szavára? Aki sötétségben jár, és nincs fényessége, mind bízzon az ÚR nevében, és támaszkodjon Istenére!||18742;18748
18741||.Ézs.50.11||Íme, mindnyájan, akik tüzet gyújtotok, és tüzes nyilakkal szerelitek föl magatokat, saját tüzetek lángjába vesztek, tüzes nyilaitokba, amelyeket meggyújtottatok! Az én kezemből jön ez rátok, és fájdalmak között fogtok feküdni!||
18742||.Ézs.51.1|Isten megtartja ígéretét|Hallgassatok rám, akik az igazságot követitek, akik az URat keresitek! Tekintsetek a kősziklára, amelyből kivágattatok, és a kút nyílására, amelyből kiástak titeket!||16884;29866;29916;18683
18743||.Ézs.51.2||Tekintsetek atyátokra, Ábrahámra és Sárára, aki szült titeket! Egymaga volt, amikor elhívtam, de megáldottam és megszaporítottam.||30250;30251;21371;23185
18744||.Ézs.51.3||Mert megvigasztalja Siont az ÚR, megvigasztalja romjait egytől egyig, és pusztáját olyanná teszi, mint az Éden, kietlen földjét pedig mint az ÚR kertje. Öröm és vigasság lesz benne, hálaadás és dicséret hangja!||38;-40
18745||.Ézs.51.4|Isten ítéletet tart a világ fölött|Figyelj rám, népem, és hallgass rám, nemzetem! Mert tanítás származik tőlem, és törvényemet a népek világosságává teszem.||18554
18746||.Ézs.51.5||Közel van igazságom, eljön szabadításom, és karommal ítélem a népeket. Engem várnak a szigetek, és a karomba vetik reménységüket.||17756;17757
18747||.Ézs.51.6||Emeljétek szemeteket az égre, és nézzetek le a földre; mert az ég szétfoszlik, mint a füst, és a föld elmállik, mint a ruha, és lakosai hasonlóképpen vesznek el. De az én szabadításom örökre megmarad, és igazságom nem rendül meg.||15612;15631;15941;23319;30634;18494;-18496
18748||.Ézs.51.7||Hallgassatok rám ti, akik ismeritek az igazságot, te nép, amelynek szívében van a törvényem! Ne féljetek az emberek gyalázkodásától, szidalmaik miatt ne essetek kétségbe!||14500
18749||.Ézs.51.8||Mert moly rágja meg őket, mint a ruhát, és féreg eszi meg őket, mint a gyapjút, de igazságom örökre megmarad, és szabadításom nemzedékről nemzedékre!||18739;18740
18750||.Ézs.51.9|Régi csoda és új teremtés|Kelj föl, kelj föl, öltözd fel erődet, ó, ÚRnak karja! Kelj föl, mint a régi időben, a hajdanvolt nemzedékek napjaiban! Hát nem te voltál, aki szétvágta Ráhábot, és átdöfte a sárkányt?||1917;21253;6635;18589;18590;22746
18751||.Ézs.51.10||Nem te voltál, aki kiszárította a tengert, a nagy mélység vizeit? Aki a tenger fenekén utat készítettél, hogy átmehessenek a megváltottak?||
18752||.Ézs.51.11||Így térnek majd vissza az ÚR megváltottai, és ujjongás közepette jönnek Sionba. Öröm lesz fejükön örökké. Vigasságot és örömöt találnak, a fájdalom és sóhaj pedig eltűnik.||18398;16182;16183
18753||.Ézs.51.12||Én, én vagyok a vigasztalótok! Ki vagy te, hogy a halandó embertől félsz, az ember fiától, aki olyan lesz, mint a fű?||18489;18494
18754||.Ézs.51.13||Elfeledkeztél az ÚRról, Alkotódról, aki az eget kiterjesztette, és megalapozta a földet? Miért félsz szüntelen, mindennap nyomorgatód haragjától, aki igyekszik elveszíteni? De hol van a nyomorgató haragja?||15638
18755||.Ézs.51.14||Csakhamar megszabadul a fogoly, nem hal meg, nem jut a sírba, és kenyere sem fogy el.||23077
18756||.Ézs.51.15||Hiszen én vagyok az ÚR, a te Istened, aki megrendítettem a tengert, hogy zúgjanak hullámai. Seregek URa a nevem!||1910
18757||.Ézs.51.16||A szádba adtam beszédemet, és kezem árnyékával fedtelek be, hogy az egeket kifeszítsem, és megalapozzam a földet. És azt mondom Sionnak: Az én népem vagy.||18706;18734;18735
18758||.Ézs.51.17|Vége a nép nyomorúságának|Serkenj föl, serkenj föl, kelj föl, Jeruzsálem, kiittad az ÚR kezéből haragja poharát, kiittad, kiürítetted öblös kelyhét, amelytől tántorogsz!||18765;10225;-10246;18270;19611;20206;20286;20508;22593;21105;31005
18759||.Ézs.51.18||Fiai közül, akiket szült, nem volt senki, aki vezesse, nem fogta kézen senki a fiai közül, akiket fölnevelt.||
18760||.Ézs.51.19||E kettő esett meg veled! Kicsoda szánt meg téged? Pusztulás és romlás, éhínség és fegyver: hogyan vigasztaljalak meg téged?||
18761||.Ézs.51.20||Fiaid ájultan fekszenek minden utcasarkon, mint a hálóba esett zerge, betelt rajtuk az ÚR haragja, Istened feddése.||20418;20488;20489;20490
18762||.Ézs.51.21||Ezért halld meg ezt, te szenvedő, aki részeg vagy, de nem a bortól!||18270
18763||.Ézs.51.22||Így szól Urad, az ÚR, Istened, aki népéért bosszút áll: Íme, kiveszem kezedből a poharat, amelytől tántorogsz, haragom öblös kelyhéből nem iszol többé!||18758
18764||.Ézs.51.23||Nyomorgatóid kezébe adom azokat, akik azt mondták lelkednek: Hajolj meg, hogy átmenjünk rajtad! És te olyanná tetted a hátadat, mint a föld, mint amilyen az utca a járókelőknek!||18673;-18682;16201
18765||.Ézs.52.1|A szabadulás örömhíre|Serkenj föl, serkenj föl, öltözd föl erődet, Sion, öltözz föl ékes ruháidba, Jeruzsálem, te szent város! Mert nem lép be ide többé körülmetéletlen, tisztátalan!||
18766||.Ézs.52.2||Rázd le magadról a port, kelj föl, ülj föl, Jeruzsálem, oldd le nyakadról a bilincset, Sion fogoly leánya!||18668;-18671
18767||.Ézs.52.3||Mert így szól az ÚR: Ingyen adtalak el és nem pénzen váltalak meg!||12027;-12029;18642
18768||.Ézs.52.4||Mert így szól az én Uram, az Örökkévaló: Először Egyiptomba ment le népem, hogy ott éljen jövevényként, azután Asszíria nyomorgatta őt ok nélkül.||1392;1393;17923;-17928
18769||.Ézs.52.5||És most mit tegyek itt – így szól az ÚR –, hiszen népemet ok nélkül vitték el, és a rajta uralkodók ujjonganak, és gúnyolják nevemet mindennap szüntelen.||21446;21449;21450
18770||.Ézs.52.6||Ezért az én népem megismeri majd nevemet azon a napon, hogy én vagyok, aki azt mondtam: Íme, itt vagyok!||18667
18771||.Ézs.52.7||Milyen szépek a hegyeken az örömhírt mondó lábai, aki békességet hirdet, jó hírt mond, szabadulást hirdet, aki azt mondja Sionnak: Istened uralkodik!||18497;18498;28271
18772||.Ézs.52.8||Halld, őrállóid fölemelik hangjukat, együtt ujjonganak, mert szemtől szemben látják, hogy miként tér vissza Sionra az ÚR!||19173;21349
18773||.Ézs.52.9||Ujjongva énekeljetek mindnyájan, Jeruzsálem romjai, mert megvigasztalta népét az ÚR, megváltotta Jeruzsálemet!||15540;-15542
18774||.Ézs.52.10||Feltűrte szent karját az ÚR minden nép szeme láttára, hogy lássák a föld minden határán Istenünk szabadítását!||16182;15556;15557;20603;17909;17922
18775||.Ézs.52.11||Távozzatok, távozzatok, gyertek ki onnan! Ne illessetek tisztátalant, gyertek ki közülük, tisztítsátok meg magatokat ti, akik az ÚR edényeit hordozzátok!||28983;31076;20498
18776||.Ézs.52.12||Ne sietve gyertek ki, és ne futva menjetek, mert az ÚR megy előttetek, és Izráel Istene követ benneteket!||5345;1855
18777||.Ézs.52.13|A félreismert szolga diadala|Íme, a szolgám eredményes lesz munkájában, magasra emelkedik, és nagyon dicsőséges lesz.||18848;19556;19557
18778||.Ézs.52.14||Ahogy sokan iszonyodtak tőle, mert olyan eltorzult, nem emberi volt az ábrázata, és alakja sem volt olyan, mint az emberek fiaié,||
18779||.Ézs.52.15||úgy ejt majd ámulatba sok népet. A királyok is befogják szájukat színe előtt, mert meglátják, amit addig nem mondtak el nekik, és megértik, amit addig nem hallottak.||18781;18710;18747;14357;14234;13993;14449
18780||.Ézs.53.1||Ki hitte el, amit hallottunk, és az ÚR karja ki előtt lett nyilvánvaló?||18708;26687;28272
18781||.Ézs.53.2||Úgy nőtt föl színe előtt, mint egy vesszőszál, mint gyökér a száraz földből. Nem volt neki alakja és ékessége. Néztünk rá, de ábrázata nem volt kívánatos.||18778
18782||.Ézs.53.3||Megvetett és emberektől elhagyott volt, fájdalmak férfia és betegség ismerője! Mint aki elől arcunkat elrejtjük, megvetett volt, és nem gondoltunk rá;||18749;19170;14225;14512;14544;20425;20433
18783||.Ézs.53.4||pedig a mi betegségeinket viselte, és a mi fájdalmainkat hordozta. De mi azt gondoltuk, hogy Isten ostorozza, veri és kínozza,||17844;23429
18784||.Ézs.53.5||jóllehet a mi bűneinkért kapott sebeket, a mi vétkeinkért törték össze. Őt érte a büntetés, hogy nekünk békességünk legyen, és az ő sebei árán gyógyultunk meg.||28115;28789;30490
18785||.Ézs.53.6||Mindnyájan, mint juhok, eltévelyedtünk, mindenki a maga útjára tért, de az ÚR őrá vetette mindnyájunk vétkét.||18783
18786||.Ézs.53.7||Kínozták, és ő megalázta magát, száját nem nyitotta ki. Mint a bárány, amelyet mészárszékre visznek, és mint a juh, amely megnémul az őt nyírók előtt, ő sem nyitotta ki száját.||24184;27277;-27280;14221;14523;14542
18787||.Ézs.53.8||Erőszakkal és elítélve vitték el, és kortársai közül ki gondolt arra, amikor kivágták az élők földjéből, hogy népem bűnéért éri a büntetés?||15375;20475
18788||.Ézs.53.9||A gonoszok között adtak sírt neki, és a gazdagok mellé jutott halála után. Pedig nem cselekedett hamisságot, és álnokság sem volt a szájában.||30488;30490;575;1390;1502;-1504;11646;11704;11793
18789||.Ézs.53.10||Az ÚR akarata volt az, hogy gyötrődjön és összetörjön azért, hogy saját lelkét áldozatul adva meglássa majd utódait, napjai meghosszabbodjanak, és keze által megvalósuljon az ÚR akarata.||18629
18790||.Ézs.53.11||Mert lelke szenvedése nyomán látni fog, és megelégedett lesz. Az ő megismerése által igaz szolgám sokakat igazzá tesz, mivel ő hordozza vétkeiket.||
18791||.Ézs.53.12||Ezért a nagyokkal osztok részt neki, és a hatalmasokkal együtt kap zsákmányt, mert halálra adta életét, és a bűnösök közé számították, noha sokak bűnét hordozta, és közbenjárt a bűnösökért.||24224;26036;16927
18792||.Ézs.54.1|Isten örök hűsége és irgalma|Ujjongj, te meddő, aki nem szültél, hangos ujjongásba törj ki, aki nem vajúdtál, mert többen vannak az elhagyottnak fiai a férjnél levő asszony fiainál, azt mondja az ÚR.||29225;18724;18731;18675
18793||.Ézs.54.2||Szélesítsd ki sátorhelyedet, és feszítsd ki hajlékod sátorlapjait, ne kíméld! Húzd meg köteleidet, és erősítsd meg cövekjeidet!||18723;-18725;19796;23145
18794||.Ézs.54.3||Mert jobbra és balra is terjeszkedsz majd, utódaid a népek örökébe lépnek, és kihalt városokat fognak benépesíteni.||
18795||.Ézs.54.4||Ne félj, mert nem szégyenülsz meg, ne pirulj, mert nem gyaláznak meg! Ifjúságod szégyenéről is elfeledkezel, és özvegységed gyalázatára nem gondolsz többé.||22174;-22191;19093;19777;20284
18796||.Ézs.54.5||Mert férjed a te Alkotód, akinek Seregek URa a neve. Megváltód Izráel Szentje, akit az egész föld Istenének hívnak.||22700
18797||.Ézs.54.6||Mint elhagyott és fájó lelkű asszonyt, hív téged az ÚR, és mint megvetett ifjú asszonynak, azt mondja Istened:||
18798||.Ézs.54.7||Egy rövid szempillantásra elhagytalak, de most nagy irgalmassággal összegyűjtelek.||
18799||.Ézs.54.8||Haragom föllángolásában egy pillanatra elrejtettem előled arcomat, de most örök irgalommal könyörülök rajtad, ezt mondja megváltó URad.||18899;14340
18800||.Ézs.54.9||Mert úgy lesz ez nekem, mint Nóé idejében. Ahogyan megesküdtem akkor, hogy özönvíz nem árasztja el többé a földet, úgy esküszöm meg, hogy többé nem haragszom rád, és nem fenyítelek meg.||204;216
18801||.Ézs.54.10||Mert a hegyek elmozdulhatnak, és a halmok megrendülhetnek, de hűségem nem távozik el tőled, és békességem szövetsége nem rendül meg – így szól könyörülő URad.||
18802||.Ézs.54.11||Ó, te szegény, szélvésztől tépett, vigasztalás nélkül való! Íme, drágakövekbe ágyazom köveidet, és zafírokra alapozlak.||31140;-31143
18803||.Ézs.54.12||Rubinból készítem falad párkányzatát, kapuidat gránátkövekből, és összes határodat drágakövekből.||
18804||.Ézs.54.13||Fiaid mind az ÚR tanítványai lesznek, és nagy lesz fiaid békessége.||26371;20408;15110;18889
18805||.Ézs.54.14||Az igazság által leszel erős. Távol leszel a nyomorgatástól, nincs mit félned tőle, sem a rettegéstől, mert nem közeledik hozzád.||17904;15544
18806||.Ézs.54.15||Ha hevesen rád támadnak is, nem tőlem lesz az. Aki ellened támad, elesik veled szemben.||
18807||.Ézs.54.16||Íme, én teremtettem a kovácsot, aki a parazsat éleszti, és fegyvert készít mestersége szerint. És én teremtettem a pusztítót is, hogy pusztítson.||
18808||.Ézs.54.17||Egyetlen, ellened készült fegyver sem lesz eredményes, és megszégyenítesz minden nyelvet, amely perbe száll veled. Ez az öröksége az ÚR szolgáinak és az igazságuk, amely tőlem van – így szól az ÚR.||
18809||.Ézs.55.1|Isten hívó szava|Mindenki, aki szomjazik, jöjjön e vizekhez! Ti is, akiknek nincs pénzetek, jöjjetek, vegyetek és egyetek! Gyertek, vegyetek pénz nélkül, ingyen bort és tejet!||26434;26435;18536;31166
18810||.Ézs.55.2||Miért adnátok pénzt azért, ami nem kenyér, és fizetséget azért, ami nem elégíthet meg? Hallgassatok, hallgassatok rám, hogy jót egyetek, és kövér falatokban gyönyörködjék a lelketek!||14465;14891
18811||.Ézs.55.3||Fordítsátok ide fületeket, és jöjjetek hozzám! Hallgassatok rám, hogy éljen a lelketek! Örök szövetséget kötök veletek Dávid iránt való változhatatlan hűségemért.||8197;15417;27465
18812||.Ézs.55.4||Íme, bizonyságul adtam őt a népeknek, fejedelmül és parancsolóul a nemzeteknek.||
18813||.Ézs.55.5||Íme, olyan népet hívsz elő, amelyet nem ismersz, és olyan népek sietnek hozzád, amelyek nem ismertek, az ÚRért, Istenedért és Izráel Szentjéért, aki megdicsőít téged.||
18814||.Ézs.55.6|Isten igéje eléri célját|Keressétek az URat, amíg megtalálható, hívjátok segítségül, amíg közel van!||16687;11496;14380;19716;18965
18815||.Ézs.55.7||Hagyja el a gonosz az útját, és a bűnös ember a gondolatait! Térjen az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz, és ő könyörül rajta, mert ő bőkezű a megbocsátásban.||18822;21358;15617;-15619
18816||.Ézs.55.8||Mert az én gondolataim nem a ti gondolataitok, és a ti útjaitok nem az én útjaim, így szól az ÚR!||4435;15625
18817||.Ézs.55.9||Mert amiképpen magasabbak az egek a földnél, akképpen magasabbak az én útjaim a ti útjaitoknál és az én gondolataim a ti gondolataitoknál!||
18818||.Ézs.55.10||Mert ahogyan az eső és a hó lehull az égből, és nem tér oda vissza, hanem megöntözi a földet, termővé, gyümölcsözővé teszi azt, és magot ad a magvetőnek és kenyeret az éhezőnek,||
18819||.Ézs.55.11||úgy lesz az én beszédemmel is, amely számból kijön. Nem tér vissza hozzám üresen, hanem megcselekszi, amit akarok, és eredményes lesz ott, ahová küldtem.||14919
18820||.Ézs.55.12||Mert örömmel jöttök ki, és békességben vezetlek benneteket. A hegyek és halmok ujjongva énekelnek előttetek, és tapsol a mező minden fája.||15562
18821||.Ézs.55.13||A tövis helyén ciprus nő, bogáncs helyett mirtusz. Az ÚR dicsőségére lesz ez örök jelül, amelyet nem törölhetnek el.||18592;18593
18822||.Ézs.56.1|Idegeneknek is szól a kegyelem|Így szól az ÚR: Őrizzétek meg a jogosságot, és cselekedjetek igazságot, mert közel van szabadításom, és megjelenik igazságom!||
18823||.Ézs.56.2||Boldog ember az, aki ezt cselekszi, az embernek fia, aki ragaszkodik ehhez; megtartja a szombatot, hogy ne tegye azt tisztátalanná, és megőrzi kezét, hogy semmi gonoszt ne tegyen.||5067;18814;18867;18868;19443;-19451;20974;21051
18824||.Ézs.56.3||Ne mondja azt az idegen, aki az ÚRhoz csatlakozott: Bizony elszakít engem népétől az ÚR! Ne mondja a herélt sem: Íme, én kiszáradt fa vagyok!||
18825||.Ézs.56.4||Mert így szól az ÚR a herélteknek, akik megtartják szombatjaimat, és azt választják, amiben gyönyörködöm, és ragaszkodnak szövetségemhez:||
18826||.Ézs.56.5||Emlékezetük lesz nekik házamban, falaimon belül, és olyan nevük, amely jobb a fiaknál és leányoknál. Örök nevet adok nekik, amely sohasem vész ki.||5502;5504;-5508
18827||.Ézs.56.6||Az idegeneket, akik csatlakoztak az ÚRhoz, hogy neki szolgáljanak, szeressék az ÚR nevét, és szolgái legyenek, mindenkit, aki megtartja a szombatot, hogy tisztátalanná ne tegye, és azokat, akik szövetségemhez ragaszkodnak,||
18828||.Ézs.56.7||mind fölviszem szent hegyemre, és megvidámítom őket imádságom házában. Egészen elégő és véresáldozataik kedvesek lesznek oltáromon, mert az én házam neve imádság háza lesz minden nép számára!||17755;-17757;23906;9027;-9029
18829||.Ézs.56.8||Így szól az én Uram, az ÚR, aki összegyűjti Izráel elszéledt fiait: Még gyűjtök azokhoz, akiket egybegyűjtöttem!||
18830||.Ézs.56.9|Izráel vezetői felelőtlenek|Ti, mezei vadak mind, jöjjetek és egyetek, és ti, erdei vadak is mind!||19323;19325;31103
18831||.Ézs.56.10||Őrállói mindnyájan vakok, mit sem tudnak, mindnyájan néma ebek, nem tudnak ugatni. Álmodók, heverők, szunnyadni szeretők!||21385
18832||.Ézs.56.11||Telhetetlen ebek ezek, nem tudnak megelégedni; olyan pásztorok ők, akik nem tudnak vigyázni. Mindnyájan a maguk útjára tértek, ki-ki saját hasznát lesi, kivétel nélkül.||19169;19230;22680;-22682
18833||.Ézs.56.12||Jöjjetek, hadd hozzak bort, és igyunk részegítő italt! Legyen a holnapi nap is olyan, mint a mai, vagy még annál is nagyszerűbb.||
18834||.Ézs.57.1||Az igaz elvész, és senki sem veszi ezt szívére, elvétetnek a kegyesek, és senki sem gondol bele, hogy a veszedelem elől ragadtatik el az igaz.||22733
18835||.Ézs.57.2||Békességre jut, az ágyában nyugszik, aki egyenes úton járt.||12919;-12921;14128;15097
18836||.Ézs.57.3|A bálványimádók ítélete|De ti gyertek ide, szemfényvesztőnek fiai, ti házasságtörők és paráznák ivadékai!||17726;22174;-22176
18837||.Ézs.57.4||Ki fölött gúnyolódtok? Ki ellen tátjátok föl szátokat, és öltitek ki nyelveteket? Vajon nem ti vagytok a bűn gyermekei, a hazugság magva,||18969;18994;14449;14226;14232;20414
18838||.Ézs.57.5||akiket szenvedély fűt a tölgyfáknál és minden buja fa alatt, akik megölitek gyermekeiteket a völgyekben és a sziklák hasadékainál?||20643;11769;11916;19218;9968;9969
18839||.Ézs.57.6||A patak sima köveiben van az örökséged, az a te részed. Nekik öntesz ki italáldozatot, és viszel ételáldozatot, és én még jó néven vegyem ezeket?||7658;16021;14107
18840||.Ézs.57.7||Magasba emelkedő hegyre helyezted ágyadat, oda is fölmész áldozatot bemutatni.||18968;20853
18841||.Ézs.57.8||Az ajtó és az ajtófélfa mögé tetted bálványjeleidet, eltávolodtál tőlem, és kitakartad ágyadat, aztán belefeküdtél és kiszélesítetted. Szövetséget kötöttél velük, akiknek ágyát szeretted, amerre csak láttad.||
18842||.Ézs.57.9||A Molokhoz mentél olajoddal és bőséges keneteiddel. Messze földre küldted követeidet, mélyre le, a Seolig.||20865;21090;21114
18843||.Ézs.57.10||Nagy utadon elfáradtál, mégsem mondtad: Mindez hasztalan! Újra erőre kaptál, és nem lankadtál el.||
18844||.Ézs.57.11||Kitől féltél és rettegtél, hogy hazudnod kellett, miért nem emlékeztél meg rólam, és miért nem gondoltál rám a szívedben? Vagy azért nem félsz engem, mert már régóta hallgatok?||
18845||.Ézs.57.12||Én jelentem ki igazságodat, de amit teszel, nem használ neked.||
18846||.Ézs.57.13||Ha kiáltasz: szabadítson meg téged bálványaid sokasága! A szél mindet elviszi, egy szellő is fölkapja. De aki hozzám menekül, az örökli a földet, és birtokba veszi szent hegyemet.||18825;18712;14480;15023;23306
18847||.Ézs.57.14|Isten felséges, de könyörülő|Egy hang ezt mondja: Töltsétek, töltsétek föl, készítsétek az utat, népem útjából vegyetek el minden buktatót!||18491;18932
18848||.Ézs.57.15||Mert így szól a magasságos és felséges, aki örökké él, és akinek szent a neve: Magasságban és szentségben lakom, de a megtörttel és alázatos szívűvel is, hogy megelevenítsem az alázatosok lelkét, és megelevenítsem a megtörtek szívét.||14740;22240;16303
18849||.Ézs.57.16||Mert nem örökké perelek, és nem haragszom mindvégig, hiszen elepedne előttem a lélek és az élők, akiket alkottam.||14053;15207;15208;37
18850||.Ézs.57.17||Mert a telhetetlenség vétkéért haragudtam meg, és megvertem őt, elrejtőztem és megharagudtam. Ő pedig elfordult tőlem, és a saját szíve útján járt.||29589;29865;16000
18851||.Ézs.57.18||Láttam útjait, és meggyógyítom őt. Vezetem, és vigasztalást nyújtok neki és gyászolóinak.||
18852||.Ézs.57.19||Megteremtem ajkán a hála gyümölcsét. Békesség, békesség a távol- és közellévőknek! Így szól az ÚR: Meggyógyítom őt!||16755
18853||.Ézs.57.20||De a hitetlenek olyanok, mint a háborgó tenger, amely nem bír megnyugodni, és amelynek hullámai iszapot és sarat hánynak ki.||
18854||.Ézs.57.21||Nincs békesség az istenteleneknek, mondja az én Istenem.||18704
18855||.Ézs.58.1|Igaz istentisztelet|Kiálts teljes torokból, ne kíméld! Emeld föl hangodat, mint a kürt, és jelentsd ki népemnek bűneit és Jákób házának vétkeit!||22683;24055;30775;30837
18856||.Ézs.58.2||Ők mindennap keresnek engem, és szeretnék megismerni útjaimat, mint egy olyan nép, amely igazságot cselekszik, és nem hagyja el Istene törvényét. Igaz ítéletet kérnek tőlem, és Isten közelségét kívánják.||23187;22508
18857||.Ézs.58.3||Miért böjtölünk, ha te nem nézed, miért gyötörjük lelkünket, ha te nem tudsz róla? Íme, böjtölésetek napján kedvteléseiteket űzitek és robotosaitokat hajszoljátok.||
18858||.Ézs.58.4||Íme, pereskedve és versengve böjtöltök, és gonoszul, ököllel sújtotok le. Ne úgy böjtöljetek, ahogyan ma, ne úgy, hogy hallani lehessen hangotokat a magasságban!||22372;22390;22084;22095
18859||.Ézs.58.5||Hát ilyen az a böjt, amelyet én kedvelek, és ilyen az a nap, amelyen az ember a lelkét gyötri? Ha lehajtja fejét, mint a káka, és zsákot vesz föl, és hamut terít maga alá, azt nevezed te böjtnek és az ÚR kedves napjának?||23034
18860||.Ézs.58.6||Hát nem az-e a böjt, amit kedvelek, hogy megnyitod a gonoszság bilincseit, megoldod az iga köteleit, szabadon bocsátod az elnyomottakat, és minden igát széttörsz?||3518;-3522;19876;-19878
18861||.Ézs.58.7||Nem az-e, hogy az éhezőnek megszeged kenyeredet, és beviszed házadba a szegény bujdosókat; ha mezítelent látsz, felruházod, és nem zárkózol el saját testvéred elől.||20921;-20925;24111;30375;-30376
18862||.Ézs.58.8||Akkor fölvirrad világosságod, mint a hajnal, és gyógyulásod gyorsan kivirágzik, igazságod előtted jár, és az ÚR dicsősége követ.||18776;14475;17896;17899
18863||.Ézs.58.9||Ha kiáltasz, az ÚR meghallgat, ha jajgatsz, ő azt mondja: Íme, itt vagyok! Ha eltávolítod a magad köréből az igát, ha nem mutogatsz ujjal, és nem beszélsz hamisságot,||
18864||.Ézs.58.10||ha megosztod falatodat az éhezővel, és megelégíted az elepedt lelkűt, akkor fölragyog a sötétségben világosságod, és homályosságod olyan lesz, mint a dél.||
18865||.Ézs.58.11||Az ÚR vezet szüntelen, nagy szárazságban is megelégíti lelkedet és megerősíti csontjaidat. Olyan leszel, mint a megöntözött kert, és mint a vízforrás, amelynek nem fogy el a vize.||13944
18866||.Ézs.58.12||Fiaid fölépítik az ősi romokat, falat húzol a régiek által készített alapokra. A repedés javítójának neveznek majd, az utcák helyreállítójának, amiért újra lakhatóvá válnak.||18915;22573;20780;21073
18867||.Ézs.58.13||Ha megtartóztatod a lábadat szombaton, és nem űzöd kedvtelésedet szent napomon, hanem a szombatot gyönyörűségnek hívod, az ÚR szent és dicsőséges napjának, és megszenteled úgy, hogy nem végzed dolgaidat, nem találsz magadnak foglalatosságot, és nem szólsz hamis beszédet,||18863;5771;5839;22296
18868||.Ézs.58.14||akkor gyönyörűséged lesz az ÚRban, én pedig a föld magaslatain hordozlak, és Jákóbnak, atyádnak örökségével táplállak. Az ÚR szája szólt!||
18869||.Ézs.59.1|Bűn és bűnbánat|Íme, nem olyan rövid az ÚR keze, hogy meg ne szabadíthatna, és nem olyan süket a füle, hogy meg ne hallgathatna.||18732
18870||.Ézs.59.2||Hanem vétkeitek választottak el titeket Istenetektől, és bűneitek fedték el előletek arcát, ezért nem hallgatott meg.||5736;20465
18871||.Ézs.59.3||Hiszen kezetek vérrel van bemocskolva, ujjaitok pedig vétekkel, ajkatok hazugságot szól, nyelvetek gonoszságot suttog.||17737;13984;14078;14292;14366;14844;14122;14297
18872||.Ézs.59.4||Nincs, aki az igazság mellett szólna, és nincs, aki igazságosan ítélkezne. Haszontalan dologban bíznak, és hazugságot beszélnek, gonoszt fogannak, és vétket szülnek.||18858;14016;13240
18873||.Ézs.59.5||Vipera tojásait költik ki, és pókhálót szőnek. Meghal, aki tojásaikból eszik, és ha az egyikre rátapos, vipera kel ki belőle.||18025;18386;5791
18874||.Ézs.59.6||Pókhálójukból nem lesz ruha, készítményük nem vehető föl. Cselekedeteik gonosz cselekedetek, és erőszakos tettek tapadnak kezükhöz.||18873;13045;13046
18875||.Ézs.59.7||Lábuk a gonosz után fut, és sietnek, hogy ártatlan vért ontsanak. Gondolataik a hamisság gondolatai, pusztulás és romlás van útjaikon.||16484
18876||.Ézs.59.8||Nem ismerik a békesség útját, nincs törvényesség keréknyomukban. Ösvényeik görbék, aki azokon jár, nem ismeri a békességet.||16733;17282
18877||.Ézs.59.9||Ezért van távol tőlünk a törvény, és nem jut el hozzánk az igazság; világosságra várunk, de íme, sötétség van, fényességre, de íme, homályban járunk!||17837;22508
18878||.Ézs.59.10||A falat tapogatjuk, mint a vakok, tapogatózunk, mint akiknek nincs szemük. Megbotlunk délben, mintha alkonyat volna, és olyanok vagyunk, mint halottak az egészségesek között.||
18879||.Ézs.59.11||Mindnyájan morgunk, mint a medvék, nyögdécselünk, mint a galambok, törvényességre várunk, de nem jön, és távol van tőlünk a szabadulás.||18472
18880||.Ézs.59.12||Bizony sok gonoszságunk van előtted, és bűneink ellenünk tanúskodnak. Mert gonoszságaink velünk vannak, és ismerjük vétkeinket.||19367;14726
18881||.Ézs.59.13||Elpártoltunk, és megtagadtuk az URat, és eltávoztunk Istenünktől. Elnyomásról és elszakadásról beszéltünk, szívünk hazug beszédeket gondolt és szólt.||
18882||.Ézs.59.14|Bűn és büntetés|Eltávozik a jogosság, és távol áll az igazság, elesik a hűség a tereken, és az egyenesség nem juthat be.||14077;14078
18883||.Ézs.59.15||Hiányzik a hűség, és aki kerüli a gonoszt, prédává lesz. Látta ezt az ÚR, és nem tetszett szemének, hogy nincsen jogosság.||
18884||.Ézs.59.16||Amikor látta, hogy nincsen senki, álmélkodott, hogy nincs, aki közbenjáró lenne, és saját karja segített neki, és saját igazsága támogatta.||18939;14599;15555
18885||.Ézs.59.17||Felöltötte az igazságot mint páncélt, és a szabadítás sisakja a fején van. A bosszúállás ruháit öltötte fel, mint egy köpenyt, és a harag indulatával vette körül magát, mint egy palásttal.||29417;-29421;29696
18886||.Ézs.59.18||A cselekedetek szerint fog megfizetni: haraggal fizet ellenségeinek, büntetéssel ellenfeleinek, és megfizet a szigeteknek.||
18887||.Ézs.59.19||Félik majd az ÚR nevét napnyugattól fogva, és dicsőségét napkelettől fogva, amikor eljön, mint egy sebes folyóvíz, amelyet az ÚR szele hajt.||20142;20119;20120
18888||.Ézs.59.20||De eljön Sionhoz a Megváltó és Jákóbban mindazokhoz, akik megtérnek bűneikből – így szól az ÚR.||28303;18846
18889||.Ézs.59.21||Ilyen szövetségem van velük – mondja az ÚR –, lelkem, amely rajtad nyugszik, és beszédeim, amelyeket szádba adtam, nem távoznak el szádból és utódaid szájából és utódaid utódainak szájából – így szól az ÚR – mostantól fogva mindörökké!||
18890||.Ézs.60.1|A megváltott nép boldogsága|Kelj föl, ragyogjál, mert eljött világosságod, és az ÚR dicsősége megjelent rajtad!||18636;18862;18877
18891||.Ézs.60.2||Mert íme, sötétség borítja a földet, és sűrű sötétség a népeket, de fölötted fölragyog az ÚR, és dicsősége látható lesz rajtad.||
18892||.Ézs.60.3||Népek jönnek világosságodhoz és királyok a rád ragyogó fényességhez.||
18893||.Ézs.60.4||Emeld föl szemedet, nézz körül: mindnyájan egybegyűltek, hozzád jönnek, fiaid messziről jönnek, leányaidat ölben hozzák el.||17964;18579;18722;19001
18894||.Ézs.60.5||Amikor meglátod, ragyogsz majd az örömtől, beleremeg és kitárul a szíved. Hozzád tér a tenger kincsözöne, és feléd tart a népek gazdagsága.||
18895||.Ézs.60.6||Elborít a tevék sokasága, Midján és Éfa tevéi; mind Sebából jönnek, aranyat és tömjént hoznak, és az ÚR dicséretét hirdetik.||1108;15068;21210
18896||.Ézs.60.7||Kédár minden nyája hozzád gyűlik, Nebájót kosai neked szolgálnak. Oltáromra kerülnek nekem kedves áldozatul, így dicsőítem meg dicsőséges házamat.||671
18897||.Ézs.60.8||Kik ezek, akik repülnek, mint a felleg, és mint a galambok a dúcaikhoz?||22318;14776
18898||.Ézs.60.9||Igen, engem várnak a szigetek. Elöl Tarsís hajói, hogy elhozzák fiaidat messziről ezüstjükkel és aranyukkal együtt a te URad és Istened nevének és Izráel Szentjének dicséretére, hogy fölékesítsen téged.||
18899||.Ézs.60.10||Idegenek építik kőfalaidat, és királyaik neked szolgálnak. Bár haragomban megvertelek, de kegyelmesen megkönyörülök rajtad.||12161;12162;18727;12317
18900||.Ézs.60.11||Kapuid szüntelen nyitva lesznek, nem zárják be őket sem éjjel, sem nappal, hogy elhozhassák neked a népek gazdagságát, és királyaikkal az élen eléd hozzák.||31147;31148
18901||.Ézs.60.12||Mert elvész az a nép és az az ország, amely nem akar neked szolgálni, azok a népek mindenestül elpusztulnak.||18530;18531;23151;23152
18902||.Ézs.60.13||Hozzád tart a Libánon ékessége: a ciprus, kőris és sudárcédrus mind, hogy szentélyem fölékesítésére legyen, hogy lábaim helyét megdicsőítsem.||15568;16224;20400;18538;11147;8880;-8890
18903||.Ézs.60.14||A téged nyomorgatók fiai meghajolva járulnak eléd, és akik eddig megvetettek téged, mind lábad elé borulnak. Az ÚR városának neveznek majd, Izráel Szentje Sionjának.||30823;18727
18904||.Ézs.60.15||Noha elhagyott és gyűlölt voltál, és nem járt feléd senki, örökké fenségessé teszlek és örvendezővé nemzedékről nemzedékre.||
18905||.Ézs.60.16||Népek tejét szopod, királyi emlőket szopsz, és megtudod, hogy én, az ÚR vagyok szabadítód és megváltód, Jákób erős Istene.||18727;19000
18906||.Ézs.60.17||Réz helyett aranyat hozatok, vas helyett ezüstöt, fák helyett rezet és kövek helyett vasat. Vezetőddé teszem a békességet és elöljáróddá az igazságot.||
18907||.Ézs.60.18||Nem hallasz hírt többé földeden erőszakról, határaidban pusztításról és romlásról; Isten szabadítását hívod kőfalaidnak és dicséretét kapuidnak.||21804
18908||.Ézs.60.19||Nem a nap lesz többé nappali világosságod, és nem a hold fénye világít neked, hanem az ÚR lesz örök világosságod, és Istened lesz ékességed.||31125;31154
18909||.Ézs.60.20||Nem megy le többé napod, és holdad sem fogy el, mert az ÚR lesz örök világosságod, és gyászod napjainak vége szakad.||23142
18910||.Ézs.60.21||Egész néped igaz lesz, és mindörökké birtokolják a földet. Ültetvényem vesszőszálai ők, kezem műve az én dicsőségemre.||17804;17805
18911||.Ézs.60.22||A legkisebb is ezerré nő és a legkevesebb is hatalmas néppé. Én, az ÚR a maga idejében megteszem ezt.||
18912||.Ézs.61.1|Eljön a kegyelem ideje|Uramnak, az ÚRnak lelke van rajtam, mert fölkent engem az ÚR, hogy örömhírt mondjak a szegényeknek. Elküldött, hogy bekötözzem a megtört szívűeket, szabadulást hirdessek a foglyoknak és föloldozást a megkötözötteknek.||25147;-25150;23067
18913||.Ézs.61.2||Hogy hirdessem az ÚR kedves esztendejét, Istenünk bosszúállásának napját, megvigasztaljak minden gyászolót.||
18914||.Ézs.61.3||Hogy segítsek Sion gyászolóin: a hamu helyett koszorút adjak nekik, öröm olaját a gyász helyett, dicséret palástját a csüggedt lélek helyett, hogy az igazság fáinak nevezzék őket, az ÚR ültetvényének, az ő dicsőségére!||18910;14255;14630
18915||.Ézs.61.4||Fölépítik az ősi romokat, helyreállítják, ami régen elpusztult. Újjáépítik az elhagyott városokat, amelyek sok nemzedék óta pusztán állnak.||18866
18916||.Ézs.61.5||Idegenek állnak elő, és legeltetik juhaitokat, a jövevények fiai lesznek szántóvetőitek és vincelléreitek.||17998
18917||.Ézs.61.6||Titeket pedig az ÚR papjainak hívnak, Istenünk szolgáinak neveznek. A népek gazdagságát eszitek, és az ő dicsőségükkel dicsekedtek.||18905;2032
18918||.Ézs.61.7||Gyalázatotok helyett kétszeres részt kaptok, és a szidalom helyett örvendezni fognak örökségüknek. Mert kétszeres részt birtokolnak földjükön, és örömük örökkévaló lesz.||
18919||.Ézs.61.8||Mert én, az ÚR szeretem a jogosságot, és gyűlölöm a rablást és a gazságot. Megadom híven jutalmukat, és örök szövetséget szerzek velük.||19838;18811;18812
18920||.Ézs.61.9||Ismerik majd utódaikat a nemzetek között és ivadékaikat a népek között. Akik látják őket, fölismerik, hogy ők az ÚRtól megáldott utódok.||
18921||.Ézs.61.10||Módfelett örvendezek az ÚRban, ujjong a lelkem Istenemben. Mert az üdvösség ruhájába öltöztetett, az igazság palástjával vett körül, mint vőlegényt, aki papi módon fölteszi fejdíszét, és mint menyasszonyt, aki fölrakja ékszereit.||16226
18922||.Ézs.61.11||Mert miként a földből a növények kihajtanak, és miként a kertben a vetemények kisarjadnak, úgy sarjasztja ki az én Uram, az ÚR az igazságot és a dicséretet minden nép előtt.||
18923||.Ézs.62.1|Jeruzsálem boldog jövője|Nem hallgathatok a Sionért, és nem nyughatom Jeruzsálemért, amíg föl nem derül igazsága, mint a fényesség, és szabadulása, mint az égő fáklya.||
18924||.Ézs.62.2||Meglátják igazságodat a népek, és dicsőségedet valamennyi királyuk. Új nevet adnak neked, amelyet az ÚR szája határoz meg.||18979
18925||.Ézs.62.3||Ékes korona leszel az ÚR kezében, és királyi fejdísz Istened tenyerén.||
18926||.Ézs.62.4||Nem neveznek többé elhagyottnak, és földedet sem nevezik többé pusztaságnak, hanem így hívnak: Én gyönyörűségem. Földedet pedig így: Férjnél van! Mert gyönyörködik benned az ÚR, és országodnak férje lesz.||22171;-22173;18903;19086;21804
18927||.Ézs.62.5||Mert ahogyan az ifjú elveszi a hajadont, úgy vesz feleségül, aki fölépít téged; és ahogyan a vőlegény örül a menyasszonyának, úgy fog örülni neked Istened.||
18928||.Ézs.62.6||Kőfalaidra, Jeruzsálem, őröket állítottam, se nappal, se éjjel, soha ne hallgassanak! Ti, akik az URat emlékeztetitek, ne nyugodjatok!||16239
18929||.Ézs.62.7||Ne hagyjatok nyugtot neki, amíg helyre nem állítja és dicséretessé nem teszi Jeruzsálemet e földön.||
18930||.Ézs.62.8||Az ÚR megesküdött jobbjával és erős karjával: nem adom többé gabonádat eleségül ellenségeidnek, és nem idegenek isszák mustodat, amelyért te munkálkodtál.||18985;18986
18931||.Ézs.62.9||Hanem a betakarítók eszik majd azt, és dicsérik az URat, és a szüretelők isszák meg azt szent udvaraimban.||5257;5313
18932||.Ézs.62.10||Menjetek át, menjetek át a kapukon, készítsétek a nép útját, töltsétek, töltsétek föl az utat, dobjátok félre a köveket, emeljetek zászlót a népeknek!||17964;18726;18491;18847
18933||.Ézs.62.11||Íme, hírül adta az ÚR az egész föld határáig: Mondjátok meg Sion leányának, íme, eljön a Szabadítód, íme, vele jön jutalma, és előtte jár fizetsége!||18498;23898;23075
18934||.Ézs.62.12||Szent népnek hívják őket, az ÚR megváltottainak; téged pedig keresett városnak hívnak, és nem elhagyottnak.||17804;19748;18718
18935||.Ézs.63.1|Ítélet a népek fölött|Ki az, aki Edómból jön, vörös ruhában, ékes öltözetben, ereje teljében közeleg Bocrából? Én, aki igazat szólok, hatalmam van a szabadításra.||18376;-18379;21417;-21419
18936||.Ézs.63.2||Miért vörös az öltözeted, és a ruhád, mint a borsajtóban taposóé?||31099
18937||.Ézs.63.3||A borsajtót egyedül tapostam, a népek közül senki sem volt velem. Megtiportam őket fölindulásomban, és széttapostam őket haragomban: így fröccsent vérük ruhámra, és egész öltözetemet beszennyeztem.||20392;22423;31099;18070
18938||.Ézs.63.4||Mert bosszúállás napja volt a szívemben, és eljött megváltásom esztendeje.||18913
18939||.Ézs.63.5||Körültekintettem, de nem volt segítő, álmélkodtam, de nem volt támaszom. Saját karom segített nekem, és haragom támogatott!||18884
18940||.Ézs.63.6||Népeket tapostam meg fölindulásomban, megrészegítettem őket haragomban, és kiontottam vérüket a földre!||
18941||.Ézs.63.7|Bűnbánó imádság|Az ÚR kegyelmes tetteiről emlékezem és az ÚR dicséretéről, mindarról, amit az ÚR cselekedett velünk. Izráel háza iránti nagy jóságáról, amelyet irgalmasan és nagy kegyelmében közölt velük.||
18942||.Ézs.63.8||Azt mondta: Bizony, ők mégis az én népem, fiaim, akik nem csalnak meg. És így szabadítójuk lett nekik.||
18943||.Ézs.63.9||Minden szenvedésüket ő is megszenvedte, és arcának angyala szabadította meg őket, szeretetében és kegyelmében váltotta meg őket, fölvette és hordozta őket a régi idők minden napján.||2472;2487;2488;5120;2164;2165;4327
18944||.Ézs.63.10||Ők azonban engedetlenek voltak, és megszomorították szent lelkét. Ezért ellenségükké lett, és harcolt ellenük.||4119;-4130;29369
18945||.Ézs.63.11||De megemlékezett népe Mózes régi napjairól: hol van, aki a tengerből kihozta őket nyájának pásztorával? Hol van, aki beleárasztotta szent lelkét?||1918;1919;15169;15221;15256
18946||.Ézs.63.12||Hol van, akinek dicsőséges karja Mózes jobbjával járt, aki kettéválasztotta előttük a vizet, hogy magának örök nevet szerezzen?||5908;5909;12524;15182
18947||.Ézs.63.13||Átvezette őket a mélységeken, mint lovat a pusztaságon, és nem botlottak meg.||
18948||.Ézs.63.14||Mint a jószág, amely leereszkedik a völgybe, úgy vitte őket a nyugalomba az ÚR lelke. Így vezetted népedet, hogy dicső nevet szerezz magadnak!||22927;16371
18949||.Ézs.63.15|Könyörgés szabadulásért|Tekints alá az égből, nézz le szentséged és dicsőséged hajlékából! Hol van féltő szereteted és hatalmad? Szíved dobogását és irgalmadat visszatartod tőlem?||5581
18950||.Ézs.63.16||Hiszen te vagy a mi Atyánk! Ábrahám nem tud rólunk, Izráel nem ismer bennünket. URam, te vagy a mi Atyánk, megváltónk, öröktől fogva ez a neved.||18960;13204
18951||.Ézs.63.17||Miért engedsz eltévelyedni minket útjaidról, URam? Miért keményíted meg szívünket, hogy ne féljünk téged? Fordulj szolgáid felé, örökséged nemzetségei felé!||15287
18952||.Ézs.63.18||Szent néped csak kis ideig birtokolta földjét, ellenségeink letaposták szentélyedet.||15108
18953||.Ézs.63.19||Olyanok lettünk, mint akiken sosem uralkodtál, mint akiket nem a te nevedről neveznek.||
18954||.Ézs.64.1||Ó, bárcsak szétszakítanád az egeket, és leszállnál, hogy megrendüljenek előtted a hegyek! Ahogyan a tűz meggyújtja a rőzsét, és fölforralja a tűz a vizet, úgy jelentsd ki nevedet ellenségeidnek, hogy reszkessenek előtted a népek,||14136;14138
18955||.Ézs.64.2||mint amikor rettenetes dolgokat cselekedtél, amelyeket nem vártunk; leszálltál, és a hegyek megrendültek előtted.||
18956||.Ézs.64.3||Kezdettől fogva soha senkinek nem jutott a fülébe, sem nem hallott, sem szemével nem látott más Istent kívüled, aki így cselekszik azzal, aki őt várja.||
18957||.Ézs.64.4||Elébe mész annak, aki örvendezik, és igazságosan cselekszik, és rád gondol útjaidon. Íme, haragra gerjedtél, mert vétkeztünk. Régóta így vagyunk, bár megszabadulnánk!||
18958||.Ézs.64.5||Mindnyájan olyanok lettünk, mint a tisztátalanok, és minden igazságunk olyan, mint a beszennyezett ruha. Elhervadunk mindnyájan, mint a fa lombja, és álnokságaink, mint a szél, elsöpörnek bennünket!||17726;18846;18880;18057;13504
18959||.Ézs.64.6||Nincs, aki segítségül hívná nevedet, aki fölserkenne, és beléd kapaszkodna, mert elrejtetted előlünk arcodat, és álnokságaink miatt megolvasztottál minket.||
18960||.Ézs.64.7||És most, URam, Atyánk vagy te, mi vagyunk az agyag, te pedig formálónk, kezed munkája vagyunk mi mindnyájan.||18277;18638
18961||.Ézs.64.8||Ne haragudj túlságosan, URam, és ne emlékezz örökké álnokságainkra! Íme, tekints ránk, mindnyájan a te néped vagyunk.||15249
18962||.Ézs.64.9||Szent városaid pusztává lettek: pusztasággá lett Sion, Jeruzsálem pedig kietlenné.||15104;15108
18963||.Ézs.64.10||Szentséges és ékes házadat, ahol atyáink dicsértek téged, tűz perzselte föl. Minden elpusztult, amiben gyönyörködtünk.||10233
18964||.Ézs.64.11||Hát még ezután is visszafogod magadat, URam? Hallgatsz, és így gyötörsz bennünket?||
18965||.Ézs.65.1|A bálványimádás|Engedtem, hogy megkeressenek azok, akik nem is kérdeztek; hagytam, hogy megtaláljanak azok, akik nem is kerestek. Ezt mondtam: Íme, itt vagyok. Itt vagyok annak a népnek, amely nem hívta segítségül nevemet.||28276
18966||.Ézs.65.2||Egész nap kitártam kezemet a pártütő nép felé, amely nem a jó úton jár, hanem saját gondolatai szerint.||4130
18967||.Ézs.65.3||A nép felé, amely szemtől szembe szüntelen ingerel engem, kertekben áldozik, és téglaoltárokon mutat be illatáldozatot.||17751;19006
18968||.Ézs.65.4||Sírok közt üldögél, és az éjszakát titkos helyeken tölti, disznóhúst eszik, és förtelmes leves van tálaiban.||18840;3004
18969||.Ézs.65.5||Azt mondja: Maradj távol, ne jöjj hozzám, mert szent vagyok neked! E nép olyan, mint a füst az orromban, mint a szüntelen égő tűz.||14137;5780;21510
18970||.Ézs.65.6||Íme, föl van írva színem előtt: nem hallgatok, amíg meg nem fizetek nekik. Mielőbb megfizetek nekik!||15253;19816
18971||.Ézs.65.7||Vétkeitekért és atyáitok vétkeiért egyaránt – így szól az ÚR –, akik a hegyeken tömjéneztek és a halmokon csúfoltak meg engem, visszamérem keblükbe előbbi tetteik büntetését.||10124;-10128;20922;22213;18840
18972||.Ézs.65.8|Az Úr megmenti híveit|Így szól az ÚR: Amikor mustnak valót lelnek a fürtök között, azt mondják: „Ne veszítsd el, mert áldás van benne!”, ekként cselekszem szolgáimmal is: nem veszítem el mindnyájukat.||18057
18973||.Ézs.65.9||Utódot sarjasztok Jákóbból és Júdából, olyat, aki hegyeim örököse lesz. Választottaim fogják birtokolni, és szolgáim laknak majd ott!||17850
18974||.Ézs.65.10||A Sáron nyájak legelőjévé lesz, az Ákor völgye pedig a jószág pihenőhelyévé népem számára, amely engem keres.||6002;6209
18975||.Ézs.65.11||Titeket pedig, akik az URat elhagytátok, akik elfeledkeztetek szent hegyemről, titeket, akik a szerencseistennek készítetek asztalt, a sorsistennőnek töltötök italáldozatot,||
18976||.Ézs.65.12||titeket kard alá számlállak, és mindnyájan leborultok, hogy levágjanak benneteket. Mert hívtalak, de nem feleltetek, szóltam, és nem hallottátok meg. Gonoszt cselekedtetek szememben, és azt választottátok, amit nem szeretek.||18993;17821;18732;16492
18977||.Ézs.65.13||Azért így szól az ÚR Isten: Íme, szolgáim esznek, ti pedig éheztek, íme, szolgáim isznak, ti pedig szomjaztok, íme, szolgáim örvendeznek, de ti megszégyenültök.||
18978||.Ézs.65.14||Íme, szolgáim vigadoznak, és ti kiáltani fogtok szívetek fájdalmában, megtört lélekkel fogtok jajgatni.||
18979||.Ézs.65.15||Átok gyanánt használják majd választottaim hátrahagyott neveteket. Így öl meg titeket az én Uram, az ÚR! Szolgáinak pedig más nevet ad.||18987;19724;18924
18980||.Ézs.65.16||Hogy aki áldást mond e földön, az az igaz Isten által mondjon áldást, és aki esküszik e földön, az az igaz Istenre esküdjék, mert feledésbe merül a régi nyomorúság, és eltűnik szemem elől.||19096
18981||.Ézs.65.17|Új teremtés|Mert íme, új egeket és új földet teremtek, nem emlékeznek a régiekre, eszébe sem jut senkinek.||18757;19011;31124;-31126
18982||.Ézs.65.18||Ezért örüljetek és örvendezzetek mindörökké azoknak, amiket teremtek. Mert íme, Jeruzsálemet jókedvre teremtem és népét örömre.||18996;18997;18998
18983||.Ézs.65.19||Vigadok Jeruzsálem fölött, és örvendek népemnek, és nem hallatszik ott többé siralom és kiáltás hangja!||31124;-31126
18984||.Ézs.65.20||Nem lesz ott többé olyan csecsemő, aki csak néhány napig él, sem vénember, aki napjait be nem töltötte volna, mert a legifjabb is százéves korában hal meg, és aki nem ér meg száz évet, az átkozottnak számít.||23047;23048
18985||.Ézs.65.21||Házakat építenek, és laknak is bennük, szőlőket ültetnek, és esznek gyümölcséből.||22576;22729;22730;5641
18986||.Ézs.65.22||Nem úgy építenek, hogy más lakjék benne, nem úgy ültetnek, hogy más egye gyümölcsét. Mert népem élete olyan hosszú lesz, mint a fáké, és kezük munkáját élvezik választottaim.||18984;18914
18987||.Ézs.65.23||Nem fáradnak hiába, nem szerencsétlenségre szülnek, mivel az ÚR áldottainak utódai ők, és ivadékaik megmaradnak.||15202
18988||.Ézs.65.24||Mielőtt kiáltanának, én már válaszolok, még beszélnek, és én már meghallgattam.||18476
18989||.Ézs.65.25||A farkas és a bárány együtt legel, az oroszlán szalmát eszik, mint az ökör, és a kígyónak por lesz a kenyere. Nem ártanak és nem pusztítanak sehol szent hegyemen – így szól az ÚR.||17959;17961;69;22748
18990||.Ézs.66.1|A hamis vallásosság ítélete|Így szól az ÚR: Az ég az én trónusom, és a föld a lábam zsámolya. Milyen házat akartok építeni nekem, és milyen helyet nyugvóhelyemül?||9013;23335;23336;27234;27616;31144
18991||.Ézs.66.2||Hiszen az én kezem alkotta mindezeket, így álltak elő mind – mondja az ÚR. Mert én arra tekintek, aki szegény és megtört lelkű, és rettegi beszédemet.||14424;30847
18992||.Ézs.66.3||Aki bikát vág le: embert is öl. Aki juhval áldozik: a kutyának is nyakát szegi. Aki ételáldozattal jön: disznóvért hoz elém. Aki tömjént gyújt emlékeztetésül: az bálványt is imád. Amint ők így választották meg útjaikat, és lelkük utálatosságaikban gyönyörködött,||
18993||.Ézs.66.4||úgy választom meg én is megcsúfolásuk módját, és rájuk hozom, amitől rettegnek. Mert hívtam őket, és senki sem felelt, szóltam, és nem hallgattak rám, gonoszt cselekedtek a szemem előtt, és amit nem szerettem, azt választották.||18976;14706;-14709;22511;-22514;23389;30589
18994||.Ézs.66.5||Halljátok az ÚR beszédét, akik megremegtek beszédére! Így szólnak testvéreitek, akik gyűlölnek titeket, és eltaszítanak benneteket nevemért: Jelenjék meg az ÚR dicsősége, hogy lássuk örömötöket! De megszégyenülnek majd!||18817;17826;18247
18995||.Ézs.66.6||Halld! Zúgás hallatszik a városból, a templom felől! Az ÚR hangja az, aki megfizet ellenségeinek.||18975;18976
18996||.Ézs.66.7|Jeruzsálem jövendő boldogsága|Mielőtt vajúdott volna, már szült, mielőtt rátört a fájdalom, fiút hozott világra.||
18997||.Ézs.66.8||Ki hallott ilyet, mint ez, ki látott ehhez hasonlót? Vajon egy ország egy nap alatt jön világra, és egy nép csak úgy egyszerre születik? Hiszen alig vajúdott Sion, és már meg is szülte fiait!||
18998||.Ézs.66.9||Hát én csak megindítsam és ne vezessem le a szülést? – szól az ÚR. Vagy én, aki a szülést levezetem, bezárjam-e a méhet? – így szól Istened.||
18999||.Ézs.66.10||Örüljetek Jeruzsálemmel, és örvendjetek vele mind, akik szeretitek! Örvendezéssel vigadozzatok vele mindnyájan, akik gyászoltátok!||16293
19000||.Ézs.66.11||Mert megelégedésig szophattok vigasztalásának emlőjéből, gyönyörködéssel szívhatjátok keblének bőségét.||18894;18917;23149
19001||.Ézs.66.12||Mert így szól az ÚR: Íme, kiárasztom rá a békességet, mint folyóvizet, és a népek dicsőségét, mint kiáradt patakot. Táplálni fognak titeket, ölben hordoznak, és térdükön dajkálgatnak benneteket.||18893;18905
19002||.Ézs.66.13||Ahogy az anya vigasztalja fiát, úgy vigasztallak én titeket, és Jeruzsálemben kaptok vigasztalást!||18719
19003||.Ézs.66.14||Meglátjátok, és örül szívetek, csontjaitok virágoznak, mint a zöld fű. Megismerik szolgái az ÚR kezét és az ellenségeivel szembeni haragját.||13381;16905;14234;14376
19004||.Ézs.66.15||Mert íme, eljön az ÚR tűzben, és szekerei olyanok, mint a forgószél, hogy megfizessen lángoló haragjával, és megfenyítsen égő lángjával.||18267;18315;14701
19005||.Ézs.66.16||Mert tűzzel és kardjával ítél meg az ÚR minden testet; és sokan lesznek, akiket megöl az ÚR.||
19006||.Ézs.66.17||Mind elpusztulnak, akik azért szentelik és tisztítják meg magukat, hogy a kertekben áldozzanak, követve a középen állót; akik disznóhúst, undokságot és egeret esznek – mondja az ÚR.||3001;18967;-18971
19007||.Ézs.66.18||Ismerem cselekedeteiteket és gondolataitokat. Eljött az idő, hogy összegyűjtsek minden népet és nyelvet, hogy eljöjjenek, és meglássák dicsőségemet.||21878;-21881;21905;18492;18887;18891
19008||.Ézs.66.19||Csodás jelet teszek közöttük, és a megmenekülteket elküldöm a népekhez: Tarsísba, Púlba és Lúdba az íjászokhoz, Tubalhoz és Jávánhoz, a messzi szigetekre, amelyek még nem hallottak rólam, és nem látták dicsőségemet, hogy hirdessék dicsőségemet a népek között.||1779
19009||.Ézs.66.20||Elhozzák minden testvéreteket az összes nép közül ajándékul az ÚRnak: lovakon, szekereken, hintókon, öszvéreken és tevéken hozzák majd őket szent hegyemre, Jeruzsálembe – így szól az ÚR –, úgy, ahogy Izráel fiai hozzák az ajándékot tiszta edényben az ÚR házába.||
19010||.Ézs.66.21||És közülük is választok papokat és lévitákat – mondja az ÚR.||18917
19011||.Ézs.66.22||Mert ahogyan fennmarad előttem az új ég és az új föld, amelyet alkotok – így szól az ÚR –, úgy maradnak fenn utódaitok és nevetek is.||18981
19012||.Ézs.66.23||Akkor majd hónapról hónapra és szombatról szombatra eljön minden ember, és leborul előttem – mondja az ÚR.||17755;-17757
19013||.Ézs.66.24||És amikor kimennek, látni fogják azoknak holttestét, akik csalárdul elhagytak engem, mert férgük nem pusztul el, és tüzük nem alszik ki, és minden ember iszonyodni fog tőlük.||19006;19007;18969;18971;24648;24649;19098;22412
19014|Jeremiás próféta könyve|.Jer.1.1|Isten prófétává teszi Jeremiást|Jeremiásnak, Hilkijjá fiának a beszédei, aki az Anátótban, Benjámin földjén lakó papok közül való volt.||
19015||.Jer.1.2||Őhozzá szólt az ÚR szava Jósiásnak, Ámón fiának, Júda királyának napjaiban, uralkodásának tizenharmadik évében;||10146;10147
19016||.Jer.1.3||továbbá Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának napjaiban, egészen Cidkijjának, Jósiás fiának, Júda királyának a tizenegyedik esztendejéig, Jeruzsálem fogságba viteléig, ami az ötödik hónapban volt.||10201;10221
19017||.Jer.1.4||Így szólt hozzám az ÚR szava:||
19018||.Jer.1.5||Mielőtt megformáltalak az anyaméhben, már ismertelek, mielőtt kijöttél az anyaméhből, megszenteltelek, és prófétául rendeltelek a népek közé.||
19019||.Jer.1.6||Erre azt mondtam: Ó, URam, Istenem! Íme, nem tudok én beszélni, hiszen még ifjú vagyok!||1590;1611
19020||.Jer.1.7||Az ÚR pedig azt mondta nekem: Ne mondd ezt: „Ifjú vagyok”, hanem menj mindazokhoz, akikhez küldelek, és mondd el mindazt, amit parancsolok.||20586
19021||.Jer.1.8||Ne félj tőlük, mert én veled vagyok, és megszabadítalak! – mondja az ÚR.||5734;5736
19022||.Jer.1.9||Azután kinyújtotta kezét az ÚR, megérintette számat, és azt mondta nekem az ÚR: Íme, szádba adom igéimet!||17843;17844
19023||.Jer.1.10||Lásd, én ma népek és országok fölé rendellek téged, hogy gyomlálj és irts, pusztíts és rombolj, építs és plántálj.||19458
19024||.Jer.1.11|Jeremiás két látomása|Majd azt mondta nekem az ÚR: Mit látsz, Jeremiás? Azt feleltem: Mandulavesszőt látok.||
19025||.Jer.1.12||Erre azt mondta nekem az ÚR: Jól láttad, mert gondom van igémre, hogy beteljesítsem azt.||
19026||.Jer.1.13||Másodszor is szólt hozzám az ÚR szava, és azt kérdezte: Mit látsz? Azt feleltem: Fortyogó fazekat látok, amelynek szája észak felől van.||
19027||.Jer.1.14||Erre azt mondta nekem az ÚR: Észak felől támad a veszedelem e föld minden lakosára.||
19028||.Jer.1.15||Mert íme, előhívom az északi országok minden nemzetségét – mondja az ÚR –, eljönnek, és mindegyik fölállítja trónját Jeruzsálem kapui előtt meg a várfalaknál körös-körül és Júda minden városával szemben.||19140;19178;-19180
19029||.Jer.1.16||És ítéletet mondok fölöttük mindenféle gonoszságuk miatt, mert elszakadtak tőlem, és idegen isteneknek áldoztak, és saját kezük munkái előtt borultak le.||10125;-10134
19030||.Jer.1.17|Isten munkába állítja a prófétát|Te azért övezd föl derekadat, kelj föl, és mondd meg nekik mindazt, amit parancsolok neked. Ne riadj meg tőlük, különben én riasztalak meg téged előttük!||
19031||.Jer.1.18||Mert íme, megerősített várossá, vasoszloppá és ércbástyává teszlek ma téged az egész földdel szemben, Júda királyaival, fejedelmeivel, papjaival és a föld népével szemben.||19183;19402
19032||.Jer.1.19||Viaskodni fognak ellened, de nem győznek le téged, mert én veled vagyok, hogy megszabadítsalak – mondja az ÚR.||19647;-19663
19033||.Jer.2.1|A hűtlenné vált Izráel|Majd ezt mondta nekem az ÚR:||
19034||.Jer.2.2||Menj el, és így kiálts Jeruzsálem fülébe: Ezt mondja az ÚR: Emlékezem rád, gyermekkorod ragaszkodására, mátkaságod szeretetére, amikor követtél a pusztában, a még be nem vetett földön.||
19035||.Jer.2.3||Szent volt Izráel az ÚRnak, termésének zsengéje. Akik ették őt, mind vétkeztek, veszedelem támadt rájuk, azt mondja az ÚR.||
19036||.Jer.2.4||Halljátok meg az ÚR szavát, Jákób háza és Izráel házának minden nemzetsége!||
19037||.Jer.2.5||Így szól az ÚR: Miféle hamisságot találtak bennem atyáitok, hogy elidegenedtek tőlem, és hiábavalóságok után jártak, és maguk is hiábavalókká lettek?||
19038||.Jer.2.6||Még csak azt sem kérdezték: Hol van az ÚR, aki fölhozott minket Egyiptom földjéről, és a pusztában vezetett minket, a kietlen és zord vidéken, a szárazságnak és a halál árnyékának földjén, ahol nem járnak emberek, és ahol nem lakik halandó?||
19039||.Jer.2.7||A bőség földjére vittelek titeket, hogy annak gyümölcseivel és javaival éljetek. Be is mentetek, de tisztátalanná tettétek földemet, és utálatossá örökségemet.||
19040||.Jer.2.8||A papok nem kérdezték: Hol van az ÚR? A törvény magyarázói nem ismertek engem, a pásztorok hűtlenné lettek hozzám, a próféták pedig Baal nevében prófétáltak, és hiábavalóságok után jártak.||
19041||.Jer.2.9||Ezért még perbe szállok veletek – mondja az ÚR –, és perelni fogok még unokáitokkal is!||
19042||.Jer.2.10||Keljetek csak át a kittiek szigeteire, és nézzetek körül; küldjetek Kédárba is, és szorgalmasan vizsgálódjatok! Nézzétek meg, hogy volt-e ott ehhez hasonló!||
19043||.Jer.2.11||Cserélt-e nép így isteneket, noha azok nem is istenek? Az én népem pedig fölcserélte dicsőségét hitványsággal!||
19044||.Jer.2.12||Egek, álmélkodjatok ezen, borzadjatok és rémüljetek meg nagyon – ezt mondja az ÚR.||
19045||.Jer.2.13||Mert kettős gonoszságot követett el népem: elhagytak engem, az élő vizek forrását, hogy víztárolókat ássanak maguknak, és repedezett falú víztartókat ástak, amelyek nem tartják a vizet.||
19046||.Jer.2.14|A hűtlenség és következményei|Szolga-e Izráel vagy háznál született rabszolga? Miért lett hát prédává?||
19047||.Jer.2.15||Oroszlánkölykök ordítanak rá, kieresztik hangjukat, és sivataggá teszik földjét. Pusztává tették városait, mind lakatlanná lettek.||
19048||.Jer.2.16||Nóf és Tahpanhész fiai is lenyírták hajadat.||
19049||.Jer.2.17||Vajon nem te okoztad-e ezt magadnak? Elhagytad Istenedet, az URat, amikor az úton vezetett téged!||
19050||.Jer.2.18||Most is mi dolgod van Egyiptom útján? Hogy a Nílus vizét igyad? Vagy mi dolgod van Asszíria útján? Hogy a folyam vizét igyad?||
19051||.Jer.2.19||A magad gonoszsága büntet meg téged, és saját elpártolásod fenyít meg. Tudd meg hát és lásd meg, milyen gonosz és keserves dolog, hogy elhagytad Istenedet, az URat, és hogy nem félsz engem – azt mondja az ÚR, a Seregek URa.||
19052||.Jer.2.20||Bizony már régen széttörtem igádat, és letéptem köteleidet, te pedig azt mondtad: Nem leszek rabszolga. Mégis minden magas halmon és minden lombos fa alatt hajlongtál, mint egy parázna.||
19053||.Jer.2.21||Pedig úgy ültettelek el téged, mint nemes szőlővesszőt, mindenestül hamisítatlan magot. Hogyan változtál át idegen szőlőtő fattyúhajtásává?||17808;-17814;15263;17726;17939
19054||.Jer.2.22||Még ha lúgban mosakodnál is, és rengeteg szappant használnál, álnokságod akkor is szenny marad előttem, mondja az én Uram, az ÚR.||
19055||.Jer.2.23||Hogy is mondhatnád: „Nem lettem tisztátalan, nem jártam a Baalok után!”? Lásd meg utadat a völgyben, ismerd csak be, mit tettél, te gyors lábú tevekanca, amely ide-oda futkos útjain!||
19056||.Jer.2.24||Pusztához szokott nőstény vadszamár vagy, amely érzékiségének kívánságában levegő után kapkod. Gerjedelmét kicsoda csillapíthatja le? Aki keresi őt, nem kell fáradnia, megtalálja a maga hónapjában.||
19057||.Jer.2.25||Óvd a lábadat a mezítláb járástól és torkodat a szomjúságtól! De te azt mondod: Hiába, nem lehet, mert idegeneket szeretek, és utánuk járok.||
19058||.Jer.2.26||Ahogyan megszégyenül a tolvaj, ha rajtakapják, úgy szégyenül meg Izráel háza is; ő maga, királyai, fejedelmei, papjai és prófétái.||
19059||.Jer.2.27||Akik azt mondják a fának: „Te vagy az én atyám!”, a kőnek pedig: „Te szültél engem!”, bizony hátukat fordítják felém, és nem az arcukat, de nyomorúságuk idején azt mondják majd: Kelj föl, és szabadíts meg minket!||
19060||.Jer.2.28||De hol vannak a te isteneid, amelyeket magadnak készítettél? Keljenek föl, ha meg tudnak szabadítani téged nyomorúságod idején, hiszen annyi istened van, Júda, ahány városod!||19306
19061||.Jer.2.29||Miért pereltek velem? Mindnyájan hűtlenné lettetek hozzám – ezt mondja az ÚR.||
19062||.Jer.2.30||Hiába ostoroztam fiaitokat, a fenyítés nem fogott rajtuk. Fegyveretek úgy emésztette prófétáitokat, mint a pusztító oroszlán.||11699;11700;24019;24020
19063||.Jer.2.31||Ó, te mai nemzedék! Figyelj az ÚR szavára! Pusztaság voltam-e én Izráelnek vagy sötétség földje? Miért mondta az én népem: „Szabadok vagyunk, nem megyünk többé hozzád!”?||
19064||.Jer.2.32||Vajon elfelejtkezik-e ékszereiről a lány, nyakláncairól a menyasszony? De népem számtalanszor elfelejtett engem!||
19065||.Jer.2.33|Isten ítélete népén|Milyen jól tudod, hogyan keress szerelmet; még a rosszakat is tanítottad útjaidra!||
19066||.Jer.2.34||Még ruhád szegélyén is található szegény, ártatlan emberek vére; nem mintha betörésen kaptad volna őket, hanem mert ellene voltak mindezeknek.||10137
19067||.Jer.2.35||Azt mondod: Bizonyára ártatlan vagyok, hiszen elfordult rólam haragja! Íme, törvénybe szállok ellened, mivel azt mondod: Nem vétkeztem!||
19068||.Jer.2.36||Mit forgolódsz annyira, és változtatgatod utadat? Még Egyiptom miatt is megszégyenülsz, amint megszégyenültél Asszíria miatt.||21256
19069||.Jer.2.37||Még onnan is úgy jössz el, hogy kezeddel a fejedet fogod, mert megveti az ÚR bizalmasaidat, és nem leszel velük szerencsés.||
19070||.Jer.3.1|Isten vádolja népét|Azután ezt mondta: Ha valaki elbocsátja a feleségét, és az eltávozik tőle, és más férfié lesz, vajon visszatérhet-e még hozzá? Nem lenne-e az az ország förtelmesen megfertőztetve? Te pedig sok szeretővel paráználkodtál, és visszajönnél hozzám? – mondja az ÚR.||5526;-5529
19071||.Jer.3.2||Emeld föl szemedet a magaslatokra, és lásd meg: hol nem szeplősítettek meg téged? Az utak mellett vártál rájuk, mint az arab a pusztában, és beszennyezted a földet paráznaságoddal és gonoszságoddal.||19075
19072||.Jer.3.3||Noha visszatartottam a korai záporokat, és késői eső sem volt, mégis olyan lett a homlokod, mint egy parázna asszonyé, nem akartál szégyenkezni.||
19073||.Jer.3.4||Nemde most így kiáltasz nekem: Atyám! Ifjúkorom óta vezetőm vagy.||
19074||.Jer.3.5||Vajon örökké haragszik, mindvégig bosszankodik-e? Íme, ezt mondod, de ahogy csak tőled telik, gonoszságot cselekszel.||
19075||.Jer.3.6|Júda Izráel példáját követi|Ezt mondta nekem az ÚR Jósiás király napjaiban: Láttad-e, mit cselekedett az elpártolt Izráel? Elment minden magas hegyre és minden zöldellő fa alá, és ott paráználkodott.||19052;18840
19076||.Jer.3.7||Azt mondtam, miután mindezt megcselekedte: Térj vissza hozzám! De nem tért vissza. Látta ezt hitszegő húga, Júda.||9993;-10004
19077||.Jer.3.8||Noha paráznasága miatt elbocsátottam a hűtlen Izráelt, és válólevelet adtam neki, láttam, hogy mégsem félt hitszegő húga, Júda, hanem elment, és ő is paráználkodott.||10003
19078||.Jer.3.9||Így történt, hogy könnyelmű paráznaságával beszennyezte a földet, mert kővel is, fával is paráználkodott.||
19079||.Jer.3.10||Mindezek ellenére sem tért vissza hozzám teljes szívével hitszegő húga, Júda, hanem csak képmutató módjára – ezt mondja az ÚR.||
19080||.Jer.3.11||Azt mondta nekem az ÚR: Igazabb lelkű az elpártolt Izráel, mint a hitszegő Júda.||20880;21075
19081||.Jer.3.12||Menj el, kiáltsd e szavakat észak felé, ezt mondjad: Térj vissza, elpártolt Izráel – így szól az ÚR –, akkor nem bocsátom rátok haragomat, mert kegyelmes vagyok – ezt mondja az ÚR –; nem haragszom örökké.||15622;-15623
19082||.Jer.3.13||Csak ismerd el bűnödet, hogy hűtlenné lettél Istenedhez, az ÚRhoz, és szerteszét futottál útjaidon az idegenekhez, mindenféle zöldellő fa alá, de az én szavamra nem hallgattatok – ezt mondja az ÚR.||
19083||.Jer.3.14|Isten megtérésre hív|Térjetek meg, hűtlen fiak – így szól az ÚR –, mert férjetekké lettem, és magamhoz veszlek titeket: egyet egy városból, kettőt egy nemzetségből; és fölviszlek titeket a Sionra!||19077;22174
19084||.Jer.3.15||Szívem szerint való pásztorokat adok nektek, akik okosan és értelemmel legeltetnek titeket.||19555;21403
19085||.Jer.3.16||Ha majd megsokasodtok és megszaporodtok a földön azokban a napokban – ezt mondja az ÚR –, nem mondják többé: Az ÚR szövetségládája! Szívére sem veszi senki, nem gondolnak és nem is ügyelnek rá, és nem készítik el újra.||
19086||.Jer.3.17||Abban az időben Jeruzsálemet hívják majd az ÚR trónjának. Minden nemzet odagyülekezik Jeruzsálembe az ÚR nevéért, és nem követik többé gonosz szívük makacsságát.||
19087||.Jer.3.18||Azokban a napokban Júda háza Izráel házával tart majd, és együtt mennek be az északi földről arra a földre, amelyet örökségül adtam atyáitoknak.||21480;-21486
19088||.Jer.3.19|A nép hűtlensége és bűnbánata|Azt mondtam ugyanis magamban: Miként tegyelek a fiak közé, és adjam neked a kívánatos földet, a népek seregének drága örökségét? Úgy gondoltam, Atyámnak hívsz majd engem, és nem pártolsz el tőlem!||
19089||.Jer.3.20||Mégis, ahogyan hitszegővé lesz az asszony társa iránt, úgy lettetek hitszegővé irántam, Izráel háza – ezt mondja az ÚR.||2034
19090||.Jer.3.21||Hang hallatszik a magaslatokon, Izráel fiainak esdeklő sírása, mert elfordultak útjukon, elfelejtkeztek Istenükről, az ÚRról.||19064
19091||.Jer.3.22||Térjetek vissza, hűtlen fiak, és én meggyógyítlak elpártolásotokból! Íme, hozzád járulunk, mert te vagy az ÚR, a mi Istenünk!||22351
19092||.Jer.3.23||Bizony csak hazugság jött a halmokról, zajongás a hegyekről. Bizony az ÚRban, a mi Istenünkben van Izráel szabadulása!||16149
19093||.Jer.3.24||Ez a gyalázatosság emésztette atyáink szerzeményét gyermekségünk óta: juhaikat, szarvasmarháikat, fiaikat és leányaikat.||
19094||.Jer.3.25||Gyalázatunkban fetrengünk, és elborít minket szégyenünk, mert vétkeztünk az ÚR, a mi Istenünk ellen, mi is, atyáink is; gyermekségünk óta mind e mai napig nem hallgattunk az ÚRnak, Istenünknek a szavára.||15722
19095||.Jer.4.1|Új kezdet|Ha visszatérsz, Izráel – ezt mondja az ÚR –, hozzám térj vissza! Ha eltávolítod előlem utálatosságaidat, nem ingadozol,||
19096||.Jer.4.2||hűségben, egyenességben és igazságban így esküszöl: „Él az ÚR!”, akkor őbenne áldottak lesznek a nemzetek, és vele dicsekszenek.||
19097||.Jer.4.3||Mert azt mondja az ÚR Júda és Jeruzsálem férfiainak: Szántsatok magatoknak új ugart, és ne vessetek tövisek közé!||22304
19098||.Jer.4.4||Metéljétek körül magatokat az ÚRnak, és távolítsátok el szívetek előbőrét, Júda férfiai és Jeruzsálem lakosai, hogy föl ne gyulladjon haragom, mint a tűz, és ne égjen olthatatlanul gonosz cselekedeteitek miatt.||5202;22391;18969;19013
19099||.Jer.4.5|Veszedelem jön északról|Adjátok hírül Júdában, hirdessétek Jeruzsálemben, és mondjátok: Kürtöljétek szét az országban! Kiáltsátok teljes erővel, és mondjátok: Gyülekezzetek, és menjünk az erődített városokba!||
19100||.Jer.4.6||Mutassatok jelet Sion felé! Fussatok, meg ne álljatok, mert veszedelmet hozok észak felől és nagy romlást!||19027;19028
19101||.Jer.4.7||Fölkelt az oroszlán a rejtekéből, elindult a népek pusztítója. Kijött a helyéről, hogy elpusztítsa földedet. Városaidat lerombolják, lakatlanná lesznek.||
19102||.Jer.4.8||Öltözzetek zsákruhába, sírjatok és jajgassatok, mert nem fordult el rólunk az ÚR haragjának tüze!||19182
19103||.Jer.4.9||Azon a napon – ezt mondja az ÚR – elvész a király bátorsága és a főemberek bátorsága, a papok elámulnak, és a próféták elcsodálkoznak.||20784;20785
19104||.Jer.4.10||Én pedig azt mondom: Ó, URam, Istenem! Bizony igen megcsaltad ezt a népet és Jeruzsálemet, amikor ezt mondtad: „Békességetek lesz!”, holott lelkünkig hatolt a kard.||
19105||.Jer.4.11||Abban az időben azt mondják majd e népnek és Jeruzsálemnek: Tikkasztó szél fúj a magaslatok felől a pusztában népem leányának útjára; nem gabonaszóráshoz és tisztításhoz való!||
19106||.Jer.4.12||Erősebb szél fúj annál, miattam érkezik, most én is ítéletet mondok fölöttük.||
19107||.Jer.4.13||Íme, úgy jön, mint a fellegek, szekerei olyanok, mint a szélvész, lovai gyorsabbak a sasoknál. Jaj nekünk, elvesztünk!||
19108||.Jer.4.14||Jeruzsálem, tisztítsd meg szívedet a gonoszságtól, hogy megszabadulj! Meddig maradnak még benned bűnös gondolataid?||19098;17738
19109||.Jer.4.15||Hírmondó szava hangzik Dán felől és vészhirdetőé Efraim hegyéről.||
19110||.Jer.4.16||Mondjátok meg a nemzeteknek, hirdessétek Jeruzsálemnek: Ostromlók jönnek messze földről, és kiáltoznak Júda városai ellen.||
19111||.Jer.4.17||Mint mezőőrök, úgy fogják körül, mert pártot ütött ellenem – mondja az ÚR.||
19112||.Jer.4.18||Magaviseleted és cselekedeteid okozták ezt neked. A te gonoszságod bizony keserű, egészen szívedig ér.||
19113||.Jer.4.19|A próféta kesergése|Ó, én bensőm, ó, én bensőm! Elszorulnak szívem rekeszei! Háborog a szívem, nem hallgathatok! Hiszen kürtszót hall a lelkem, harci riadót!||19243;18106;18107
19114||.Jer.4.20||Vészre vészt jelentenek, bizony elpusztul az egész föld. Hirtelen pusztulnak el sátraim, sátorponyváim egy szempillantás alatt!||
19115||.Jer.4.21||Meddig látok még hadi zászlót, és hallom a kürt szavát?||
19116||.Jer.4.22||Bizony, bolond az én népem. Nem ismernek engem, balga fiak ők, nem értelmesek! Van eszük a gonoszra, de jót cselekedni nem tudnak!||17725
19117||.Jer.4.23||Látom a földet, íme, kietlen és puszta, és az eget, de nincs világossága!||
19118||.Jer.4.24||Látom a hegyeket, íme, megrendültek, és a halmok mind inognak!||17832
19119||.Jer.4.25||Látom, íme, egy ember sincs, és az égi madarak is mind elmenekültek.||22857
19120||.Jer.4.26||Látom, íme, a bőven termő föld pusztává lett, és minden városa összeomlott az ÚR előtt, haragjának tüze előtt!||
19121||.Jer.4.27||Bizony, azt mondja az ÚR: Pusztasággá lesz az egész ország, de még nem vetek véget neki.||10205;-10207;10225;-10245
19122||.Jer.4.28||Azért gyászol a föld, és elsötétedik odafenn az ég, mert szóltam, határoztam; nem bánom meg, és nem térek el attól.||19388
19123||.Jer.4.29||A lovasok és az íjászok kiáltozására menekül az egész város, menekülnek a sűrű erdőségekbe, és fölmásznak a sziklákra. Minden város elhagyottá lesz, egyetlen ember sem lakik bennük.||
19124||.Jer.4.30||És te, pusztulásra szánt, mit cselekszel akkor? Ha bíborba öltözöl is, ha arany ékszerekkel ékesíted is magadat, és ha festékkel mázolod is ki szemedet, hiába szépítgeted magadat! Szeretőid megvetettek téged, életedre törnek.||21114;21096
19125||.Jer.4.31||Mert mintha vajúdó asszony hangját hallanám, az először szülő sikoltását, olyan Sion leányának hangja. Nyög, és kitárja kezeit: Jaj nekem, mert roskadozik lelkem a gyilkosok előtt!||19180
19126||.Jer.5.1|Isten szörnyű ítélete jogos|Járjátok be Jeruzsálem utcáit, és nézzetek csak körül, tudakozódjatok, és vizsgálódjatok terein! Találtok-e csak egy embert is, van-e valaki, aki törvényesen cselekszik, hűségre törekszik? És én megbocsátok e városnak.||17726;17939;18683
19127||.Jer.5.2||Még ha azt mondják is, él az ÚR, bizony, hamisan esküsznek!||
19128||.Jer.5.3||URam, a te szemed vajon nem a hűséget nézi? Megverted őket, de nem bánkódtak, pusztítottad őket, de nem akarták magukra venni a dorgálást. Arcuk keményebb lett a kősziklánál, nem akartak megtérni.||19257;19258
19129||.Jer.5.4|A vezetők bűne|Én pedig azt gondoltam: Bizonnyal a szerencsétlenek ilyen bolondok, mert nem ismerik az ÚR útját, Istenük törvényét!||19146;19227;5786
19130||.Jer.5.5||Majd elmegyek a főemberekhez, és beszélek velük, hiszen ők ismerik az ÚR útját, Istenük törvényét; de éppen ők törték össze egy akarattal az igát, és tépték le a köteleket!||19169
19131||.Jer.5.6||Ezért leteríti őket az erdőből kijövő oroszlán, elpusztítja őket a pusztai farkas, és párduc ólálkodik városaik körül. Aki csak kijön onnan, azt mind szétszaggatják, mert megsokasodtak bűneik, és elhatalmasodtak tévelygéseik.||22805;-22807;1500
19132||.Jer.5.7||Ó, miért bocsátanék meg neked? Hiszen fiaid elhagytak engem, és azokra esküsznek, akik nem istenek. Bár jól tartottam őket, mégis paráználkodtak, és parázna házában tolongnak.||5773
19133||.Jer.5.8||Olyanok, mint a jól tartott, viháncoló lovak, mindegyik felebarátja feleségére nyerít.||21054
19134||.Jer.5.9||Vajon ne büntessem meg az ilyeneket – mondja az ÚR –, és ne álljon bosszút lelkem az ilyen népen?||
19135||.Jer.5.10||Menjetek föl szőlőhegyeire, és pusztítsátok, de ne semmisítsétek meg teljesen! Távolítsátok el az ágait, mert nem az ÚRéi azok!||19121;17743
19136||.Jer.5.11||Mert igen hűtlenné lett hozzám Izráel és Júda háza! – ezt mondja az ÚR.||
19137||.Jer.5.12||Megtagadták az URat, és azt mondták: Nincsen ő, nem jöhet ránk veszedelem, nem látunk sem fegyvert, sem éhséget!||18247
19138||.Jer.5.13||A próféták is széllé válnak, és nem lesz bennük szó. Ez történik velük!||
19139||.Jer.5.14||Azért azt mondja az ÚR, a Seregek Istene: Miután ti ilyen szóval szóltatok, íme, én tűzzé teszem szavamat a szádban, ezt a népet pedig fákká, hogy megeméssze őket!||19022;19023
19140||.Jer.5.15|A félelmetes ellenség|Íme, egy messziről való nemzetet hozok rátok, Izráel háza! – ezt mondja az ÚR. Kemény nemzet, ősidőből való nemzet ez. Olyan nemzet, amelynek nyelvét nem tudod, és nem érted, mit beszél!||22804;19028
19141||.Jer.5.16||Tegze olyan, mint a nyitott sír; mindnyájan vitézek.||
19142||.Jer.5.17||Megemészti aratásodat és kenyeredet, megemészti fiaidat és leányaidat. Megemészti juhaidat és ökreidet, megemészti szőlődet és fügefádat. Megerősített városaidat, amelyekben bizakodsz, fegyverrel rontja le.||22807;5642;-5644
19143||.Jer.5.18|A fogság oka|De még ezekben a napokban sem teszlek benneteket egészen semmivé – így szól az ÚR.||
19144||.Jer.5.19||Ha pedig azt kérdezik: „Miért cselekedte velünk mindezt az ÚR, a mi Istenünk?”, akkor azt mondd nekik: Ahogyan elhagytatok engem, és idegen isteneknek szolgáltatok országotokban, ugyanúgy fogtok idegeneknek szolgálni olyan földön, amely nem a tiétek.||19413;19414;5675
19145||.Jer.5.20|Engedetlen nép és kapzsi vezetők|Hirdessétek ezt Jákób házában és hallassátok Júdában:||
19146||.Jer.5.21||Halljátok csak, ti bolond és esztelen nép, amelynek van szeme, de nem lát, van füle, de nem hall!||19129;19166;17846;17847
19147||.Jer.5.22||Nem féltek engem? – ezt mondja az ÚR. Nem remegtek arcom előtt? Hiszen én rendeltem a homokból határt a tengernek örök korlátul, amelyet nem hághat át; ha háborgatják is habjai, nem bírnak vele, és ha zúgnak is hullámai, akkor sem hághatják át.||13803;-13806
19148||.Jer.5.23||De ennek a népnek szilaj és dacos szíve van, elfordultak és elmentek.||17726
19149||.Jer.5.24||Még szívükben sem mondják: Ó, csak félnénk az URat, a mi Istenünket, aki esőt, korai és késői záport ad a megfelelő időben, és biztosítja nekünk az aratásra rendelt heteket.||
19150||.Jer.5.25||Bűneitek fordították el ezeket tőletek, vétkeitek fosztottak meg titeket e jótól!||
19151||.Jer.5.26||Mert istentelenek vannak népem között, lesben állnak, fülelnek, mint a madarászok, tőrt vetnek, hogy embereket fogjanak.||
19152||.Jer.5.27||Mint a madárral teli kalitka, úgy vannak tele házaik álnoksággal, ezért lettek naggyá és gazdaggá!||
19153||.Jer.5.28||Meghíztak, kövérek lettek, gonosz beszédük csak úgy árad. Az árvák ügyét nem ítélik igaz ítélettel, hogy boldogulhassanak, és a szegényeknek sem szolgáltatnak igazságot.||5773;17745;17746;22497;22529
19154||.Jer.5.29||Hát ne büntessem meg ezeket – ezt mondja az ÚR –, ne álljon bosszút lelkem az ilyen nemzeten?||
19155||.Jer.5.30||Borzalmas és rettenetes dolgok történtek e földön:||
19156||.Jer.5.31||A próféták hamisan prófétálnak, a papok tetszésük szerint hatalmaskodnak, és népem így szereti! De mit tesztek majd, ha eljön a vég?||19576;19577;22686;20781;21068
19157||.Jer.6.1|Közel a vég|Benjámin fiai, fussatok ki Jeruzsálemből, fújjatok kürtöt Tekóában, és tűzzetek ki zászlót Bét-Hakkeremben, mert veszedelem fenyeget észak felől és nagy romlás!||19028;19140
19158||.Jer.6.2||Elpusztítom a szép és elkényeztetett Sion leányát.||
19159||.Jer.6.3||Pásztorok jönnek oda hozzá nyájaikkal, sátrakat vernek körülötte, és lelegelteti mindegyik a maga részét.||
19160||.Jer.6.4||Készüljetek hadba ellene, keljetek föl, és vonuljunk föl délben! Jaj nekünk, mert hanyatlik már a nap, mert hosszabbodnak az esti árnyékok!||
19161||.Jer.6.5||Keljetek föl, vonuljunk föl éjjel, és rontsuk le palotáit!||
19162||.Jer.6.6||Mert ezt mondja a Seregek URa: Vágjatok ki fákat, és emeljetek töltést Jeruzsálem ellen! A büntetés városa ez, csupa elnyomás van benne!||17814
19163||.Jer.6.7||Amint hidegen tartja vizét a kút, úgy tartja meg ő is gonoszságát. Erőszakosságról és önkényről hallani benne, mindig csak betegség és vereség van előttem.||
19164||.Jer.6.8||Fogadd el az intést, ó, Jeruzsálem, hogy lelkem el ne szakadjon tőled, és ne tegyelek téged kietlen, lakhatatlan földdé!||
19165||.Jer.6.9|A próféta szent haragja|Ezt mondja a Seregek URa: Teljesen megszedik Izráel maradékát, mint a szőlőt. Emeld rájuk a kezedet, mint szüretelő a vesszőkre!||18176
19166||.Jer.6.10||Kinek szóljak, és kit figyelmeztessek, hogy meghallják? Íme, fülük körülmetéletlen, és nem tudnak figyelni! Íme, az ÚR szava szégyenletessé lett előttük, nem gyönyörködnek benne.||
19167||.Jer.6.11||Ezért telve vagyok az ÚR haragjával, elfáradtam azt magamban tartani! Öntsd ki az utcán a gyermekekre és velük együtt az ifjak gyülekezetére is! Foglyul esik férj és feleség, öreg és aggastyán.||20420
19168||.Jer.6.12||Házaik idegenekre szállnak mezejükkel és feleségükkel együtt. Mert kinyújtom kezemet e föld lakosaira – mondja az ÚR.||5641
19169||.Jer.6.13||Mert kicsinyeiktől a nagyjaikig mindnyájan telhetetlenségre adták magukat, a prófétától a papig mindnyájan csalárdságot űznek.||19230;19099;18832;22891
19170||.Jer.6.14||Úgy gyógyítgatják népem sebeit, hogy könnyelműen azt mondogatják: „Békesség, békesség”, pedig nincs békesség!||19231;20785
19171||.Jer.6.15||Szégyenkezniük kellene, mert utálatosságot cselekedtek; de bizony nem szégyenkeznek, még pirulni sem tudnak. Ezért elesnek majd a többi elesővel együtt, elbuknak megbüntetésük idején – ezt mondja az ÚR.||
19172||.Jer.6.16|Isten hiába akarta megmenteni népét|Így szól az ÚR: Álljatok ki az utakra, és nézzetek szét, kérdezősködjetek a régi ösvények felől, melyik a jó út, és azon járjatok, hogy nyugalmat találjatok lelketeknek! De ők azt mondták: Nem megyünk!||
19173||.Jer.6.17||Őrállókat is rendeltem föléjük e szavakkal: Figyeljetek a kürtszóra! De ők azt mondták: Nem figyelünk!||
19174||.Jer.6.18||Ezért halljátok meg, ti nemzetek, és tudd meg, te gyülekezet, azt, ami rájuk következik!||
19175||.Jer.6.19||Halld meg, te föld! Íme, veszedelmet hozok erre a népre, gondolatainak gyümölcsét. Mert nem figyeltek beszédeimre, és törvényemet megvetették.||5759;17724
19176||.Jer.6.20||Minek nekem ez a tömjén, amely Sebából érkezik, és a messze földről való, jó illatú nád? Égőáldozataitok nincsenek kedvemre, véresáldozataitok sem tetszenek nekem.||17733;17735;22240;22274
19177||.Jer.6.21||Ezért ezt mondja az ÚR: Íme, buktatókat állítok e nép elé, és egyaránt megbotlanak benne apák és fiak; elvesznek a szomszédok és a barátok.||
19178||.Jer.6.22|Az északi ellenség|Így szól az ÚR: Íme, egy nép jön az északi földről, nagy nemzet támad a föld végéről!||19027;19028;22804;-22808
19179||.Jer.6.23||Íjat és kopját ragadnak, kegyetlenek, nem könyörülnek. Hangjuk zúg, mint a tenger, és lovakon nyargalnak, egy emberként sorakoznak föl ellened, ó, Sion leánya!||
19180||.Jer.6.24||Hallottuk a hírét, és kezünk lehanyatlott. Szorongás vett erőt rajtunk, gyötrődés, mint a vajúdó asszonyon.||
19181||.Jer.6.25||Ne menj ki a mezőre, és ne járj az úton, mert az ellenség fegyvere és rémület fenyeget körös-körül.||
19182||.Jer.6.26||Népem leánya! Ölts zsákruhát, fetrengj a hamuban, gyászolj, mintha egyszülöttedet siratnád, zokogj keservesen, mert hamarosan ránk tör a pusztító!||19102;22558
19183||.Jer.6.27|A csalódott próféta|Arra rendeltelek, hogy próbára tedd és megfigyeld népemet, hogy megismerd és megvizsgáld az útjukat.||
19184||.Jer.6.28||Mindnyájan vakmerő lázadók, rágalmazva járnak, mind csak hitvány réz és vas.||
19185||.Jer.6.29||Hevesen fújt a fújtató, az ólmot megolvasztotta a tűz; de hiába olvaszt az olvasztó, mert a gonoszok nem tisztultak meg.||19343;19462;19463;21061;-21065
19186||.Jer.6.30||Megvetett ezüstnek hívjátok őket, mert az ÚR megvetette őket!||17744
19187||.Jer.7.1|A templomba vetett hamis hit|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR szólt Jeremiásnak:||
19188||.Jer.7.2||Állj az ÚR házának kapujába, és hirdesd ott e beszédet, és mondjad: Halljátok az ÚR beszédét mind, ti júdabeliek, akik bementek ezeken az kapukon, hogy imádjátok az URat!||
19189||.Jer.7.3||Így szól a Sergek URa, Izráel Istene: Jobbítsátok meg útjaitokat és cselekedeteiteket, akkor megengedem, hogy ezen a helyen lakozzatok!||19652;11338
19190||.Jer.7.4||Ne bízzatok hazug beszédekben, ezt mondva: Az ÚR temploma, az ÚR temploma, az ÚR temploma ez!||19198;19200;22687
19191||.Jer.7.5||Mert csak ha valóban megjobbítjátok útjaitokat és cselekedeteiteket, ha igazságosan ítéltek ember és felebarátja között,||
19192||.Jer.7.6||ha a jövevényt, az árvát és az özvegyet nem nyomorgatjátok, és ártatlan vért sem ontotok ki ezen a helyen, és idegen istenek után sem jártok a magatok veszedelmére,||17919;-17921
19193||.Jer.7.7||akkor engedem meg, hogy ezen a helyen lakozzatok, azon a földön, amelyet atyáitoknak adtam öröktől fogva mindörökké.||
19194||.Jer.7.8||Íme, ti hazug beszédeknek hisztek, amelyeknek nincs semmi hasznuk.||
19195||.Jer.7.9||Loptok, öltök és paráználkodtok, hamisan esküsztök, a Baalnak áldoztok, és idegen istenek után jártok, akiket nem ismertek.||22800;-22802
19196||.Jer.7.10||Majd eljöttök, és megálltok előttem e házban, amely az én nevemet viseli, és ezt mondjátok: Megszabadultunk! De utána ugyanazokat az utálatosságokat cselekszitek!||
19197||.Jer.7.11||Vajon latrok barlangjává lett ez a ház a szemetekben, amelyet nevemről neveztetek el? Íme, én is látok – ezt mondja az ÚR.||22835;23906
19198||.Jer.7.12|A templom elpusztul|Mert menjetek csak el az én helyemre, amely Silóban van, ahol először lakozott a nevem, és lássátok meg, hogy mit cselekedtem azzal népem, Izráel gonoszsága miatt!||6294;15229;15230
19199||.Jer.7.13||Most pedig, mivel mindezeket a cselekedeteket megtettétek – így szól az ÚR –, bár szüntelen szóltam hozzátok, mégsem hallgattatok rám, kiáltottam nektek, és nem feleltetek,||18976
19200||.Jer.7.14||ezért úgy cselekszem e házzal, amelyet nevemről neveztetek el, amelyben bizakodtok, és e hellyel, amelyet nektek és atyáitoknak adtam, ahogyan Silóval cselekedtem.||19190;12012;-12014
19201||.Jer.7.15||Elvetlek titeket színem elől, amint elvetettem minden testvéreteket, Efraim minden utódát.||9971;10003
19202||.Jer.7.16|Az ég királynőjét tisztelik Isten helyett|Te pedig ne imádkozz ezért a népért, ne kiálts hozzám, és ne könyörögj érettük, ne is járj közben nálam, mert nem hallgatlak meg.||19371;19383;2448
19203||.Jer.7.17||Nem látod, mit cselekszenek Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin?||
19204||.Jer.7.18||A fiak fát szedegetnek, az apák tüzet gyújtanak, az asszonyok pedig dagasztanak, hogy áldozati kalácsokat készítsenek az ég királynőjének, és italáldozatokat áldozzanak az idegen isteneknek, hogy fölingereljenek engem.||20096
19205||.Jer.7.19||Vajon engem ingerelnek-e ők – ezt mondja az ÚR –, nem pedig saját magukat, hogy gyalázat borítsa arcukat?||
19206||.Jer.7.20||Azért azt mondja az én Uram, az ÚR: Íme, felindulásomat és haragomat kiontom erre a helyre, az emberekre és az állatokra, a mező fáira és a föld gyümölcsére; égni fog, és nem alszik ki!||10164
19207||.Jer.7.21|Engedelmességet követel az Úr, nem áldozatot|Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Égőáldozataitokat rakjátok véres áldo za taitok mellé, és egyétek meg a húst!||22511;-22514
19208||.Jer.7.22||Mert amikor atyáitokat kihoztam Egyiptom földjéről, nem beszéltem nekik, és nem rendelkeztem az égőáldozatról és a véresáldozatról,||
19209||.Jer.7.23||hanem ezekkel a szavakkal utasítottam őket: Hallgassatok a szavamra, és Istenetekké leszek, ti pedig népemmé lesztek; és mindig csak azon az úton járjatok, amelyre utasítalak titeket, hogy jól legyen dolgotok!||5087;-5089;2031;2032
19210||.Jer.7.24||De nem hallgattak rám, fülüket sem fordították felém, hanem gonosz szívük konokságában a maguk tanácsa szerint jártak, és hátukat fordították felém, nem az arcukat.||15286
19211||.Jer.7.25||Attól a naptól fogva, amelyen kijöttek atyáitok Egyiptom földjéről, egészen mindmáig, nap mint nap, állandóan küldtem hozzátok szolgáimat, a prófétákat.||12011;12012;22456;22457
19212||.Jer.7.26||De nem hallgattak rám, fülüket sem fordították felém, hanem megkeményítették nyakukat, és gonoszabbul cselekedtek, mint atyáik!||19166;19463
19213||.Jer.7.27||Amikor elmondod nekik mindezeket a szavakat, nem hallgatnak rád; ha kiáltasz nekik, nem felelnek neked.||
19214||.Jer.7.28||Akkor ezt mondd nekik: Ez az a nép, amely nem hallgatott Istenének, az ÚRnak a szavára, és föl sem vette fenyítését; elveszett a hűség, kiveszett a szájukból!||18882;18883
19215||.Jer.7.29|Bálványimádás és gyermekáldozat|Nyírd le hajadat és dobd el, kezdj gyászénekbe a hegytetőn, mert megvetette és elhagyta az ÚR ezt a nemzedéket, és haragszik rá.||
19216||.Jer.7.30||Mert gonoszságot műveltek előttem Júda fiai – ezt mondja az ÚR. Utálatosságaikat abba a házba állították, amely az én nevemet viseli, és tisztátalanná tették azt.||10128;-10134
19217||.Jer.7.31||Fölépítették a Tófet magaslatait a Ben-Hinnóm völgyében, hogy tűzben égessék el fiaikat és leányaikat, amit nem parancsoltam, és ami gondolatomban sem volt.||10177
19218||.Jer.7.32||Azért íme, eljönnek majd a napok – ezt mondja az ÚR –, amikor nem beszélnek többé a Tófetről, sem a Ben-Hinnóm völgyéről, hanem az öldöklés völgyéről, mivel a Tófetben fognak temetkezni, mert másutt nem lesz hely.||
19219||.Jer.7.33||E nép tetemei az ég madarainak és a mezei állatoknak az eledelévé lesznek, és nem lesz, aki elriassza azokat!||19888;5637
19220||.Jer.7.34||Megszüntetem Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin a vigasság és öröm hangját, a vőlegény és a menyasszony hangját, mert elpusztul a föld.||18170;-18175;22183;-22185
19221||.Jer.8.1|A csillagimádás büntetése|Abban az időben – ezt mondja az ÚR – kiszórják majd sírjukból Júda királyainak a csontjait és fejedelmeik csontjait, a papok csontjait és a próféták csontjait és Jeruzsálem lakosainak a csontjait.||3554
19222||.Jer.8.2||Kiterítik azokat a nap, a hold és az ég egész serege elé, amelyeket szerettek, szolgáltak és követtek, amelyeket kerestek, és amelyek előtt leborultak. Nem szedik össze azokat, el sem temetik, ganéjjá lesznek a föld színén!||
19223||.Jer.8.3||Az egész maradék, mindazok, akik megmaradtak e gonosz nemzetségből, mindazokon a helyeken, ahová a megmaradtakat kiűztem, inkább a halált választják, mint az életet! – így szól a Seregek URa.||30914
19224||.Jer.8.4|Izráel konoksága|Ezt is mondd nekik: Így szól az ÚR: Ha elesik valaki, nem kel-e föl? Ha letér az útról, nem fordul-e vissza?||21358
19225||.Jer.8.5||Miért fordult el ez a nép, Jeruzsálem népe, s tévelyeg szüntelen? Kitartanak a csalárdságban, nem akarnak visszafordulni.||
19226||.Jer.8.6||Figyeltem és hallottam: nem mondanak igazat, senki sincs, aki megbánná gonoszságát, és ezt mondaná: Mit tettem? Mindenki a maga pályáját futja, mint a harcba rohanó ló.||19462;19463
19227||.Jer.8.7||Még a gólya is az égen ismeri a maga rendelt idejét, a gerlice, a fecske és a daru is megtartja, hogy mikor kell elmennie, csak az én népem nem ismeri az ÚR törvényét!||19129;17725
19228||.Jer.8.8||Hogyan mondhatjátok: Bölcsek vagyunk, és nálunk van az ÚR törvénye! Íme, bizony hazugsággá tette ezt az írástudók hazug tolla!||28047;-28053
19229||.Jer.8.9||Megszégyenülnek a bölcsek, megrémülnek, mert rajtakapták őket. Íme, megvetették az ÚR szavát: milyen bölcsességük lenne hát?||
19230||.Jer.8.10|Az ítélet súlyos lesz|Azért feleségüket idegeneknek adom, mezőiket a hódítóknak, mert kicsinytől a nagyig mindnyájan nyerészkedésre adták magukat, a prófétától a papig mind hamisságot űznek.||
19231||.Jer.8.11||Úgy gyógyítgatják népem sebeit, hogy könnyelműen azt mondják: „Békesség, békesség!”, de nincs békesség!||19170;19171
19232||.Jer.8.12||Szégyenkezniük kellene, mert utálatosságot cselekedtek, de bizony nem szégyenkeznek, még pirulni sem tudnak. Ezért elesnek majd a többi elesővel együtt, elbuknak majd megbüntetésük idején – ezt mondja az ÚR.||22209
19233||.Jer.8.13||Össze akartam gyűjteni őket – ezt mondja az ÚR. De nincs szőlő a szőlőtőkén, nincs füge a fügefán, a levele is elhervadt! Ezért megengedem, hogy elvigyék őket.||
19234||.Jer.8.14||Miért ülünk még itt? Gyűljetek össze, menjünk be a megerősített városokba, hogy nyugtot leljünk. Mert az ÚR, a mi Istenünk úgy ad nyugtot, hogy mérget itat velünk, mert vétkeztünk az ÚR ellen!||19257;15260;15261
19235||.Jer.8.15||Békességre várunk, holott nem lesz semmi jó; gyógyulás idejére, de íme, itt a rémület.||19379
19236||.Jer.8.16||Dán felől hallatszik lovainak prüszkölése, ménjeinek nyerítő hangjától reng az egész föld. Eljönnek, és megemésztik az egész földet, a várost és lakóit.||
19237||.Jer.8.17||Mert íme, viperákat bocsátok rátok, amelyek ellen nincsen varázslás, és megmarnak titeket! – így szól az ÚR.||14824;14825
19238||.Jer.8.18|A próféta elsiratja népét|Elhagyott az öröm, nyomorúság terhel, szívem is eleped bennem!||
19239||.Jer.8.19||Íme, népem leányának kiáltása hangzik messze földről: Hát nincs már az ÚR a Sionon? Nincs többé ott az ő Királya? Miért ingereltek föl engem faragott bálványaikkal, idegen hiábavalóságokkal?||
19240||.Jer.8.20||Elmúlt az aratás, véget ért a nyár, de mi nem szabadultunk meg!||
19241||.Jer.8.21||Népem leányának romlása lesújtott engem, gyászba borultam, rémület fogott el.||
19242||.Jer.8.22||Nincs balzsamolaj Gileádban? Nincs ott orvos? Miért nem gyógyult meg népem leánya?||20123
19243||.Jer.9.1||Bárcsak fejem víznek, szemem pedig könnyhullatásnak forrásává válna, hogy éjjel-nappal sirathassam népem leányának megöltjeit!||18149
19244||.Jer.9.2|Az egész nép romlott|Bárcsak akadna számomra a pusztában utasnak való szállás! Elhagynám népemet, eltávoznék tőlük, mert mindnyájan paráznák, hitszegők gyülekezete!||17726;17732;17743
19245||.Jer.9.3||Felajzották nyelvüket, mint az íjat, hazugsággal, nem pedig igazsággal uralkodnak e földön. Mert gonoszságból gonoszságba térnek, engem pedig nem ismernek – ezt mondja az ÚR.||
19246||.Jer.9.4||Mindenki őrizkedjék felebarátjától, egyetlen testvéreteknek se higgyetek, mert minden testvér meg akar csalni, és minden felebarát rágalmazva jár.||19322;22736;22737
19247||.Jer.9.5||Egyik a másikat csapja be, és nem mondanak igazat. Nyelvüket hazug beszédre tanítják, a gonosztevésben fáradnak el.||
19248||.Jer.9.6||Álnokság közepette van a lakásod; az álnokság miatt tudni sem akarnak felőlem – ezt mondja az ÚR.||
19249||.Jer.9.7||Ezért azt mondja a Seregek URa: Íme, megolvasztom és megpróbálom őket, mert mi mást tehetnék népem leányával?||19185;19186
19250||.Jer.9.8||Gyilkos nyíl a nyelvük, szájukkal álnokságot beszélnek. Békességesen szólnak felebarátjukhoz, de szívükben ármánykodnak.||14317
19251||.Jer.9.9||Hát ne büntessem meg őket ezekért? – mondja az ÚR. Vajon ne álljon bosszút a lelkem az ilyen népen?||19133;19134;19154
19252||.Jer.9.10|A próféta siratóéneke|A hegyeken sírást és zokogást támasztok, a puszta rétjein gyászéneket. Mert kiégtek, és senki sem jár át rajtuk, nem hallatszik a nyájak bégetése. Az égi madaraktól az állatokig minden elköltözött és elmenekült.||
19253||.Jer.9.11||Jeruzsálemet kőhalommá teszem, sakálok tanyájává, Júda városait pedig sivataggá változtatom, hogy lakatlan legyen.||20356;20357
19254||.Jer.9.12||Kicsoda olyan bölcs férfi, hogy megértse ezeket, és ki az, akihez az ÚR szája szólt, hogy hirdesse azt, hogy miért vész el a föld, és ég ki, mint a puszta, ahol többé senki sem jár?||
19255||.Jer.9.13||Ezt mondta az ÚR: Mivel elhagyták törvényemet, amelyet eléjük adtam, nem hallgattak szavamra, és nem aszerint jártak,||
19256||.Jer.9.14||hanem kevély szívük után és a Baalok után jártak, amire atyáik tanították őket,||
19257||.Jer.9.15||azért azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, ürömmel etetem meg ezt a népet, és méreggel itatom meg őket.||19566;19234
19258||.Jer.9.16||Szétszórom őket olyan nemzetek közé, amelyeket nem ismertek sem ők, sem atyáik, és fegyvert küldök utánuk, amíg meg nem semmisítem őket.||3547
19259||.Jer.9.17|A halott nép elsiratása|Azt mondja a Seregek URa: Gondoskodjatok siratóasszonyokról, és hívjátok őket, hogy jöjjenek el! Küldjetek hozzáértő asszonyokért, hogy jöjjenek el.||
19260||.Jer.9.18||Siessenek, és fogjanak síráshoz értünk, és a mi szemünk is hullasson könnyeket, szempilláinkról áradjon a könny!||
19261||.Jer.9.19||Mert siratás hangja hallatszik a Sionról: Ó, hogy elpusztultunk! Igen megszégyenültünk! El kellett hagynunk e földet, mert szétdúlták lakhelyeinket!||
19262||.Jer.9.20||Halljátok meg hát az ÚR szavát, ti asszonyok, és fogja föl fületek szájának beszédét; tanítsátok meg leányaitokat a sírásra, és egyik asszony a másikat e gyászdalra:||
19263||.Jer.9.21||Feljött a halál az ablakainkba, bejött a palotáinkba, kipusztította a gyermekeket az utcáról, az ifjakat a terekről.||
19264||.Jer.9.22||Szólj! – ezt mondja az ÚR. Úgy hever ott az emberek holtteste, mint ganéj a mezőn, és mint kéve az arató után, és nincs, aki összegyűjtse.||19219
19265||.Jer.9.23|A helyes dicsekvés|Ezt mondja az ÚR: A bölcs ne dicsekedjék a bölcsességével, az erős ne dicsekedjék az erejével, a gazdag ne dicsekedjék a gazdagságával!||28462;14883
19266||.Jer.9.24||Hanem aki dicsekszik, azzal dicsekedjék, hogy értelmes, és ismer engem, hogy én vagyok az ÚR, aki kegyelmet, jogot és igazságot gyakorlok e földön, mert ezekben telik kedvem – így szól az ÚR.||29056;22240
19267||.Jer.9.25||Íme, eljönnek a napok – ezt mondja az ÚR –, és megbüntetek minden körülmetéltet a körülmetéletlenekkel együtt.||
19268||.Jer.9.26||Egyiptomot és Júdát, Edómot és Ammón fiait, Móábot és mindazokat, akiknek nyírott hajuk van, és a pusztában laknak. Mert mindezek a nemzetek körülmetéletlenek, Izráel egész háza pedig körülmetéletlen szívű.||18092;3565;3566
19269||.Jer.10.1|Isten és a bálványok|Halljátok meg a szót, amit az ÚR szól nektek, Izráel háza!||
19270||.Jer.10.2||Azt mondja az ÚR: A pogányok útját ne tanuljátok el, és az égi jelektől ne féljetek, mert csak a pogányok félnek azoktól!||3254;3255
19271||.Jer.10.3||Mert a népek bálványai mind hiábavalók, hiszen a fáját az erdőből vágják ki, és a mester kezei készítik el szekercével.||18507;18543;22212
19272||.Jer.10.4||Ezüsttel és arannyal ékesítik, szögekkel és kalapáccsal erősítik meg, hogy ne mozduljanak el.||
19273||.Jer.10.5||Olyanok, mint a madárijesztő az uborkaföldön: nem beszélnek, hordják-viszik őket, mert mozdulni sem tudnak. Ne féljetek tőlük, mert nem tehetnek rosszat, de jót tenni se képesek!||15901
19274||.Jer.10.6||Nincs hozzád hasonló, URam! Nagy vagy te, és nagy a te neved hatalmadért!||15353;15355
19275||.Jer.10.7||Ki ne félne tőled, nemzetek királya? Bizony téged illet ez, mert a nemzetek bölcsei között és azok egyetlen országában sincs hozzád hasonló!||31019
19276||.Jer.10.8||Egytől egyig mind balgák és bolondok, hiábavaló a bálványok tanítása, hiszen fából vannak.||22833
19277||.Jer.10.9||Tarsísból hozott vert ezüst és Úfázból való arany az, mesterember és ötvös keze munkája. Öltözetük kék és piros bíbor, mesterek munkája valamennyi.||20847
19278||.Jer.10.10||De az ÚR valóságos Isten, élő Isten ő, örökkévaló Király. Haragja előtt megrendül a föld, és a nemzetek nem tudják elviselni fölindulását.||14066;22840;-22847;14136
19279||.Jer.10.11||Mondjátok meg nekik: Azok az istenek, akik nem alkották az eget és a földet, ki fognak veszni e földről és az ég alól!||
19280||.Jer.10.12||Ő alkotta a földet erejével, ő vetett alapot a világnak bölcsességével, és ő terjesztette ki az egeket értelmével.||0;-30
19281||.Jer.10.13||Szavára vizek zúgása támad az égben, és felhők emelkednek föl a föld széleiről. Villámokat készít az esőnek, és kiengedi rejtekhelyéről a szelet.||14142;-14144
19282||.Jer.10.14||Minden ember bolond lett és tudatlan, minden ötvös megszégyenül öntött szobraival, mert hamisak az öntött bálványai, nincsen azokban lélek.||20296
19283||.Jer.10.15||Hiábavalók azok, nevetséges dolgok, elvesznek megbüntetésük idején!||18073
19284||.Jer.10.16||De Jákób része nem ilyen, mint ezek, mert ő a mindenség alkotója, és Izráel törzse az ő tulajdona; Seregek URa az ő neve.||5789;14107;15103
19285||.Jer.10.17|Összeomlás|Nyalábold föl a földről batyudat te, aki ostromlott városban laksz!||
19286||.Jer.10.18||Mert azt mondja az ÚR: Íme, most messzire elvetem az ország lakosait, és megsanyargatom őket, hogy megérezzék azt.||
19287||.Jer.10.19||Jaj nekem romlásom miatt, gyógyíthatatlan a sebem! Mégis azt gondoltam: Ha ez is a betegségem, majdcsak elszenvedem!||19378;19379
19288||.Jer.10.20||De ledöntötték sátramat, köteleim mind elszakadoztak, fiaim elszakadtak tőlem, és odavannak. Nincs senki, aki kifeszítse sátramat és fölvonja sátorponyváimat.||
19289||.Jer.10.21||Mert oktalanok voltak a pásztorok, és nem keresték az URat. Ezért nem gyarapodtak, és egész nyájuk szétszéledt.||19227
19290||.Jer.10.22||Íme, hír jön, nagy zúgás kel észak földje felől, hogy pusztává és sakálok tanyájává tegye Júda városait.||19100;19253
19291||.Jer.10.23|Jeremiás könyörgése|Tudom, URam, hogy az embernek nincs hatalmában az ő útja, és aki azon jár, nem maga irányítja lépését.||16909;-16917
19292||.Jer.10.24||Fenyíts meg bennünket, URam, de mértékkel, ne haragodban, hogy meg ne semmisíts!||18227;13992
19293||.Jer.10.25||Öntsd ki haragodat azokra a nemzetekre, amelyek nem ismernek téged, és azokra a nemzetségekre, amelyek nem hívják segítségül nevedet! Mert megették Jákóbot, bizony megették őt; elemésztették, és elpusztították lakóhelyét!||15247
19294||.Jer.11.1|Ítélet a szövetség megszegése miatt|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR mondott Jeremiásnak:||
19295||.Jer.11.2||Halljátok meg e szövetség igéit, és mondjátok el Júda férfiainak és Jeruzsálem lakosainak!||
19296||.Jer.11.3||Ezt mondd tehát nekik: Így szól az ÚR, Izráel Istene: Átkozott az az ember, aki nem hallgat annak a szövetségnek az igéire,||5611
19297||.Jer.11.4||amelyet akkor parancsoltam atyáitoknak, amikor kihoztam őket Egyiptom földjéről, a vaskohóból. Ezt mondtam: Hallgassatok szavamra, és cselekedjétek meg mindazt, amit parancsolok nektek, és népemmé lesztek, én pedig Istenetek leszek.||2029;-2032
19298||.Jer.11.5||Beteljesítem az esküt, amellyel megesküdtem atyáitoknak, hogy nekik adom a tejjel és mézzel folyó földet, amint most így is van. Én pedig így feleltem: Ámen, URam!||5123
19299||.Jer.11.6||Akkor azt mondta nekem az ÚR: Hirdesd mindezeket az igéket Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin: Halljátok meg ennek a szövetségnek az igéit, és teljesítsétek azokat!||
19300||.Jer.11.7||Mert komolyan kérleltem atyáitokat, attól fogva, hogy fölhoztam őket Egyiptom földjéről, mind a mai napig szüntelenül így kérleltem őket: Hallgassatok szavamra!||19199;19211
19301||.Jer.11.8||De nem hallgattak rá, a fülüket sem fordították oda, hanem mindenki a maga gonosz szívének hamissága szerint járt. Ezért én bevégeztem rajtuk ennek a szövetségnek minden igéjét, amelyeket azért parancsoltam, hogy aszerint cselekedjenek; de nem cselekedték meg.||5626;-5679
19302||.Jer.11.9||Majd azt mondta nekem az ÚR: Pártütés van Júda férfiai és Jeruzsálem lakosai között.||
19303||.Jer.11.10||Visszatértek atyáik korábbi bűneihez, akik nem akartak hallgatni szavamra, és ők maguk is idegen istenek után járnak, hogy azoknak szolgáljanak. Izráel háza és Júda háza megszegte szövetségemet, amelyet atyáikkal kötöttem.||
19304||.Jer.11.11||Azért azt mondja az ÚR: Íme, veszedelmet hozok rájuk, amely elől nem menekülhetnek, és kiáltanak majd hozzám, de nem hallgatom meg őket.||16496;16497
19305||.Jer.11.12||Akkor majd elmehetnek Júda városai és Jeruzsálem lakosai, és kiálthatnak azokhoz az istenekhez, akiknek tömjénezni szoktak, de azok nem szabadíthatják meg őket nyomorúságuk idején.||
19306||.Jer.11.13||Mert városaid száma szerint voltak neked isteneid, Júda, és Jeruzsálem utcáinak száma szerint készítetted a gyalázat oltárait; oltárokat, hogy azokon a Baalnak tömjénezz.||19060;20853;-20860
19307||.Jer.11.14||Te azért ne esdekelj ezért a népért, egyetlen kiáltó és esdeklő szót se ejts érettük, mert nem hallgatom meg őket, amikor majd hozzám kiáltanak nyomorúságuk miatt.||19202
19308||.Jer.11.15|Nem használ az áldozat|Mi köze kedveltemnek az én házamhoz? Tömérdek ravaszságot cselekedtél! Vajon az áldozati hús elveheti-e rólad a csapást, hogy azután örvendezhess?||19356;19357
19309||.Jer.11.16||Lombos, szép gyümölcsű, formás olajfának nevezett téged az ÚR. Nagy vihar morajánál tüzet gyújtott rajta, és letördelte ágait.||
19310||.Jer.11.17||A Seregek URa, aki elültetett téged, megmondta, hogy veszedelmet hoz rád Izráel házának és Júda házának gonoszsága miatt, amit a maguk kárára követtek el, hogy haragra ingereljenek, mivel a Baalnak áldoznak.||
19311||.Jer.11.18|Az anátótiak meg akarják ölni Jeremiást|Az ÚR tudtul adta nekem, azért tudom, te láttattad meg velem cselekedeteiket!||
19312||.Jer.11.19||Én pedig olyan voltam, mint a mészárszékre hurcolt szelíd bárány, nem tudtam, hogy ilyen terveket szőttek ellenem, és ezt mondták: Pusztítsuk el ezt a fát gyümölcsével együtt, irtsuk ki az élők földjéről, hogy még a nevét se emlegessék többé!||19469
19313||.Jer.11.20||Ó, Seregek URa, igaz bíró, vesék és szívek vizsgálója! Hadd lássam rajtuk bosszúállásodat, mert terád bíztam ügyemet!||7602;30808
19314||.Jer.11.21||Azért azt mondja az ÚR az anátótbeli emberekről, akik életedre törnek, és azt mondják: Ne prófétálj az ÚR nevében, mert akkor a kezünk által halsz meg!||19014;18295;22668
19315||.Jer.11.22||Azért azt mondja a Seregek URa: Íme, megbüntetem őket: az ifjak fegyver által halnak meg, fiaik és leányaik pedig éhen halnak.||10225;10226
19316||.Jer.11.23||Senki sem marad meg közülük, mert veszedelmet hozok az anátótbeli emberekre, az ő büntetésük esztendejét.||
19317||.Jer.12.1|Miért boldogulnak a bűnösök?|Igaz vagy, URam, hogyha perelek is veled. Éppen ezért hadd beszéljek veled peres kérdésekről! Miért szerencsés az istentelenek útja? Miért boldogul minden hűtlenkedő?||13364;-13370
19318||.Jer.12.2||Elülteted őket, meg is gyökereznek, fölnövekednek, gyümölcsöt is teremnek. Közel vagy a szájukhoz, de a szívüktől távol!||13371
19319||.Jer.12.3||Te ismersz engem, URam! Látsz engem, és megvizsgáltad, hogy milyen irántad a szívem. Válaszd külön őket, mint a mészárszékre való juhokat, és készítsd el őket a levágás napjára!||14116;15091;-15093
19320||.Jer.12.4||Meddig gyászol a föld, és meddig szárad minden fű a mezőn? A rajta lakók gonoszsága miatt pusztul el állat és madár, mert azt gondolják: Nem látja meg a mi végünket!||15798;22857
19321||.Jer.12.5||Ha gyalogosokkal futsz, és kifárasztanak téged, hogyan versenyezhetnél lovakkal? Ha csak békés földön vagy biztonságban, ugyan mit teszel majd a Jordán sűrűjében?||
19322||.Jer.12.6||Bizony még testvéreid és atyád háznépe is hűtlenül bánik veled, tele torokból kiabálnak utánad! Ne higgy nekik, még ha szépen beszélgetnek is veled!||19246
19323||.Jer.12.7|Az elpusztult ország szomorú képe|Elhagytam házamat, eltaszítottam örökségemet, ellenségének kezébe adtam azt, akit lelkem szeret.||5674
19324||.Jer.12.8||Örökségem olyan lett nekem, mint az oroszlán az erdőben. Ordítva támadt ellenem, azért meggyűlöltem.||
19325||.Jer.12.9||Tarka madár lenne az örökségem? Nem gyűlnek-e ellene a madarak mindenfelől? Jöjjetek, gyűljetek össze, ti mezei vadak mind, jöjjetek, egyetek!||18830;18831
19326||.Jer.12.10||Sok pásztor pusztította szőlőmet, taposta osztályrészemet. Drága örökségemet sivatagos pusztává tették.||19132;19159
19327||.Jer.12.11||Pusztává tették, gyászban van előttem, mint a kopár föld! Elpusztult az egész ország, de senki sincs, aki észrevenné.||
19328||.Jer.12.12||A puszta minden magaslatára pusztítók érkeznek, mert az ÚR fegyvere emészti az országot egyik szélétől a másik széléig. Senkinek sincs békessége.||
19329||.Jer.12.13||Búzát vetettek, és tövist aratnak, fáradoznak, de nem boldogulnak. Szégyent vallanak jövedelmükkel az ÚR izzó haragja miatt.||3540;5649
19330||.Jer.12.14|Intelem a népekhez|Azt mondja az ÚR minden gonosz szomszédom felől, aki hozzányúl az örökséghez, amelyet örökül adtam népemnek, Izráelnek: Íme, kigyomlálom őket földjükből, és Júda házát is kigyomlálom közülük!||
19331||.Jer.12.15||De ha már kigyomláltam őket, ismét megkönyörülök rajtuk, és visszahozom őket, mindenkit a maga örökségébe, a maga földjére.||
19332||.Jer.12.16||Ha jól megtanulják népem útjait, és így esküsznek nevemre: „Él az ÚR!” – ahogy megtanították népemet a Baalra esküdni –, akkor újjáépülnek majd népem között.||
19333||.Jer.12.17||Ha pedig nem hallgatnak rám, akkor bizony kigyomlálom azt a népet, és elveszítem – ezt mondja az ÚR.||
19334||.Jer.13.1|Az övről mondott példázat|Azt mondta nekem az ÚR: Menj el, és vásárolj magadnak egy lenvászon övet és kösd a derekadra! De vízbe ne mártsd!||
19335||.Jer.13.2||Megvásároltam az övet, ahogyan az ÚR parancsolta, és a derekamra kötöttem.||
19336||.Jer.13.3||Másodszor így szólt hozzám az ÚR:||
19337||.Jer.13.4||Vedd az övet, amelyet vásároltál, és a derekadon van! Kelj föl, menj az Eufráteszhez, és rejtsd el ott egy kőszikla hasadékában.||
19338||.Jer.13.5||El is mentem, és elrejtettem azt az Eufrátesznél, ahogyan az ÚR parancsolta nekem.||
19339||.Jer.13.6||Sok nap múlva történt, hogy azt mondta nekem az ÚR: Kelj föl, menj az Eufráteszhez, és vedd elő onnan az övet, amely felől azt parancsoltam, hogy rejtsd el ott.||
19340||.Jer.13.7||Elmentem tehát az Eufráteszhez, kiástam, és kivettem az övet arról a helyről, ahová elrejtettem, és íme, az öv rothadt volt, egészen hasznavehetetlen.||
19341||.Jer.13.8||Ekkor így szólt hozzám az ÚR:||
19342||.Jer.13.9||Ezt mondja az ÚR: Így teszem tönkre Júda kevélységét és Jeruzsálem nagy kevélységét.||
19343||.Jer.13.10||Ez a gonosz nép, amely nem akar hallgatni beszédeimre, szívének hamisságában jár, és idegen istenek után jár, hogy azoknak szolgáljon, és azok előtt boruljon le, olyanná lesz majd, mint ez az öv, amely teljesen hasznavehetetlen.||17726;19462;19463
19344||.Jer.13.11||Mert ahogy az övet az ember derekához csatolják, úgy csatoltam magamhoz Izráel egész házát és Júda egész házát – ezt mondja az ÚR –, hogy népemmé legyenek, nevem dicséretére és tiszteletemre, de ők nem hallgattak rám.||5583;-5585
19345||.Jer.13.12|A boroskorsók példázata|Ezeket a szavakat mondd nekik: Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Minden tömlőt meg kell tölteni borral! Ha erre azt mondják neked: „Azt hiszed, mi nem tudjuk, hogy minden tömlőt meg kell tölteni borral?”,||
19346||.Jer.13.13||így felelj nekik: Azt mondja az ÚR: Íme, én megitatom részegítő itallal e föld minden lakosát, a királyokat, akik Dávid trónján ülnek, a papokat, a prófétákat és Jeruzsálem minden lakosát.||
19347||.Jer.13.14||Odacsapom őket, egyiket a másikhoz, az apákat és a fiakat egyaránt – mondja az ÚR. Nem kímélem meg őket, nem kedvezek, nem leszek irgalmas, hanem elveszítem őket!||
19348||.Jer.13.15|Óvás az elbizakodottságtól|Hallgassatok és figyeljetek; ne fuvalkodjatok föl, mert az ÚR szólt!||
19349||.Jer.13.16||Dicsőítsétek Isteneteket, az URat, mielőtt sötétséget támaszt, és mielőtt megbotlana lábatok a sötétbe boruló hegyeken. Világosságot vártok, de a halál árnyékává változtatja azt, és sűrű homályt támaszt!||19351;5995;19231
19350||.Jer.13.17||Ha pedig nem hallgattok erre, titokban sírni fog a lelkem kevélységetek miatt, és zokogva zokogok, szemem könnyeket hullat, mert az ÚR nyája fogságba kerül.||20379;20393;20347;20350;20355;-20359
19351||.Jer.13.18||Mondd meg a királynak és az anyakirálynénak: Alázkodjatok meg, és üljetek veszteg, mert leesik fejetekről ékes koronátok!||20353;20354
19352||.Jer.13.19||Körül vannak zárva a délen fekvő városok, és nem lesz, aki megnyissa őket. Fogságba viszik egész Júdát, fogságba viszik mindenestül!||19350;20347;20350;20355;-20359
19353||.Jer.13.20|Panaszdal Jeruzsálem fölött|Emeljétek föl szemeteket, és nézzétek azokat, akik északról jönnek! Hol van a nyáj, amelyet te kaptál, dicsőséges juhnyájad?||
19354||.Jer.13.21||Mit mondasz, ha azzal büntet téged, hogy akiket magad tanítottál, föléd kerekednek? Nem környékeznek-e meg téged a fájdalmak, mint a szülő asszonyt?||
19355||.Jer.13.22||Ha pedig azt kérded szívedben: „Miért következnének ezek rám?”, bűnöd sokaságáért húzzák le rólad ruhádat, és lesz mezítelenné sarkad.||18669
19356||.Jer.13.23||Megváltoztathatja-e bőrét a szerecsen és foltjait a párduc? Így tudtok ti is jót cselekedni, akik megszoktátok a gonoszt.||
19357||.Jer.13.24||Azért szétszórom őket, ahogyan a polyvát hányja-veti a pusztai szél.||13945;13946
19358||.Jer.13.25||Ez lesz a sorsod, kimért részed tőlem – ezt mondja az ÚR –, mert elfelejtkeztél rólam, és a hazugságnak hittél.||19231;19373;19686;19047
19359||.Jer.13.26||Azért én is arcodra borítom a ruhádat, hogy látható legyen gyalázatod!||
19360||.Jer.13.27||Láttam paráználkodásaidat és nyihogásaidat, undok bujálkodásodat és utálatosságaidat a halmokon és a mezőn. Jaj neked, Jeruzsálem! Nem akarsz tiszta lenni ezután sem? Meddig még?||19133;21054;19071;20356;20357;17743
19361||.Jer.14.1|A nagy szárazság|Ez az ÚR szava, amelyet Jeremiásnak mondott a szárazság felől:||
19362||.Jer.14.2||Gyászba borult Júda, és kapui roskadoznak. Gyászolnak a földön, és Jeruzsálemből jajkiáltás száll föl.||
19363||.Jer.14.3||A nemesek vízért küldik szolgáikat, akik elmennek a kutakig, de nem találnak vizet. Üres edényekkel térnek vissza, szégyenkeznek, pironkodnak, és befedik a fejüket.||20491;8420;8516
19364||.Jer.14.4||Megrepedezett a termőföld, mert nem esett eső a földön. Szégyenkeznek a szántóvetők, és befedik fejüket.||
19365||.Jer.14.5||Még a szarvasüsző is, ha megellik a mezőn, otthagyja borját, mert nincs fű.||
19366||.Jer.14.6||A vadszamarak pedig a kopár sziklákon állnak, levegő után kapkodnak, mint a sakálok, szemük eleped, mert nincs fű.||
19367||.Jer.14.7||Bár bűneink ellenünk tanúskodnak, cselekedjél, URam, a te nevedért! Mert törvényszegésünknek se szeri, se száma, vétkeztünk ellened!||19381;18880
19368||.Jer.14.8||Ó, Izráel reménysége, szabadítója a nyomorúság idején! Miért vagy ezen a földön olyan, mint valami jövevény, mint az utas, aki csak éjjeli szállásra tér be?||14039
19369||.Jer.14.9||Miért vagy olyan, mint a megriadt férfi, mint az olyan harcos, aki nem tud segíteni? Hiszen te közöttünk vagy, URam, a te nevedről neveznek bennünket. Ne hagyj el minket!||11342
19370||.Jer.14.10|A próféta közbenjár Istennél|Azt mondja az ÚR e népről: Úgy szeretnek ide-oda futkározni, lábukat nem tartóztatják meg, ezért nem kedveli őket az ÚR. Most megemlékezik bűnükről, és vétkeikért megbünteti őket.||19050;22274
19371||.Jer.14.11||Azt mondta nekem az ÚR: Ne könyörögj e népért az ő érdekében!||19307;19383
19372||.Jer.14.12||Amikor böjtölnek, nem hallgatom meg kiáltásukat, és ha égőáldozatot vagy ételáldozatot készítenek, nem lesznek kedvesek előttem; sőt fegyverrel, éhínséggel és döghalállal irtom ki őket.||19356;19357;17737;20688;20689
19373||.Jer.14.13||Én ezt mondtam: Ó, URam, Istenem! Hiszen a próféták mondták nekik: Nem láttok fegyvert, éhínség sem támad rátok, sőt tartós békességet adok nektek ezen a helyen.||19375;19231;19710
19374||.Jer.14.14||Erre az ÚR azt mondta nekem: Hazugságot prófétálnak a próféták az én nevemben. Nem küldtem őket, nem parancsoltam nekik, nem is szóltam hozzájuk. Hazug látomást, varázslást, hiábavalóságot és szívükből jövő csalárdságot jövendölnek nektek.||19686;19687;19700;-19702
19375||.Jer.14.15||Azért azt mondja az ÚR a prófétákról: Az én nevemben prófétálnak, holott én nem küldtem őket, és mégis azt mondják, hogy fegyver és éhínség nem lesz ezen a földön. Fegyver és éhínség miatt vesznek el azok a próféták!||
19376||.Jer.14.16||A nép pedig, amelynek prófétálnak, ott fetreng majd Jeruzsálem utcáin az éhínség és a fegyver miatt, és nem lesz, aki eltemesse őket: őket, feleségeiket, fiaikat és leányaikat. Így zúdítom rájuk gonoszságukat!||20420
19377||.Jer.14.17||Azért ezeket a szavakat mondd nekik: Nem szűnik meg szemem éjjel-nappal könnyeket hullatni, mert nagy csapás töri össze népem szűz leányát; igen fájdalmas lesz a sebe.||19350;20393;20417
19378||.Jer.14.18||Ha kimegyek a mezőre, íme, fegyver által levágottak hevernek ott, ha pedig bemegyek a városba, éhínség miatt elepedtek. A próféták és a papok pedig olyan földre költöznek, amelyet nem ismernek!||
19379||.Jer.14.19||Egészen elvetetted Júdát, ennyire utálja a lelked Siont? Miért vertél meg úgy, hogy nincs gyógyulásunk? Békességet vártunk, de nem ért semmi jó, a gyógyulás idejét, de íme, csak rettegés van!||19356;19357;19235;19236
19380||.Jer.14.20||Beismerjük, URam, gonoszságainkat, atyáink bűnét is: bizony vétkeztünk ellened!||22063
19381||.Jer.14.21||Ne vess meg, kérünk a te nevedért, ne hagyd meggyalázni dicsőséged trónusát! Emlékezz meg rólunk, és ne bontsd föl velünk kötött szövetségedet!||18691;20984;11147;11165;11338;-11340
19382||.Jer.14.22||Van-e olyan a népek bálványai között, aki esőt adhatna? Talán az ég adja a záporokat? Hát nem te, URunk, Istenünk? Benned reménykedünk, hiszen te cselekedted mindezt!||
19383||.Jer.15.1|Isten elutasítja a próféta kérését|Ekkor az ÚR azt mondta nekem: Ha Mózes és Sámuel állna is előttem, akkor sem hajolna lelkem e néphez. Küldd ki őket arcom elől, menjenek!||2448;-2452;7361;19356;19357
19384||.Jer.15.2||Ha pedig azt kérdik tőled: „Hova menjünk?”, ezt mondd nekik: Így szól az ÚR: Aki halálra való, halálra, aki fegyverre való, fegyverre, aki éhínségre való, éhínségre, és aki fogságra való, fogságra.||19718;-19720;20625;23103;23104
19385||.Jer.15.3||Mert négyfélével büntetem meg őket – mondja az ÚR –, fegyverrel, hogy gyilkolják, kutyákkal, hogy széttépjék, az ég madaraival és a mezei vadakkal, hogy fölfalják és elpusztítsák őket.||3539;-3557
19386||.Jer.15.4||Bujdosóvá teszem őket e föld minden országában Manassé miatt, Ezékiásnak, Júda királyának fia miatt, azok miatt, amiket Jeruzsálemben cselekedett.||19415;10132;10133
19387||.Jer.15.5|Jeruzsálem elpusztul|Vajon ki könyörül meg rajtad, Jeruzsálem, és ki sajnál meg téged? Ki áll meg nálad, hogy megkérdezze, van-e békességed?||
19388||.Jer.15.6||Elhagytál engem – ezt mondja az ÚR –, másfelé jársz. Ezért kinyújtom kezemet ellened, és elveszítlek téged, belefáradtam a szánakozásba!||19878;19879;19883;19884;15759;15207
19389||.Jer.15.7||Szétszórom őket szórólapáttal az ország kapuiban, gyermektelenné teszem, elveszítem népemet, mert nem tértek meg útjaikról.||23271
19390||.Jer.15.8||Özvegyei többen lesznek a tenger homokjánál. Pusztítót hozok rájuk, az anyára és az ifjúra délben; nagy hirtelen kétségbeesést és gyötrelmet bocsátok rá.||
19391||.Jer.15.9||Eleped, aki hét fiút szült, kileheli lelkét. Lehanyatlik napja, amikor még nappal van, megszégyenül és pironkodik. Aki megmarad, azt ellenségeinek fegyvere elé vetem! – mondja az ÚR.||
19392||.Jer.15.10|A próféta panasza|Jaj nekem, anyám, mert vitázó és az egész ország ellen perelő férfinak szültél engem! Nem adtam kölcsön, és nekem sem adtak kölcsön, mégis mindnyájan átkoznak!||
19393||.Jer.15.11||Azt mondta az ÚR: Hát nem a te érdekedben szabadítottalak-e meg? Vajon nem én jártam-e közben érted ellenségeidnél a szorongattatás és a nyomorúság idején?||20001;19096;19098;19099
19394||.Jer.15.12||Vajon el lehet-e törni a vasat, az északi vasat és rezet?||
19395||.Jer.15.13||Vagyonodat és kincseidet zsákmányul adom, ingyen, sokféle vétked miatt, amelyeket egész határodban elkövettél.||19427;14608
19396||.Jer.15.14||Ellenségeid szolgájává teszlek egy olyan földön, amelyet nem ismersz, mert haragom tüze fölgerjedt, lángra gyúlt ellenetek!||5780
19397||.Jer.15.15||Te ismersz engem, URam, emlékezzél meg rólam, és tekints rám, állj bosszút értem üldözőimen! Ne halogasd haragodat, hogy el ne ejtsenek engem. Tudd meg, hogy érted szenvedek gyalázatot!||12403
19398||.Jer.15.16||Ha szavaid rám találtak, eledelemmé váltak. Szavaid örömömre váltak nekem és szívem vigasságára. Mert a te nevedről neveznek, ó, URam, Seregek Istene!||20572
19399||.Jer.15.17||Nem ültem a nevetgélők gyülekezetében, és nem vigadoztam velük. Súlyos kezed miatt egyedül ültem, mert bánattal töltöttél el.||
19400||.Jer.15.18||Miért tart fájdalmam szüntelen, és miért lett olyan súlyossá, gyógyíthatatlanná a sebem? Olyan lettél nekem, mint a nem állandó vizű, csalóka patak!||12995
19401||.Jer.15.19|Isten válasza|Azért azt mondja az ÚR: Ha visszatérsz hozzám, helyreállítalak, hogy újra előttem állhass. Ha elválasztod a jót a hitványtól, akkor olyanná leszel, mint az én szájam. Ők térjenek hozzád, és ne te térj őhozzájuk!||
19402||.Jer.15.20||Erős ércfallá teszlek e nép ellen, és viaskodnak majd ellened, de nem győzhetnek le, mert én veled vagyok, hogy megszabadítsalak és megvédjelek! – ezt mondja az ÚR.||19031;19032
19403||.Jer.15.21||Megszabadítalak a gonoszok kezéből és kimentelek a hatalmaskodók markából.||19647;19968;-19975
19404||.Jer.16.1|Jeremiás élete ítéletet példáz|Majd így szólt az ÚR:||
19405||.Jer.16.2||Ne végy magadnak feleséget, és ne legyenek fiaid és leányaid ezen a helyen!||
19406||.Jer.16.3||Mert ezt mondja az ÚR a fiakról és a leányokról, akik ezen a helyen születnek, az anyák felől, akik szülik őket, és az apák felől, akik nemzik őket ezen a földön:||
19407||.Jer.16.4||Keserves betegségben halnak meg, nem siratják el és nem temetik el őket. Ganéjjá lesznek a föld színén. Fegyver és éhínség miatt pusztulnak el, holttestük pedig az ég madarainak és a mezei vadaknak lesz az eledele.||19385;20420;20421
19408||.Jer.16.5||Mert azt mondja az ÚR: Ne menj be gyászoló házba, ne menj siratni se, és ne is vigasztald őket, mert megvontam e néptől békességemet – ezt mondja az ÚR –, az irgalmasságot és a kegyelmet.||19383;-19388
19409||.Jer.16.6||A nagyok és a kicsinyek is meghalnak ezen a földön. Nem temetik el és nem siratják meg őket; nem is vagdossák össze magukat, és hajukat sem nyírják le értük.||3309
19410||.Jer.16.7||Kenyeret sem törnek nekik a gyászoláskor, hogy vigasztalják őket a megholtért, a vigasztalás poharával sem itatják őket, még apjukért vagy anyjukért sem.||
19411||.Jer.16.8||Lakodalmas házba se menj be, ne ülj le velük enni és inni!||
19412||.Jer.16.9||Mert azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, szemetek előtt elhallgattatom ezen a helyen a ti napjaitokban a vigasság és az öröm hangját, a vőlegény és a menyasszony hangját.||18170;-18172;22558
19413||.Jer.16.10||Ha majd tudtára adod e népnek mindezeket, és ezt kérdik tőled: „Miért határozta el az ÚR ellenünk mindezt a nagy gonoszságot, és mi a bűnünk és a vétkünk, amellyel vétkeztünk Istenünk, az ÚR ellen?”,||19144
19414||.Jer.16.11||akkor ezt mondd nekik: Azért, mert elhagytak engem atyáitok – ezt mondja az ÚR –, és idegen istenek után jártak, azoknak szolgáltak, és azok előtt borultak le, engem pedig elhagytak, és törvényemet nem tartották meg.||
19415||.Jer.16.12||Ti pedig még atyáitoknál is gonoszabbul cselekedtetek, mert íme, mindnyájan gonosz szívetek hamisságát követitek, és nem hallgattok rám.||19212
19416||.Jer.16.13||Ezért kivetlek titeket erről a földről egy olyan országba, amelyet nem ismertek sem ti, sem atyáitok, és ott majd szolgálhattok idegen isteneknek nappal és éjjel, mivel nem könyörülök rajtatok.||5675;5676
19417||.Jer.16.14|Ígéret a hazatérésről|Mert íme, eljönnek a napok – így szól az ÚR –, amikor nem azt mondják többé: él az ÚR, aki fölhozta Izráel fiait Egyiptom földjéről,||
19418||.Jer.16.15||hanem ezt: él az ÚR, aki fölhozta Izráel fiait észak földjéről és mindazokból az országokból, amelyekbe szétszórta őket! Mert visszaviszem őket földjükre, amelyet atyáiknak adtam.||19558;19559;21249;21250
19419||.Jer.16.16||Mert íme, sok halászért küldök – mondja az ÚR –, hogy kihalásszák őket. Azután pedig sok vadászért küldök, hogy kihajtsák őket minden hegyről, minden halomról és a sziklák hasadékaiból is.||
19420||.Jer.16.17||Bizony, szemmel tartom minden útjukat, nem rejtőzhetnek el arcom elől, és nincs rejtve bűnük szemem elől.||13706
19421||.Jer.16.18||Előbb azonban kétszeresen megfizetek nekik bűneikért és vétkeikért, mert megszentségtelenítették földemet utálatosságaik tetemeivel, és betöltötték örökségemet förtelmességeikkel.||19071;21646;21647
19422||.Jer.16.19|A pogányok is megtérnek|Ó, URam, én erősségem, bástyám és menedékem a nyomorúság idején! Hozzád jönnek majd a nemzetek a föld határairól, és azt mondják: Bizony, hamis isteneket örököltek atyáink, hiábavalókat, mert egy sincs köztük, aki segíteni tudna.||
19423||.Jer.16.20||Csinálhat-e az ember magának isteneket? Hiszen azok nem istenek!||
19424||.Jer.16.21||Azért íme, megismertetem velük, ezúttal megismertetem velük az én kezemet és hatalmamat, és megtudják, hogy ÚR az én nevem.||
19425||.Jer.17.1|Júda bűne és bűnhődése|Júda vétke vas íróvesszővel van fölírva, gyémántheggyel van fölvésve szívük táblájára és oltáraik szarvaira,||
19426||.Jer.17.2||mivel még fiai is oltáraikról, Asérá-bálványaikról emlékeznek meg a zöld fák mellett, a magas halmokon||19415
19427||.Jer.17.3||és a környék hegyein! Vagyonodat és minden kincsedet zsákmányul adom magaslataid és minden vétked miatt, amelyek ott vannak összes határodban.||19395
19428||.Jer.17.4||Önhibádból el kell szakadnod örökségedtől, amelyet adtam neked, és ellenségeid szolgálatába hajtalak olyan földön, amelyet nem ismersz. Mivel lángra lobbantottátok haragomat, örökké égni fog az!||3528;-3557
19429||.Jer.17.5|Az Istenben bízók élete|Azt mondja az ÚR: Átkozott az a férfi, aki emberben bízik, és testi erőre támaszkodik, az ÚRtól pedig elfordul a szíve!||16412
19430||.Jer.17.6||Mert olyan lesz, mint a cserje a pusztában, amely nem látja, hogy jó következnék, hanem sivár helyen lakik a sivatagban, kopár és kihalt földön.||
19431||.Jer.17.7||De áldott az a férfi, aki az ÚRban bízik, és akinek bizodalma az ÚR.||16177;18519
19432||.Jer.17.8||Mert olyan lesz, mint a víz mellé ültetett fa, amely a folyó felé bocsátja gyökereit, és nem fél, ha hőség következik, levele zöld marad. Száraz esztendőben sem aggódik, nem szűnik meg gyümölcsöt teremni.||13944
19433||.Jer.17.9|Isten az emberi szívek ismerője|Csalárdabb a szív mindennél, és romlott az, ki ismerhetné ki?||
19434||.Jer.17.10||Én, az ÚR vagyok az, aki a szívet fürkészem és a veséket vizsgálom, hogy megfizessek mindenkinek útjai szerint és cselekedeteinek gyümölcse szerint.||14011
19435||.Jer.17.11||Mint a fogolymadár, amely azt költi, amit nem tojt, olyan az, aki gazdagságot gyűjt, de nem igaz módon. Napjai felénél ott kell hagynia, a végén pedig bolonddá lesz.||
19436||.Jer.17.12||Ó, dicsőség trónja, kezdettől fogva magasságos, szentségünknek helye,||11342;16229;16230
19437||.Jer.17.13||Izráel reménysége, ó, URam! Akik elhagynak téged, mind megszégyenülnek! Akik elpártolnak tőled, azokat a porba írják, mert elhagyták az URat, az élő vizek kútfejét!||15100
19438||.Jer.17.14|A próféta Isten oltalmát kéri|Gyógyíts meg, URam, akkor meggyógyulok, szabadíts meg, akkor megszabadulok, mert téged dicsőítelek!||
19439||.Jer.17.15||Íme, ők azt mondják nekem: Hol van az ÚR szava? Most jöjjön el!||17826
19440||.Jer.17.16||De nem tudták elérni, hogy ne kövesselek mint pásztoromat, és a nyomorúság napját sem kívántam, te tudod. Ami ajkamon kijött, ismert volt előtted.||
19441||.Jer.17.17||Ne légy rettentésemre; te vagy menedékem a gonosz napokban!||19422
19442||.Jer.17.18||Azok szégyenüljenek meg, akik üldöznek engem, és én ne szégyenüljek meg! Ők rettegjenek, és én ne rettegjek! Hozd rájuk a háborúság napját, és kétszeres zúzással zúzd össze őket!||14432
19443||.Jer.17.19|Felhívás a szombat megszentelésére|Ezt mondta nekem az ÚR: Menj, és állj meg a nép fiainak kapujában, amelyen Júda királyai mennek be és jönnek ki, és azután Jeruzsálem minden kapujában!||
19444||.Jer.17.20||Ezt mondd nekik: Halljátok meg az ÚR szavát, Júda királyai, egész Júda és Jeruzsálem minden lakosa, akik bejártok e kapukon!||
19445||.Jer.17.21||Azt mondja az ÚR: Vigyázzatok lelketekre, és ne hordjatok terhet szombatnapon, Jeruzsálem kapuin se vigyétek azt be!||12692
19446||.Jer.17.22||Házatokból se vigyetek ki terhet szombatnapon, és semmiféle munkát ne végezzetek, hanem szenteljétek meg a szombatnapot, ahogyan atyáitoknak megparancsoltam!||2059;2533
19447||.Jer.17.23||De ők nem hallgattak erre, és fülüket sem fordították felém, hanem megkeményítették a nyakukat, nem hallgattak rám, és nem fogadták meg az intést.||
19448||.Jer.17.24||Pedig ha ti igazán hallgattok rám – ezt mondja az ÚR –, és nem visztek be terhet e város kapuin szombatnapon, és megszentelitek a szombatnapot úgy, hogy semmiféle munkát nem végeztek azon,||
19449||.Jer.17.25||akkor e város kapuin királyok és fejedelmek fognak bevonulni, akik a Dávid trónján ülnek, harci szekereken és lovakon járnak, mind maguk, mind fejedelmeik, Júda férfiai és Jeruzsálem lakosai; és mindörökké e városban fognak lakni.||
19450||.Jer.17.26||Eljönnek majd Júda városaiból, Jeruzsálem környékéről, Benjámin földjéről, a síkságról, a hegyvidékről és a Délvidékről, hogy égőáldozatot, véresáldozatot, ételáldozatot és tömjént hozzanak, és hálaáldozatot hozzanak az ÚR házába.||23036
19451||.Jer.17.27||Ha pedig nem hallgattok rám, és nem szentelitek meg a szombatnapot, terheket hordoztok, és így jártok át Jeruzsálem kapuin szombatnapon, akkor tüzet gerjesztek kapuiban, és az megemészti Jeruzsálem palotáit, és nem lehet eloltani.||10233;22451
19452||.Jer.18.1|Jeremiás a fazekasnál|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR mondott Jeremiásnak:||
19453||.Jer.18.2||Kelj föl, és menj el a fazekas házába, és ott közlöm veled beszédeimet!||
19454||.Jer.18.3||Lementem azért a fazekas házába, és íme, ő éppen a korongon dolgozott.||
19455||.Jer.18.4||És elrontotta az edényt a fazekas, amelyet agyagból készített kezével, és azonnal más edényt készített belőle a fazekas, ahogyan azt jónak látta.||
19456||.Jer.18.5||Akkor azt mondta nekem az ÚR:||
19457||.Jer.18.6||Vajon nem cselekedhetem-e én is úgy veletek, mint ez a fazekas, ó, Izráel háza? – azt mondja az ÚR. Íme, mint az agyag a fazekas kezében, olyanok vagytok ti az én kezemben, ó, Izráel háza!||18638;18961;28243;-28246
19458||.Jer.18.7||Ha szólok egy nép ellen vagy egy ország ellen, hogy kigyomlálom, megrontom és elvesztem,||
19459||.Jer.18.8||de megtér az a nép gonoszságából, amely ellen szóltam, akkor én is megbánom a gonoszt, amelyet rajta véghezvinni gondoltam.||21358
19460||.Jer.18.9||És ha azt mondom egy népről vagy egy országról, hogy fölépítem, beültetem,||
19461||.Jer.18.10||de gonoszul cselekszik előttem, és nem hallgat a szavamra, akkor megbánom azt a jót, amelyet tenni akartam vele.||7571
19462||.Jer.18.11||Most azért ezt mondd Júda férfiainak és Jeruzsálem lakosainak: Azt mondja az ÚR: Íme, veszedelmet készítek, és tervet szövök ellenetek! Nosza, térjetek meg, ki-ki a maga gonosz útjáról, és jobbítsátok meg útjaitokat és cselekedeteiteket!||9998;9999
19463||.Jer.18.12||De ők azt mondták: Fölösleges! Mert mi a magunk gondolatai után megyünk, és mindnyájan a mi gonosz szívünk konoksága szerint cselekszünk.||
19464||.Jer.18.13|A nép hűtlensége érthetetlen|Ezért azt mondja az ÚR: Kérdezzétek csak meg a népeket: Kicsoda hallott ilyet? Igen utálatos dolgot cselekedett Izráel leánya!||
19465||.Jer.18.14||Elhagyja-e a hó a Libánon sziklás fennsíkját? Vajon kiszáradnak-e a vadonban fölfakadó, csörgedező hűs vizek?||
19466||.Jer.18.15||Ám az én népem elfeledkezett rólam, hiábavalóságoknak tömjénez. Elcsábították őket útjaikról, az ősi nyomról, hogy más ösvényeken, járatlan úton járjanak.||
19467||.Jer.18.16||Így teszik pusztasággá földjüket, örökös csúfsággá, hogy aki csak átmegy rajta, álmélkodik, és fejét csóválja.||9059;-9061
19468||.Jer.18.17||Mint a keleti szél, úgy szórom szét őket az ellenség előtt, hátamat, nem pedig arcomat fordítom feléjük pusztulásuk napján.||17737
19469||.Jer.18.18|A papok és a próféták összeesküsznek Jeremiás ellen|Ők pedig azt mondták: Gyertek, szőjünk terveket Jeremiás ellen, mert nem veszhet ki a pap tanítása, sem a bölcs tanácsa, sem a próféta szava! Gyertek el, verjük meg őt a nyelvünkkel, és ne hallgassunk egy szavára sem!||19312;19481
19470||.Jer.18.19||Figyelj rám, URam, és halld meg ellenfeleim szavát!||
19471||.Jer.18.20||Hát lehet rosszal fizetni a jóért? Hiszen vermet ástak nekem! Emlékezzél, amikor eléd álltam, hogy mellettük szóljak, és elfordítsam róluk haragodat!||14440;14441
19472||.Jer.18.21||Juttasd azért fiaikat éhínségre, és hányd őket kardélre! Asszonyaik legyenek magtalanná és özveggyé, férfiaik a halál martalékává, ifjaikat pedig fegyver vágja le a harcban.||
19473||.Jer.18.22||Kiáltás hangozzék házaikból, amikor sereggel törsz rájuk hirtelen, mert vermet ástak, hogy elfogjanak engem, és tőrt vetettek lábamnak.||
19474||.Jer.18.23||Te pedig, URam, ismered minden ellenem való gyilkos szándékukat. Ne kegyelmezz meg bűneik miatt, és ne töröld el vétkeiket színed elől, hanem vesszenek el előtted! Bánj el velük haragod idején!||19469;19312
19475||.Jer.19.1|Az eltört cserépedény|Azt mondja az ÚR: Menj, és végy egy cserépkorsót a fazekastól, és vegyél magad mellé néhányat a nép vénei és a papok vénei közül!||
19476||.Jer.19.2||Azután menj el a Ben-Hinnóm völgyébe, amely a fazekasok kapujának bejáratánál van, és kiáltsd ott azokat a szavakat, amelyeket én mondok neked.||
19477||.Jer.19.3||Ezt mondd: Halljátok meg az ÚR szavát, Júda királyai és Jeruzsálem lakosai! Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, veszedelmet hozok erre a helyre, úgy, hogy aki csak hallja, belecsendül a füle.||
19478||.Jer.19.4||Mert elhagytak engem, és idegenné tették ezt a helyet azzal, hogy idegen isteneknek tömjéneztek benne, akiket sem ők, sem atyáik, sem Júda királyai nem ismertek, és elárasztották ezt a helyet ártatlan vérrel.||18975;10127;-10137
19479||.Jer.19.5||Magaslatokat építettek a Baalnak, és tűzben égették el fiaikat égőáldozatul a Baalnak, amit nem parancsoltam, nem rendeltem, és amire nem is gondoltam.||19217
19480||.Jer.19.6||Ezért íme, jönnek majd napok – ezt mondja az ÚR –, amikor nem hívják többé ezt a helyet sem Tófetnek, sem Ben-Hinnóm völgyének, hanem az öldöklés völgyének nevezik.||
19481||.Jer.19.7||Meghiúsítom ezen a helyen Júda és Jeruzsálem szándékait, fegyverrel ejtem el őket ellenségeik előtt, és az életükre törők kezével. Holttestüket pedig az égi madaraknak és a mezei vadaknak adom eledelül.||
19482||.Jer.19.8||Ezt a várost pedig iszonyattá és csúfsággá teszem: aki csak átmegy rajta, álmélkodik és szörnyülködik nagy romlásán.||19467
19483||.Jer.19.9||Megetetem velük fiaik és leányaik húsát; és az ember a felebarátjának a húsát eszi a megszállás és a veszedelem alatt, amellyel ellenségeik szorongatják őket, azok, akik lelküket keresik.||5664
19484||.Jer.19.10||Ezután törd össze a korsót azoknak a férfiaknak a szeme láttára, akik veled mentek.||
19485||.Jer.19.11||Ezt mondd nekik: Azt mondja a Seregek URa: Így töröm össze ezt a népet és ezt a várost, ahogyan összetörik ez a cserépedény, amely többé nem rakható össze. A Tófetben temetik el őket, mert nem lesz másutt hely a temetkezésre.||19218
19486||.Jer.19.12||Így cselekszem ezzel a hellyel és ennek lakóival – ezt mondja az ÚR –, és olyanná teszem ezt a várost, amilyen Tófet.||
19487||.Jer.19.13||Jeruzsálem házai és Júda királyainak palotái olyan tisztátalanok lesznek, mint a Tófet helye, mindazokkal a házakkal, amelyeknek tetején az ég egész seregének tömjéneztek, és ahol italáldozatot vittek az idegen isteneknek.||10177;10179
19488||.Jer.19.14||Miután hazajött Jeremiás a Tófetből, ahová az ÚR küldte prófétálni, megállt az ÚR házának az udvarán, és így szólt az egész néphez:||
19489||.Jer.19.15||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, ráhozom erre a városra és minden hozzá tartozó városra mindazt a veszedelmet, amelyet ellene hirdettem, mert megkeményítették nyakukat, és nem hallgattak beszédeimre.||19211;19463
19490||.Jer.20.1|Pashúr kalodába záratja Jeremiást|Pashúr főpap, Immér fia, aki az ÚR házának felügyelője volt, meghallotta, amint Jeremiás ezeket a szavakat prófétálta.||
19491||.Jer.20.2||Ezért megverette Pashúr Jeremiás prófétát, és abba a kalodába záratta, amely a felső Benjámin-kapunál volt, az ÚR háza mellett.||11521
19492||.Jer.20.3||Másnap, amikor Pashúr kiengedte Jeremiást a kalodából, azt mondta neki Jeremiás: Nem Pashúrnak nevez téged az ÚR, hanem így: Rettegés mindenütt.||
19493||.Jer.20.4||Mert azt mondja az ÚR: Íme, rettegést keltek benned és minden barátodban, és elhullanak ellenségeik fegyvere által szemed láttára. Egész Júdát pedig a babilóni király kezébe adom, és fogságba viszi őket Babilónba, és fegyverrel vágatja le őket.||19991;-19999
19494||.Jer.20.5||Kezébe adom e város minden vagyonát, minden szerzeményét és drágaságát; Júda királyainak minden kincsét is ellenségeik kezébe adom. Elrabolják, elhurcolják és Babilónba viszik azokat.||
19495||.Jer.20.6||Te pedig, Pashúr, és házad minden lakója, fogságba mész, Babilónba kerülsz. Ott halsz meg, és ott temetnek el téged és minden barátodat, akiknek hamisan prófétáltál.||
19496||.Jer.20.7|Jeremiás kesereg, hogy próféta lett|Rávettél, URam, engem, és rávétettem, megragadtál engem, és legyőztél! Nevetségessé lettem, naphosszat mindenki engem csúfol.||
19497||.Jer.20.8||Mert ahányszor csak megszólalok és kiáltozom, így kiáltok: Erőszak és romlás! Mert az ÚR szava mindig csak gyalázatomra és csúfságomra lett nekem.||19490;19491
19498||.Jer.20.9||Ezért azt gondoltam: Nem emlékezem róla, és nem szólok többé az ő nevében. De mintha égő tűz volna szívemben, a csontjaimba rekesztve; erőlködöm, hogy elviseljem, de nem tehetem.||
19499||.Jer.20.10||Mert hallom sokak suttogását, a rettenetet mindenfelől: Jelentsétek föl, és mi is följelentjük! Még azok is, akik barátaim, mindnyájan eltántorodásomra várnak, és azt mondják: Talán megbotlik, és megfoghatjuk őt, és bosszút állhatunk rajta.||19469
19500||.Jer.20.11||De az ÚR velem van, mint hatalmas hős; azért elesnek üldözőim, és nem bírnak velem. Igen megszégyenülnek, mert nem járnak sikerrel. Örök és felejthetetlen gyalázat lesz rajtuk.||19402;19591
19501||.Jer.20.12||Azért, ó, Seregek URa, aki megpróbálod az igazat, belelátsz a vesékbe és a szívekbe, hadd lássam rajtuk büntetésedet, mert eléd tártam ügyemet!||19313
19502||.Jer.20.13||Énekeljetek az ÚRnak, dicsérjétek az URat, mert megszabadítja a szegények lelkét a gonoszok kezéből.||
19503||.Jer.20.14||Átkozott az a nap, amelyen születtem; ne legyen áldott az a nap, amelyen anyám szült engem!||12909;-12926
19504||.Jer.20.15||Átkozott az az ember, aki örömhírt vitt apámnak e szavakkal: „Fiúgyermeked született!”, és igen megörvendeztette őt.||
19505||.Jer.20.16||Legyen az az ember olyan, mint azok a városok, amelyeket elveszített az ÚR, és nem bánta meg: reggel jajkiáltást halljon és délben harci riadót.||481;482
19506||.Jer.20.17||Miért nem öltek meg anyám méhében, hogy anyám teste lett volna a sírom, és méhe örökké terhes?||
19507||.Jer.20.18||Miért is jöttem ki anyám méhéből, ha csak nyomorúságot látok és bánatot, és napjaim gyalázatban érnek véget?||
19508||.Jer.21.1|Jeremiás válaszol a király követeinek|Ezt a beszédet mondta az ÚR Jeremiásnak, amikor Cidkijjá király elküldte hozzá Pashúrt, Malkijjá fiát és Cefanjá papot, Maaszéjá fiát ezzel az üzenettel:||
19509||.Jer.21.2||Kérdezd meg most értünk az URat, mert Nebukadneccar, a babilóni király hadba szállt ellenünk! Vajon tesz-e velünk csodát az ÚR, mint már annyiszor, és elvonul-e az ellenség?||10095;-10099
19510||.Jer.21.3||Jeremiás azt mondta nekik: Ezt mondjátok Cidkijjának:||
19511||.Jer.21.4||Így szól az ÚR, Izráel Istene: Íme, megfordítok minden hadi szerszámot, amely kezetekben van, amelyekkel a babilóni király ellen és a káldeusok ellen harcoltok, akik a kőfalon túlról ostromolnak titeket, és ide gyűjtöm őket a város közepére.||19993
19512||.Jer.21.5||Én magam vívok ellenetek kinyújtott kézzel, nagy, erős karral, izzó haraggal és nagy felindulással.||
19513||.Jer.21.6||Megverem e város lakóit, mind az embereket, mind az állatokat, és nagy dögvészben halnak meg.||
19514||.Jer.21.7||És azután – ezt mondja az ÚR – Cidkijját, Júda királyát, szolgáit, népét és azokat, akik megmaradnak ebben a városban a dögvész, fegyver és éhínség után, odaadom Nebukadneccar babilóni királynak és ellenségeinek a kezébe és mindazoknak a kezébe, akik keresik lelküket. Megöli őket éles fegyverével, nem kedvez nekik, nem kíméli meg őket, és nem könyörül rajtuk.||19996;19997
19515||.Jer.21.8||Azután ezt mondd ennek a népnek: Azt mondja az ÚR: Íme, elétek adom az élet útját és a halál útját.||
19516||.Jer.21.9||Aki a városban marad, annak fegyver, éhínség és dögvész miatt kell meghalnia, aki pedig kimegy, és csatlakozik a káldeusokhoz, akik ostromolnak titeket, az életben marad, és ajándékul kapja lelkét.||
19517||.Jer.21.10||Mert arcomat e város ellen fordítottam annak veszedelmére és nem megszabadulására – ezt mondja az ÚR. A város a babilóni király kezébe jut, és ő tűzzel égeti föl.||
19518||.Jer.21.11|Jeruzsálem elpusztul|Júda királyi házának pedig mondd meg: Halljátok meg az ÚR szavát!||
19519||.Jer.21.12||Dávid háza, ezt mondja az ÚR: Hozzatok igaz ítéletet idejében, mentsétek meg a nyomorultat a nyomorgató kezéből, különben cselekedeteik gonoszsága miatt kitör haragom, mint a tűz; fölgerjed, és nem lesz, aki el tudná oltani.||19524
19520||.Jer.21.13||Íme, rátok támadok, akik a völgyben laktok és a fennsík szirtjein – így szól az ÚR –, akik azt gondoljátok: Kicsoda törhet ránk, és kicsoda jöhet be lakóhelyünkre?||
19521||.Jer.21.14||Cselekedeteitek gyümölcse szerint büntetlek meg benneteket – azt mondja az ÚR. Tüzet gyújtok erdőtökben, és az körös-körül mindent megemészt!||28036;-28041
19522||.Jer.22.1|Jövendölés a királyi ház és Jeruzsálem ellen|Azt mondja az ÚR: Menj Júda királyának palotájába, és beszéld el ezeket.||
19523||.Jer.22.2||Ezt mondd: Halld meg az ÚR szavát, Júda királya, aki Dávid trónján ülsz, te és szolgáid és néped, akik bejártok e kapukon!||
19524||.Jer.22.3||Azt mondja az ÚR: Cselekedjetek törvényesen és igazságosan, és mentsétek meg a nyomorultat a nyomorgató kezéből! A jövevényt, az árvát és az özvegyet pedig ne nyomorgassátok! Ne erőszakoskodjatok, és ne ontsatok ki ártatlan vért ezen a helyen!||19519
19525||.Jer.22.4||Ha ezt cselekszitek, akkor bemehetnek e ház kapuin a Dávid székében ülő királyok szekereken és lovakon szolgáikkal és népükkel együtt.||19449
19526||.Jer.22.5||Ha pedig nem hallgattok e szavakra, önmagamra esküszöm – ezt mondja az ÚR –, hogy elpusztul ez a ház!||30124
19527||.Jer.22.6||Mert így szól az ÚR Júda királyának házához: Ha olyan lennél nekem, mint Gileád vagy a Libánon csúcsa, akkor is pusztasággá teszlek, mint a lakatlan városokat.||
19528||.Jer.22.7||Fölkészítem ellened a pusztítókat, mindegyiket a maga fegyverével, és kivágják válogatott cédrusaidat, és tűzre vetik azokat.||
19529||.Jer.22.8||Sok nép megy majd át e városon, és ezt kérdik egymástól: Miért művelte az ÚR mindezt ezzel a nagy várossal?||2360;2361
19530||.Jer.22.9||És akkor azt mondják: Azért, mert elhagyták az ÚRnak, az ő Istenüknek szövetségét, és idegen istenek előtt borultak le, és azoknak szolgáltak.||
19531||.Jer.22.10|Siratóének Sallúm fölött|Ne a halottat sirassátok, és ne érte bánkódjatok, hanem azt sirassátok, aki elmegy, mert nem jön többé vissza, és nem látja többé szülőföldjét.||
19532||.Jer.22.11||Mert azt mondja az ÚR Sallumról, Jósiás fiáról, Júda királyáról, aki apja, Jósiás után uralkodik: Aki kimegy erről a helyről, nem tér többé vissza.||10198;-10201
19533||.Jer.22.12||Azon a helyen hal meg, ahová fogságba vitték, és nem látja többé e földet.||
19534||.Jer.22.13|Jövendölés Jójákimról|Jaj annak, aki nem igaz úton építi házát, felső szobáit pedig törvényesség nélkül; aki felebarátjával ingyen végeztet szolgálatot, és nem adja meg neki munkája bérét.||
19535||.Jer.22.14||Aki azt mondja: „Nagy házat építek magamnak és tágas felső szobákat”, és ablakait szélesre készítteti és cédrusfával burkoltatja be és cinóbervörösre festeti.||
19536||.Jer.22.15||Hát attól leszel király, hogy halomra gyűjtöd a cédrust? Atyád tán nem evett és nem ivott? De méltányosan és igazságosan cselekedett, ezért jó dolga volt.||
19537||.Jer.22.16||Igazságosan ítélkezett a szegény és a nyomorult dolgában, ezért volt jó dolga. Nem ez-e az igaz ismeret felőlem? – ezt kérdi az ÚR.||
19538||.Jer.22.17||De a te szemed és szíved csak nyereségre vágyik, az ártatlan vérére, ragadozásra és erőszak elkövetésére.||20954;20955
19539||.Jer.22.18||Ezért azt mondja az ÚR Jójákimról, Jósiásnak, Júda királyának a fiáról: Nem siratják így őt: „Jaj, bátyám! Jaj, húgom!” Nem siratják így őt: „Jaj, uram! Jaj az ő dicsőségének!”||11999;-12001
19540||.Jer.22.19||Úgy temetik el, mint a szamarat, kivonszolják és kidobják Jeruzsálem kapuin kívül!||18015;17488
19541||.Jer.22.20|Jeruzsálem panaszos éneke|Menj föl a Libánonra, és kiálts, a Básánon is emeld föl szavadat! Kiálts az Abárimról, mert szeretőid mind odalettek.||
19542||.Jer.22.21||Szóltam neked, amikor még jól volt dolgod, de azt mondtad: Nem hallom! Ifjúságodtól fogva az volt a szokásod, hogy nem hallgattál a szavamra!||19463
19543||.Jer.22.22||Minden pásztorodat elfújja a szél, és akik szerettek, fogságba mennek. Akkor szégyent vallasz majd, és pironkodsz minden gonoszságodért.||
19544||.Jer.22.23||Te, aki a Libánonon laksz, és a cédrusfákon fészkelsz, hogy fogsz majd nyögni, amikor fájdalmak lepnek meg, mint a szülő asszonyt a vajúdás!||
19545||.Jer.22.24|Jövendölés Konjáhúról|Élek én – ezt mondja az ÚR –, hogy ha Konjáhú, Jójákimnak, Júda királyának a fia pecsétgyűrű volna is a jobb kezemen, onnan is lerántanám!||10212;-10220;22945
19546||.Jer.22.25||Azok kezébe adlak, akik lelkedet keresik, azok kezébe, akiknek a tekintetétől félsz: Nebukadneccarnak, a babilóni királynak és a káldeusoknak a kezébe.||
19547||.Jer.22.26||Elvetlek téged és anyádat, aki szült téged. Idegen földre vetlek; bár nem ott születtetek, de ott haltok meg!||
19548||.Jer.22.27||Nem jöhetnek vissza arra a földre, ahová lelkük visszatérni kíván.||
19549||.Jer.22.28||Vajon semmirevaló, törött edény-e ez a férfi, ez a Konjáhú, olyan edény, amelyet senki sem szeret? Miért vetették el őt és utódát és dobták olyan földre, amelyet nem ismernek?||22269
19550||.Jer.22.29||Föld, föld, föld! Halld meg az ÚR szavát!||17724
19551||.Jer.22.30||Azt mondja az ÚR: Úgy jegyezzétek föl ezt a férfit, mint gyermektelent, mint olyan embert, akinek nem lesz jó előmenetele életében. Mert senkinek sem sikerül utódai közül Dávid trónjára ülnie, és nem uralkodhat többé Júdában.||10205;10225;-10231
19552||.Jer.23.1|A hűtlen pásztorok és az eljövendő király|Jaj a pásztoroknak, akik elvesztik és elszélesztik legelőm juhait – ezt mondja az ÚR.||19635;-19637;21382;-21400
19553||.Jer.23.2||Azért azt mondja az ÚR, Izráel Istene a pásztoroknak, akik legeltetik népemet: Ti szélesztettétek el juhaimat, ti űztétek el őket, és nem ügyeltetek rájuk. Íme, megbüntetlek titeket gonosz cselekedeteitekért – így szól az ÚR.||
19554||.Jer.23.3||Összegyűjtöm nyájam maradékát minden országból, ahová elűztem őket, visszahozom őket legelőikre, és majd szaporodnak és megsokasodnak.||
19555||.Jer.23.4||Pásztorokat rendelek melléjük, hogy legeltessék őket, és többé nem félnek és nem rettegnek, és meg sem fogyatkoznak – ezt mondja az ÚR.||21391;-21395;18498;18499
19556||.Jer.23.5||Íme, eljönnek majd a napok – ezt mondja az ÚR –, amikor Dávidnak igaz sarjat támasztok. Királyként fog uralkodni, és bölcsen jár el: jogosságot és igazságot cselekszik e földön.||19856;19858;22076;-22080;24992;24993
19557||.Jer.23.6||Az ő idejében megszabadul Júda, és Izráel is biztonságban lakik, és ezen a néven hívják: Az ÚR a mi igazságunk!||
19558||.Jer.23.7||Azért íme, eljönnek majd a napok – így szól az ÚR –, amikor nem mondják többé: él az ÚR, aki fölhozta Izráel fiait Egyiptom földjéről,||
19559||.Jer.23.8||hanem inkább ezt mondják: él az ÚR, aki fölhozta és hazavezérelte Izráel házának utódait az északi országból és mindarról a földről, ahová kiűzte őket; és a maguk földjén fognak lakni.||19417;19418
19560||.Jer.23.9|Harc a hamis próféták ellen|A prófétákról: Összetört a szívem bensőmben, reszket minden csontom. Olyan vagyok, mint a részeg ember és mint a bortól elázott férfi az ÚR előtt és az ő szent szavai miatt.||
19561||.Jer.23.10||Mert megtelt a föld paráznákkal, hamis esküvések miatt borul gyászba az ország, kiszáradt a puszta legelője, életútjuk gonosz, és jogtalanul hatalmaskodnak.||19133
19562||.Jer.23.11||Mert a próféta és a pap is istentelen, még házamban is megtalálom gonoszságukat – ezt mondja az ÚR.||12009
19563||.Jer.23.12||Azért olyan lesz útjuk, mint a síkos utak a sötétben. Megbotlanak és elesnek, mert veszedelmet hozok rájuk, büntetésük esztendejét – ezt mondja az ÚR.||14434
19564||.Jer.23.13||A samáriabeli prófétáknál is bolondságot látok: a Baal nevében prófétálnak, és megcsalják népemet, Izráelt.||
19565||.Jer.23.14||De a jeruzsálemi prófétáknál is borzalmas dolgokat látok: paráználkodnak, és hazugságban járnak, sőt pártját fogják a gonoszoknak, olyannyira, hogy senki sem tér meg gonoszságából. Olyanok előttem mindnyájan, mint Sodoma, és a benne lakók, mint Gomora.||17732
19566||.Jer.23.15||Azért azt mondja a Seregek URa a prófétákról: Íme, én ürmöt adok nekik enni, és mérget adok nekik inni, mert a jeruzsálemi prófétáktól ered az istentelenség az egész országban.||19200;20436
19567||.Jer.23.16||Azt mondja a Seregek URa: Ne hallgassátok azoknak a prófétáknak a szavait, akik nektek prófétálnak; elbolondítanak titeket, saját szívük látását szólják, nem az ÚR szájából valót.||
19568||.Jer.23.17||Folyton azt mondogatják azoknak, akik megvetnek engem: Azt mondja az ÚR: Békességetek lesz! És azt mondják mindenkinek, aki szíve keménysége szerint jár: Nem jön rátok veszedelem!||19170;20785
19569||.Jer.23.18||Mert ki állt az ÚR tanácsában, és ki látta és hallotta az ő szavát? Ki figyelt beszédére, és ki hallgatott rá?||
19570||.Jer.23.19||Íme, az ÚR szélvésze nagy haraggal tör elő, és a hitetlenek feje fölött forgószél örvénylik.||19755;19757
19571||.Jer.23.20||Nem szűnik meg az ÚR haragja, amíg meg nem valósítja és be nem teljesíti szívének gondolatait. Az utolsó napokban világosodik meg előttetek e dolog értelme.||
19572||.Jer.23.21||Nem küldtem ezeket a prófétákat, maguk futottak; nem szóltam nekik, mégis prófétáltak.||19374
19573||.Jer.23.22||Ha tanácsomban álltak volna, akkor az én szavamat hirdették volna népemnek, és visszatérítették volna őket gonosz útjaikról és cselekedetük gonoszságától.||
19574||.Jer.23.23|A hazug jövendölések ellen|Csak a közelben vagyok-e Isten – kérdi az ÚR –, nem vagyok-e Isten a messzeségben is?||
19575||.Jer.23.24||Vajon a rejtekhelyen elrejtőzhet-e valaki úgy, hogy ne lássam őt? – ezt mondja az ÚR. Vajon nem töltöm-e be a mennyet és a földet? – ezt mondja az ÚR.||16312;-16318
19576||.Jer.23.25||Hallottam, amit a próféták mondanak, akik hazugságot prófétálnak az én nevemben, és így szólnak: Álmot láttam, álmot láttam!||
19577||.Jer.23.26||Meddig lesz ez még így a hazugságot prófétáló próféták szívében, akik saját szívük csalárdságát prófétálják?||19156
19578||.Jer.23.27||Akik el akarják feledtetni népemmel az én nevemet álmaik által, amelyeket egymásnak mondanak, ahogy atyáik is elfeledkeztek nevemről a Baalért.||6752;6753
19579||.Jer.23.28||Az a próféta, aki álomlátó, mondja el az álmot, akinél pedig az én szavam van, mondja el hűen a szavaimat! Mi köze van a szalmának a búzához? – ezt mondja az ÚR.||
19580||.Jer.23.29||Nem olyan-e az én szavam, mint a tűz – így szól az ÚR – vagy mint a sziklazúzó pöröly?||
19581||.Jer.23.30||Azért íme, a prófétákra támadok – ezt mondja az ÚR –, azokra, akik egymástól lopkodják beszédeimet.||
19582||.Jer.23.31||Íme, a prófétákra támadok – így szól az ÚR –, azokra, akiknek jár a nyelvük, és azt állítják: az ÚR mondja!||
19583||.Jer.23.32||Íme, a prófétákra támadok, azokra, akik hazug álmokat prófétálnak – ezt mondja az ÚR –, elmondják azokat, és megcsalják népemet hazugságaikkal és hízelkedéseikkel, holott én nem küldtem őket, nem is parancsoltam nekik, és használni sem használtak e népnek - így szól az ÚR.||5404;22891
19584||.Jer.23.33||Amikor pedig megkérdez téged ez a nép vagy egy próféta vagy egy pap: „Mi az ÚR jövendölése?”, akkor ezt mondd nekik: Mi a jövendölés? Az, hogy elvetlek titeket – ezt mondja az ÚR.||
19585||.Jer.23.34||Ha egy próféta, egy pap vagy a nép azt mondja: „Ez az ÚR jövendölése”, megbüntetem azt az embert és annak házát.||
19586||.Jer.23.35||Csak ezt kérdezheti mindenki felebarátjától és testvérétől: Mit felelt az ÚR? És: Mit szólt az ÚR?||
19587||.Jer.23.36||Az ÚR jövendölését ne emlegessétek többé, mert mindenkinek jövendöléssé lesz a saját szava, ha elfordítjátok az élő Istennek, a Seregek URának, a mi Istenünknek beszédét.||
19588||.Jer.23.37||Ezt kérdezd a prófétától: Mit felelt neked az ÚR, és mit szólt az ÚR?||
19589||.Jer.23.38||Ha viszont az ÚR jövendölését emlegetitek, akkor ezt mondja az ÚR: Mivel ti kimondtátok e szót: „Ez az ÚR jövendölése” – jóllehet küldtem hozzátok olyanokat, akik ezt mondják: Ne mondjátok, hogy ez az ÚR jövendölése –,||
19590||.Jer.23.39||ezért íme, elfelejtelek titeket, és elvetlek színem elől, és még a várost is, amelyet nektek és atyáitoknak adtam.||
19591||.Jer.23.40||Örök szégyent és örök gyalázatot hozok rátok, amely felejthetetlen.||19500
19592||.Jer.24.1|Látomás a két kosár fügéről|Látomást mutatott nekem az ÚR, és íme, két kosár füge volt az ÚR temploma előtt. Ez azután történt, hogy Nebukadneccar babilóni király fogságba hurcolta Konjáhút, Jójákimnak, Júda királyának a fiát és Júda fejedelmeit meg a mesterembereket és a kovácsokat Jeruzsálemből, és elvitette őket Babilónba.||10219;-10221
19593||.Jer.24.2||Az egyik kosárban igen jó fügék voltak, amilyenek az először érő fügék, a másik kosárban pedig igen rossz fügék voltak, sőt ehetetlenek.||
19594||.Jer.24.3||Azt kérdezte tőlem az ÚR: Mit látsz, Jeremiás? Így válaszoltam: Fügéket. A jó fügék igen jók, de a rosszak igen rosszak, sőt ehetetlenek.||
19595||.Jer.24.4||Ekkor így szólt hozzám az ÚR:||
19596||.Jer.24.5||Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Ahogyan ezekre a jó fügékre tekintek, úgy tekintek jóindulattal Júda foglyaira is, akiket erről a helyről a káldeusok földjére vitettem.||5153
19597||.Jer.24.6||Szemmel tartom őket az ő javukra, és visszahozom őket e földre. Felépítem, nem rontom le, elültetem, és nem szaggatom ki őket.||
19598||.Jer.24.7||Olyan szívet adok nekik, amellyel megismernek engem, hogy én vagyok az ÚR; és ők népemmé lesznek, én pedig Istenükké leszek, mert teljes szívükből megtérnek hozzám.||5714;19756
19599||.Jer.24.8||És amilyenek a rossz fügék, amelyek ehetetlenek – ezt mondja az ÚR –, olyanná teszem Cidkijját, Júda királyát, fejedelmeit és Jeruzsálem maradékát, akik itt maradnak ezen a földön, meg azokat is, akik Egyiptom földjén laknak.||19719;10225;-10235
19600||.Jer.24.9||Rettegésnek és veszedelemnek teszem ki őket a föld minden országában; gyalázat, példabeszéd, gúny és szidalom tárgyává lesznek minden helyen, ahová kiűzöm őket.||5647;5648
19601||.Jer.24.10||Fegyvert, éhínséget és dögvészt bocsátok rájuk mindaddig, amíg el nem fogynak arról a földről, amelyet nekik és atyáiknak adtam.||19385;19386
19602||.Jer.25.1|Babilónia Isten büntetőeszköze|Ez az a beszéd, amely Jeremiáshoz szólt Júda egész népéről Jójákim negyedik esztendejében, aki Jósiásnak, Júda királyának a fia volt. Ez az év Nebukadneccar babilóni király első esztendeje.||10201
19603||.Jer.25.2||Ezt hirdette Jeremiás próféta Júda egész népének és Jeruzsálem minden lakosának:||
19604||.Jer.25.3||Jósiás tizenharmadik esztendejétől fogva, aki Ámónnak, Júda királyának a fia volt, mind a mai napig, vagyis huszonhárom esztendőn át szólt hozzám az ÚR szava, én pedig hirdettem azt nektek. Idejében szóltam, de nem hallgattatok rám.||10148;10196
19605||.Jer.25.4||Az ÚR valamennyi szolgáját, a prófétákat elküldte hozzátok, idejében küldte el őket, de nem hallgattatok rájuk, és fületeket sem fordítottátok feléjük, hogy meghallgassátok őket.||19463
19606||.Jer.25.5||Azt mondták: Térjetek meg mindannyian gonosz útjaitokról és gonosz cselekedeteitekből, hogy azon a földön lakhassatok, amelyet az ÚR örökre nektek és atyáitoknak adott.||9998;9915
19607||.Jer.25.6||Ne járjatok idegen istenek után, hogy nekik szolgáljatok, és előttük leboruljatok, és ne ingereljetek föl engem kezetek alkotásával, hogy veszedelmet ne hozzak rátok!||
19608||.Jer.25.7||De nem hallgattatok rám – ezt mondja az ÚR – azért, hogy fölingereljetek engem kezetek alkotásával a ti veszedelmetekre.||19463
19609||.Jer.25.8||Ezért azt mondja a Seregek URa: Mivel nem hallgattatok beszédemre,||
19610||.Jer.25.9||íme, elküldök észak minden nemzetségéért – ezt mondja az ÚR – és Nebukadneccarért, a babilóni királyért, az én szolgámért, és behozom őket erre a földre és lakóira és a körülötte lévő minden nemzetre. Elveszítem őket, iszonyattá és szörnyűséggé teszem őket és örökkévaló pusztasággá.||10225;-10235;17924;20414
19611||.Jer.25.10||Elveszem tőlük az öröm és vigasság hangját, a vőlegény és a menyasszony szavát, a malmok zúgását és a mécses világosságát.||19412
19612||.Jer.25.11||Ez az egész föld pusztasággá és iszonyattá lesz, és ezek a nemzetek a babilóni királynak szolgálnak majd hetven esztendeig.||12017;12018
19613||.Jer.25.12||És amikor majd letelik a hetven esztendő, megbüntetem a babilóni királyt és népét és a káldeusok földjét álnokságukért – így szól az ÚR –, és örökkévaló pusztasággá teszem azt.||18668;-18682;22057;21971;21972
19614||.Jer.25.13||Véghezviszem azon a földön mindazt, amit szóltam felőle, mindazt, ami meg van írva ebben a könyvben, amit Jeremiás az összes népről prófétált.||20235;20236;18105;-18112
19615||.Jer.25.14||Mert ők is szolgálni fognak majd sok más nemzetnek és nagy királyoknak, és megfizetek nekik cselekedeteik és kezük munkája szerint.||28036;-28041
19616||.Jer.25.15|A harag serlege|Mert ezt mondta nekem az ÚR, Izráel Istene: Vedd el kezemből a harag borának ezt a poharát, és itasd meg vele mindazokat a nemzeteket, amelyekhez küldelek.||
19617||.Jer.25.16||Igyanak, és tántorogjanak részegen a fegyver miatt, amelyet közéjük bocsátok.||22790
19618||.Jer.25.17||Erre elvettem a poharat az ÚR kezéből, és megitattam mindazokat a népeket, amelyekhez az ÚR küldött engem:||
19619||.Jer.25.18||Jeruzsálemet és Júda városait, királyait és fejedelmeit, hogy pusztasággá, iszonyattá, szörnyűséggé és átokká tegyem őket, ahogyan ma is van;||
19620||.Jer.25.19||megitattam a fáraót, Egyiptom királyát, szolgáit, fejedelmeit és minden népét.||20114
19621||.Jer.25.20||És minden keverék népet, Úc földjének minden királyát meg a filiszteusok földjének minden királyát; Askelónt, Gázát, Ekrónt és Asdód maradékát;||19425
19622||.Jer.25.21||Edómot, Móábot és Ammón fiait;||20148;20196
19623||.Jer.25.22||Tírusz minden királyát, Szidón minden királyát és a szigetek minden királyát, akik a tengeren túl vannak:||20142
19624||.Jer.25.23||Dedánt, Témát, Búzt és mindazokat, akik lenyírt üstökűek;||661
19625||.Jer.25.24||Arábia minden királyát és a keveredett népek minden királyát, akik a pusztában laknak;||
19626||.Jer.25.25||Zimri minden királyát, Élám minden királyát és a médek minden királyát;||
19627||.Jer.25.26||észak minden királyát, a közelvalókat és a távolvalókat, egyiket a másik után, és a föld minden országát, amelyek e föld színén vannak. Mindezek után pedig Sésak királyának kell innia.||
19628||.Jer.25.27||Azért ezt mondd nekik: Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: „Igyatok és részegüljetek meg, okádjatok és hulljatok el, és ne keljetek föl a fegyvertől, amelyet én küldök közétek.”||19617;12340
19629||.Jer.25.28||És ha majd nem akarják elvenni kezedből a poharat, hogy igyanak belőle, ezt mondd nekik: Így szól a Seregek URa: „Meg kell innotok!||22593;22594
19630||.Jer.25.29||Mert íme, ha arra a városra, amely az én nevemet viseli, veszedelmet hozok, ti vajon büntetlenül maradhattok-e? Nem maradtok büntetlenül, mert fegyvert hozok e föld minden lakosára” – ezt mondja a Seregek URa.||30530;18952;18953
19631||.Jer.25.30|A népek pusztulása|Te pedig prófétáld meg nekik mindezt a szót, és ezt mondd nekik: Az ÚR a magasságból harsog, és az ő szent lakhelyéről mennydörög. Harsányan harsog nyájára, riogatva kiált e föld minden lakójára, mint a szőlőtaposók.||22426;22433
19632||.Jer.25.31||Elhat ez a harsogás a föld végéig, mert pere van az ÚRnak a népekkel; ő minden test ítélőbírája, a hitetleneket fegyver elé veti – ezt mondja az ÚR.||449;19383;19384;19388
19633||.Jer.25.32||Így szól a Seregek URa: Íme, veszedelem indul egyik nemzettől a másik nemzethez, és nagy szélvész támad a föld széléről.||
19634||.Jer.25.33||Azon a napon az ÚR sokakat megöl a föld egyik végétől a föld másik végéig. Nem siratják, nem szedik össze és nem is temetik el őket. Olyanok lesznek a föld színén, mint a ganéj.||19407
19635||.Jer.25.34||Jajgassatok, pásztorok, és kiáltsatok, heverjetek a porban, ti vezérei a nyájnak, mert eljön a megöletéseteknek és a szétszóratásotoknak az ideje; leestek és összetörtök, mint a drága edények.||19549;19552;19599;-19601
19636||.Jer.25.35||Nincs hová futniuk a pásztoroknak és menekülniük a nyáj vezéreinek.||
19637||.Jer.25.36||Hallatszik már a pásztorok kiáltozása és a nyáj vezéreinek jajgatása, mert elpusztította legelőjüket az ÚR.||
19638||.Jer.25.37||Elhagyottá lettek a békés legelők az ÚR fölgerjedt haragja miatt.||
19639||.Jer.25.38||Elhagyta azokat, mint búvóhelyét az oroszlán, mert pusztasággá lett földjük a zsarnok dühe és fölgerjedt haragja miatt.||
19640||.Jer.26.1|Jeremiást elfogják|Jójákim uralkodásának kezdetén, aki Jósiásnak, Júda királyának a fia volt, ezeket a szavakat mondta az ÚR:||10201
19641||.Jer.26.2||Azt mondja az ÚR: Állj az ÚR házának udvarába, és mindazoknak, akik eljönnek Júda minden városából, hogy imádkozzanak az ÚR házában, mondd el mindazokat a szavakat, amelyeket parancsoltam neked, hogy mondd el nekik. Egy szót se hagyj el!||5358;19498
19642||.Jer.26.3||Hátha szót fogadnak, és megtér mindenki gonosz útjáról. Akkor megbánom, hogy veszedelmet akartam okozni nekik cselekedeteik gonoszsága miatt.||19524;19526
19643||.Jer.26.4||Mondd meg nekik: Így szól az ÚR: Ha nem hallgattok rám, hogy törvényem szerint járjatok, amelyet elétek adtam,||
19644||.Jer.26.5||és nem hallgattok szolgáimnak, a prófétáknak a beszédére, akiket én küldtem hozzátok, pedig idejében küldtem őket, de nem hallgattatok rájuk,||
19645||.Jer.26.6||akkor hasonlóvá teszem ezt a házat Silóhoz, ezt a várost pedig a föld minden nemzetének átkává teszem.||19200
19646||.Jer.26.7||A papok, a próféták és az egész nép pedig hallotta, amint Jeremiás ezeket a szavakat mondta az ÚR házában.||
19647||.Jer.26.8||Amikor Jeremiás befejezte a beszédet, amelyről az ÚR azt parancsolta, hogy mondja el az egész népnek, megragadták a papok, a próféták és az egész nép, és ezt mondták: Halállal kell lakolnod!||11699;11700
19648||.Jer.26.9||Miért prófétáltál így az ÚR nevében: „Olyan lesz ez a ház, mint Siló, ez a város pedig elpusztul, lakatlanná lesz”? És összegyűlt az egész nép Jeremiás körül az ÚR házában.||20350;-20354;20356;-20358
19649||.Jer.26.10|A prófétát szabadon bocsátják|Amikor meghallották ezt Júda fejedelmei, fölmentek a király palotájából az ÚR házába, és leültek az ÚR házának új kapujában.||
19650||.Jer.26.11||És így szóltak a papok és a próféták a fejedelmekhez és az egész néphez: Halálra méltó ez az ember, mert e város ellen prófétált, ahogyan fületekkel hallottátok.||22541;-22544
19651||.Jer.26.12||Ekkor így szólt Jeremiás a fejedelmekhez és az egész néphez: Az ÚR küldött engem, hogy prófétáljak e ház és e város ellen mindezekkel a szavakkal, amelyeket hallottatok.||
19652||.Jer.26.13||Most azért jobbítsátok meg útjaitokat és cselekedeteiteket, és hallgassatok az ÚRnak, a ti Isteneteknek a szavára, akkor megbánja az ÚR a veszedelmet, amellyel fenyegetett benneteket.||19189
19653||.Jer.26.14||Én magam pedig, íme, a kezetekben vagyok: cselekedjetek velem úgy, ahogy jónak és helyesnek látjátok;||
19654||.Jer.26.15||de tudjátok meg, hogy ha megöltök engem, ártatlan vér száll rátok és e városra és lakóira, mert bizony az ÚR küldött engem hozzátok, hogy fületek hallatára elmondjam mindezeket a szavakat.||
19655||.Jer.26.16||Ekkor azt mondták a fejedelmek és az egész nép a papoknak és a prófétáknak: Nem kell halálra ítélni ezt az embert, mert az ÚRnak, a mi Istenünknek a nevében szólt hozzánk!||
19656||.Jer.26.17||Fölkelt az ország vénei közül is néhány férfi, és így szóltak az egész összegyűlt néphez:||
19657||.Jer.26.18||A móreseti Mikeás prófétált Ezékiásnak, Júda királyának az idejében, és így szólt Júda egész népéhez: Azt mondja a Seregek URa: Fölszántják a Siont, mint egy szántóföldet, Jeruzsálem romhalmazzá, a templomhegy pedig erdős magaslattá lesz!||22647;22687
19658||.Jer.26.19||Megölte-e őt ezért Ezékiás, Júda királya és egész Júda? Nem félték-e az URat? Nem könyörögtek-e az ÚRhoz? És nem bánta-e meg az ÚR a veszedelmet, amellyel fenyegette őket? Mi pedig ilyen nagy veszedelmet vonnánk a lelkünkre?||11902;11903
19659||.Jer.26.20|Úrijjá mártírhalála|Volt egy másik ember is, aki az ÚR nevében prófétált, Úrijjá, Semajá fia Kirjat-Jeárimból. Ő is prófétált e város ellen és e föld ellen, egészen Jeremiás beszéde szerint.||
19660||.Jer.26.21||Amikor meghallotta Jójákim király és minden vitéze és fejedelme beszédeit, halálra kerestette őt; de amikor Úrijjá ezt meghallotta, megijedt, és elmenekült Egyiptomba.||
19661||.Jer.26.22||Jójákim király pedig embereket küldött Egyiptomba; Elnátánt, Akbór fiát és vele együtt más férfiakat is Egyiptomba küldött.||
19662||.Jer.26.23||És elhozták Úrijját Egyiptomból, és Jójákim király elé vitték, aki megölette őt karddal, holttestét pedig a köznép temetőjébe vettette.||
19663||.Jer.26.24||De Ahikámnak, Sáfán fiának keze Jeremiással volt, ezért nem adták őt a nép kezébe, hogy megöljék.||10161;19032
19664||.Jer.27.1|Jeremiás igát vesz a nyakába|Cidkijjá uralkodásának a kezdetén, aki Jósiásnak, Júda királyának a fia volt, így szólt az ÚR Jeremiáshoz:||19640
19665||.Jer.27.2||Így szólt hozzám az ÚR: Készíts magadnak köteleket és jármot, és vedd a nyakadba!||20667
19666||.Jer.27.3||Azután küldj üzenetet Edóm királyához, Móáb királyához, Ammón fiainak királyához, Tírusz királyához és Szidón királyához a követek által, akik Jeruzsálembe jöttek Cidkijjához, Júda királyához.||
19667||.Jer.27.4||Parancsold meg nekik, hogy mondják meg uraiknak: Így szól a Seregek URa, Izráel Istene: „Mondjátok meg uratoknak,||
19668||.Jer.27.5||hogy én alkottam a földet, az embert és az állatokat, amelyek e föld színén vannak, nagy erőmmel és kinyújtott karommal, és annak adom ezeket, aki kedves a szemem előtt.||21921;21929
19669||.Jer.27.6||Most Nebukadneccar babilóni királynak, az én szolgámnak a kezébe adom mindezeket az országokat; sőt a mezei állatokat is neki adom, hogy neki szolgáljanak.||21862;21926
19670||.Jer.27.7||Neki, fiának és unokájának szolgál majd minden nemzet mindaddig, amíg el nem jön az ideje, és az ő országa is szolgálni fog sok más nemzetnek és nagy királyoknak.||21971;21972
19671||.Jer.27.8||Azt a nemzetet és azt az országot pedig, amely nem szolgál Nebukadneccar babilóni királynak, és nem hajtja nyakát a babilóni király jármába, azt a nemzetet fegyverrel, éhínséggel és dögvésszel verem meg – azt mondja az ÚR –, amíg kiirtom őket az ő kezével.||
19672||.Jer.27.9||Ti azért ne hallgassatok prófétáitokra, se jövendőmondóitokra, se álommagyarázóitokra, se varázslóitokra, se a szemfényvesztőkre, akik ezt mondják nektek: Ne szolgáljatok a babilóni királynak!||19677;19679
19673||.Jer.27.10||Mert hazugságot prófétálnak nektek, hogy messze vigyelek benneteket földetekről, és kiűzzelek titeket, hogy elvesszetek!”||
19674||.Jer.27.11||Azt a nemzetet pedig, amely nyakába veszi a babilóni király jármát, és szolgál neki, meghagyom a maga földjén – ezt mondja az ÚR –, és művelheti azt, és lakhat benne.||
19675||.Jer.27.12||Sőt Cidkijjának, Júda királyának is mind e beszédek szerint szóltam: Vegyétek nyakatokba a babilóni király jármát, szolgáljatok neki és népének, és éltek!||
19676||.Jer.27.13||Miért halnál meg te és a te néped fegyver, éhínség és dögvész miatt, amint megmondta az ÚR az olyan népről, amely nem szolgál a babilóni királynak?||19671
19677||.Jer.27.14||Ne hallgassatok hát a próféták szavaira, akik így szólnak nektek: „Ne szolgáljatok a babilóni királynak!”, mert ők hazugságot prófétálnak nektek.||19672;19673
19678||.Jer.27.15||Mert nem küldtem őket – ezt mondja az ÚR –, hanem ők hazugságot prófétálnak az én nevemben, hogy kiűzzelek titeket, és elvesszetek ti és a próféták, akik prófétálnak nektek.||
19679||.Jer.27.16||A papokhoz és az egész néphez pedig így szóltam: Ezt mondja az ÚR: Ne hallgassatok prófétáitok szavaira, akik így prófétálnak nektek: „Íme, az ÚR házának edényeit hamarosan visszahozzák Babilónból”, mert hazugságot prófétálnak nektek.||19688;19689
19680||.Jer.27.17||Ne hallgassatok rájuk; szolgáljatok a babilóni királynak, és élni fogtok! Miért legyen pusztasággá e város?||
19681||.Jer.27.18||Ha ők próféták, és ha az ÚR igéje valóban náluk van, akkor imádkozzanak most a Seregek URához, hogy azok az edények, amelyek még az ÚR házában, Júda királyának a palotájában és Jeruzsálemben maradtak, ne jussanak Babilónba.||
19682||.Jer.27.19||Mert ezt mondja a Seregek URa az oszlopokról, a medencéről, az állványokról és az edények maradékáról, amelyek még e városban maradtak,||9845
19683||.Jer.27.20||amelyeket nem vitt el Nebukadneccar babilóni király, amikor fogságba vitte Jekonját, Jójákimnak, Júda királyának a fiát meg Júda és Jeruzsálem nemeseit Jeruzsálemből Babilónba;||10218;10219
19684||.Jer.27.21||bizony, ezt mondja a Seregek URa, Izráel Istene az edények felől, amelyek megmaradtak az ÚR házában és Júda királyának palotájában és Jeruzsálemben:||
19685||.Jer.27.22||Babilónba viszik azokat, és ott lesznek mind ama napig, amelyen meglátogatom őket – ezt mondja az ÚR –, mert fölhozom és visszaállítom azokat erre a helyre.||10237;10244;12017;12019;-12029
19686||.Jer.28.1|Hananjá és Jeremiás összetűzése|Abban az esztendőben, Cidkijjá, Júda királya uralkodásának a kezdetén, a negyedik esztendőben, az ötödik hónapban azt mondta nekem az ÚR házában a Gibeónból való Hananjá próféta, Azzúr fia a papok és az egész nép szeme előtt:||
19687||.Jer.28.2||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Eltöröm a babilóni király jármát.||
19688||.Jer.28.3||Két esztendő múlva visszahozom e helyre az ÚR házának minden edényét, amelyet elvitt innen Nebukadneccar babilóni király, és bevitt Babilónba.||10205;10215;-10220
19689||.Jer.28.4||És visszahozom erre a helyre Jekonját, Jójákimnak, Júda királyának a fiát és mindazokat a júdabeli foglyokat, akiket elvittek Babilónba – ezt mondja az ÚR –, mert eltöröm a babilóni király jármát.||
19690||.Jer.28.5||Akkor azt mondta Jeremiás próféta Hananjá prófétának a papok és az egész nép szeme előtt, akik ott álltak az ÚR házában;||
19691||.Jer.28.6||ezt mondta Jeremiás próféta: Úgy legyen, cselekedjék úgy az ÚR, teljesítse be az ÚR a beszédedet, amellyel azt prófétáltad, hogy az ÚR házának edényeit és minden foglyot visszahoznak Babilónból e helyre!||
19692||.Jer.28.7||Mindazonáltal halld csak e beszédet, amelyet az egész nép füle hallatára neked mondok:||
19693||.Jer.28.8||A próféták, akik előttem és előtted voltak régtől fogva, sok ország ellen és nagy királyságok ellen, háborúról, veszedelemről és dögvészről prófétáltak.||
19694||.Jer.28.9||Arról a prófétáról, aki békességről prófétál, úgy ismerhető föl, hogy valóban az ÚR küldte-e, hogy beszéde beteljesedik-e.||5406
19695||.Jer.28.10||Akkor Hananjá próféta levette a jármot Jeremiás próféta nyakáról, és széttörte.||19665
19696||.Jer.28.11||És így szólt Hananjá az egész nép előtt: Azt mondja az ÚR: Így töröm le Nebukadneccar babilóni király jármát két esztendő múlva minden nemzet nyakáról. Jeremiás próféta pedig elment a maga útjára.||
19697||.Jer.28.12||És így szólt az ÚR szava Jeremiáshoz, miután Hananjá próféta letörte a jármot Jeremiás próféta nyakáról:||
19698||.Jer.28.13||Menj el, és ezt mondd Hananjának: Azt mondja az ÚR: A fajármot eltörted, de vasjármot csináltál a helyébe.||
19699||.Jer.28.14||Mert azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Vasjármot vetek mindezeknek a nemzeteknek a nyakára, hogy Nebukadneccar babilóni királynak szolgáljanak, és szolgálni is fognak neki, sőt még a mezei állatokat is neki adom.||19669
19700||.Jer.28.15||Majd azt mondta Jeremiás próféta Hananjá prófétának: Halld csak, Hananjá! Nem küldött téged az ÚR, és te hazugsággal biztattad e népet.||19687;19689
19701||.Jer.28.16||Ezért így szól az ÚR: Íme, elűzlek téged a föld színéről; meghalsz még ebben az esztendőben, mert pártütő módon szóltál az ÚR ellen.||5277;20778;-20784
19702||.Jer.28.17||És meghalt Hananjá próféta még abban az esztendőben, a hetedik hónapban.||
19703||.Jer.29.1|Jeremiás levelet ír a száműzötteknek|Ezek annak a levélnek a szavai, amelyet Jeremiás próféta küldött Jeruzsálemből a fogságban levő vének maradékának, a papoknak, a prófétáknak és az egész népnek, amelyet fogságba vitt Nebukadneccar Jeruzsálemből Babilónba,||10214;-10220
19704||.Jer.29.2||miután Jekonjá király, a királyné és az udvari szolgák, Júda és Jeruzsálem fejedelmei, a mesteremberek és a kovácsok eljöttek Jeruzsálemből.||
19705||.Jer.29.3||Elászának, Sáfán fiának és Gemarjának, Hilkijjá fiának a keze által küldte el, akiket Cidkijjá, Júda királya küldött Nebukadneccar babilóni királyhoz Babilónba:||10221
19706||.Jer.29.4||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene mindazoknak a foglyoknak, akiket Jeruzsálemből Babilónba vitettem:||
19707||.Jer.29.5||Építsetek házakat, és lakjatok bennük, ültessetek kerteket, és egyétek gyümölcseiket!||
19708||.Jer.29.6||Vegyetek magatoknak feleséget, és szülessenek fiaitok és leányaitok! Házasítsátok meg fiaitokat, leányaitokat pedig adjátok férjhez, és szüljenek fiakat és leányokat! Sokasodjatok meg ott, és meg ne fogyatkozzatok!||
19709||.Jer.29.7||És fáradozzatok annak a városnak a jólétén, ahová fogságra küldtelek benneteket, és könyörögjetek érte az ÚRhoz; mert annak jóléte a ti jólétetek is!||
19710||.Jer.29.8||Mert ezt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Ne engedjétek, hogy megtévesszenek benneteket a közöttetek levő próféták és jövendőmondók, és ne figyeljetek az álmaikra, amelyeket álmodnak!||19374;19687;-19689
19711||.Jer.29.9||Mert hamisan prófétálnak nektek az én nevemben. Nem küldtem őket – ezt mondja az ÚR.||
19712||.Jer.29.10||Mert azt mondja az ÚR: Mihelyt eltelik Babilónban a hetven esztendő, meglátogatlak titeket, és beteljesítem ígéretemet, hogy visszahozlak titeket erre a helyre.||19613
19713||.Jer.29.11||Mert én ismerem az én gondolataimat, amelyeket rólatok gondolok – így szól az ÚR –; békességre és nem háborúságra gondolok, hogy jövőt és reménységet adjak nektek.||19596;19598
19714||.Jer.29.12||Akkor majd segítségül hívtok engem, eljöttök, és imádkoztok hozzám, és én meghallgatlak titeket.||20639;20640;22058;-22078
19715||.Jer.29.13||Kerestek majd engem és megtaláltok, mert teljes szívetekből kerestek engem.||
19716||.Jer.29.14||Megtaláltok engem – ezt mondja az ÚR –, és jóra fordítom sorsotokat, összegyűjtelek benneteket minden nép közül és mindazokról a helyekről, ahová kiűztelek titeket – ezt mondja az ÚR –, és visszahozlak erre a helyre, ahonnan fogságra vitettelek titeket.||16182;16183
19717||.Jer.29.15||Mert ezt mondtátok: Támasztott nekünk az ÚR prófétákat Babilónban is.||
19718||.Jer.29.16||Azt mondja az ÚR a királynak, aki Dávid trónján ül, és az egész népnek, amely e városban lakik, tudniillik testvéreiteknek, akik nem mentek veletek fogságba:||
19719||.Jer.29.17||Azt mondja a Seregek URa: Íme, fegyvert, éhínséget és dögvészt küldök rájuk, és olyanná teszem őket, mint a rothadt fügék, amelyek ehetetlenek.||19599;-19601
19720||.Jer.29.18||Üldözöm őket fegyverrel, éhínséggel és dögvésszel, és elrettentésül adom őket a föld minden országának; átokká, szörnyűséggé, megdöbbenés és gúny tárgyává lesznek mindama nemzetek számára, amelyek közé kivetettem őket.||5636;5648
19721||.Jer.29.19||Azért, mert nem hallgattak beszédeimre – ezt mondja az ÚR –, amelyeket üzentem nekik szolgáim, a próféták által; idejében üzentem, de nem hallgattátok meg – így szól az ÚR.||9991;-9999
19722||.Jer.29.20|Jövendölés a hamis próféták ellen|Halljátok meg az ÚR szavát mindnyájan, ti foglyok, akiket Jeruzsálemből Babilónba küldtem!||
19723||.Jer.29.21||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene Ahábról, Kólájá fiáról és Cidkijjáról, Maaszéjá fiáról, akik hamisan prófétálnak nektek az én nevemben: Íme, én odaadom őket Nebukadneccarnak, Babilón királyának a kezébe, és megöleti őket szemetek láttára.||
19724||.Jer.29.22||És átokszóként emlegetik őket a Júdából való foglyok, akik Babilónban vannak, ezt mondva: Tegyen téged az ÚR olyanná, mint Cidkijját és Ahábot, akiket tűzzel égetett meg a babilóni király!||
19725||.Jer.29.23||Mert gyalázatosságot cselekedtek Izráelben: paráználkodtak felebarátaik feleségeivel, és hazugságot szóltak az én nevemben, amit nem parancsoltam nekik. Én tudom, és tanúja vagyok ennek! – ezt mondja az ÚR.||
19726||.Jer.29.24||A nehelámi Semajának is szólj, és ezt mondd:||
19727||.Jer.29.25||Így szól a Seregek URa, Izráel Istene: Te leveleket küldtél a magad nevében az egész népnek, amely Jeruzsálemben van, és Cefanjá főpapnak, Maaszéjá fiának és az összes papnak ezekkel a szavakkal:||
19728||.Jer.29.26||az ÚR tett téged pappá Jójádá főpap helyébe, hogy felügyelj az ÚR házában minden bolond férfira és prófétálni akaró emberre, hogy kalodába vesd és vasra verd az ilyeneket.||
19729||.Jer.29.27||Akkor miért nem dorgáltad meg az anátóti Jeremiást, aki nektek prófétál?||19014
19730||.Jer.29.28||Sőt még üzenetet is küldött hozzánk Babilónba, és ezt mondta: Hosszú lesz a fogság! Építsetek házakat, és lakjatok bennük, ültessetek kerteket, és éljetek gyümölcseikkel!||
19731||.Jer.29.29||És elolvasta Cefanjá főpap e levelet Jeremiás próféta füle hallatára.||
19732||.Jer.29.30||És így szólt az ÚR Jeremiáshoz:||
19733||.Jer.29.31||Ezt az üzenetet küldd az összes fogolynak: Azt mondja az ÚR a nehelámi Semajáról: Mivelhogy Semajá prófétált nektek, holott én nem küldtem őt, és hazugsággal biztatott titeket,||
19734||.Jer.29.32||ezért azt mondja az ÚR: Íme, én megbüntetem a nehelámi Semaját és az ő utódát. Nem lesz senkije, aki e nép között lakjon, és nem látja azt a jót, melyet népemmel cselekszem – ezt mondja az ÚR –, mert az ÚR ellen lázítva szólt.||19679
19735||.Jer.30.1|Vigasztaló ígéret a népnek|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiásnak mondott az ÚR:||
19736||.Jer.30.2||Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Írd le magadnak egy könyvbe mindazokat a szavakat, amelyeket mondtam neked!||
19737||.Jer.30.3||Mert íme, eljönnek a napok – ezt mondja az ÚR –, és jóra fordítom népemnek, Izráelnek és Júdának a sorsát – így szól az ÚR –, és visszahozom őket arra a földre, amelyet atyáiknak adtam, és birtokolni fogják azt.||19613
19738||.Jer.30.4||Ezek pedig azok a szavak, amelyeket az ÚR Izráelről és Júdáról szólt.||
19739||.Jer.30.5||Ezt mondta ugyanis az ÚR: Félelemnek és rettentésnek hangját hallottuk, és nincs békesség!||
19740||.Jer.30.6||Kérdezzétek csak meg, és lássátok: szülhet-e a férfi? Miért látom minden férfi kezét az ágyékán, mintha gyermeket szülne, és miért változott arcuk fakósárgává?||
19741||.Jer.30.7||Jaj, mert nagy nap az, nincs hozzá hasonló! Nyomorúság ideje lesz az Jákóbnak; de megszabadul belőle!||22869;22872
19742||.Jer.30.8||És azon a napon – ezt mondja a Seregek URa – letöröm majd igáját nyakáról, és leszaggatom köteleit, és nem szolgálnak többé idegeneknek,||21971;21972
19743||.Jer.30.9||hanem az ÚRnak, az ő Istenüknek szolgálnak, és Dávidnak, a királyuknak, akit föltámasztok nekik.||21403;22200
19744||.Jer.30.10||Te azért ne félj, szolgám, Jákób – így szól az ÚR –, ne rettegj, Izráel; mert bizonnyal megszabadítalak téged a messzi földről és utódaidat fogságuk földjéről! Visszatér Jákób, és nyugalmat talál, gondtalan lesz, és nem lesz, aki háborgassa.||18532;18533
19745||.Jer.30.11||Veled vagyok – ezt mondja az ÚR –, hogy megszabadítsalak, mert véget vetek minden nemzetnek, amelyek közé kiűztelek; csak neked nem vetek véget. Megfenyítelek téged törvény szerint, mert nem hagyhatlak egészen büntetés nélkül.||18227;18228
19746||.Jer.30.12|Izráel újjáépül|Mert így szól az ÚR: Veszedelmes a sebed, gyógyíthatatlan a sérülésed.||22655
19747||.Jer.30.13||Senki sincsen, aki megítélje ügyedet, gyógyítsa sebedet; nincs számodra orvosság.||
19748||.Jer.30.14||Elfeledkezett rólad minden szeretőd, és nem keres téged; mert megvertelek, mint amikor ellenség ver, kegyetlen ostorozással, bűneid sokasága és vétkeid nagysága miatt.||20378;20417
19749||.Jer.30.15||Miért kiáltozol bajod miatt? Veszedelmes a sérülésed! Bűneid sokaságáért és vétkeid nagyságáért cselekedtem így veled.||
19750||.Jer.30.16||Azért akik elnyelnek téged, azokat elnyelik majd, és valamennyi ellenséged fogságra jut; és fosztogatóidat kifosztottakká, zsákmányolóidat zsákmánnyá teszem.||18530;18668;-18673
19751||.Jer.30.17||Mert orvosolom sebeidet, és kigyógyítalak sérülésedből – ezt mondja az ÚR. Mert számkivetettnek hívtak téged, Sion; nincs, aki törődjön veled.||
19752||.Jer.30.18||Azt mondja az ÚR: Íme, jóra fordítom Jákób sátrának sorsát, és könyörülök hajlékain. Fölépül a város a romhalmaz helyén, és a palota a maga helyén marad.||
19753||.Jer.30.19||Hálaadás és öröm hangja hangzik föl belőlük, megsokasítom őket, és nem fogyatkoznak meg; megbecsülik őket, és nem lesznek lenézettek.||
19754||.Jer.30.20||Fiai olyanok lesznek, mint eleinte, és gyülekezete biztosan áll majd arcom előtt; de megbüntetem mindazokat, akik nyomorgatták őt.||17748
19755||.Jer.30.21||Közülük támad fejedelme, és belőle származik uralkodója, és magamhoz engedem őt, hogy közeledjék hozzám; mert kicsoda az, aki szívét arra indítaná, hogy hozzám közeledjék? – mondja az ÚR.||
19756||.Jer.30.22||És népemmé lesztek, én pedig Istenetek leszek.||19598
19757||.Jer.30.23||Íme, az ÚR szélvésze, haragja előtör, és a rohanó szélvész a hitetlenek fejére zúdul.||19570;17749;17750
19758||.Jer.30.24||Nem szűnik meg az ÚR fölgerjedt haragja, míg véghez nem viszi és meg nem valósítja szívének gondolatait. Az utolsó napokban értitek meg e dolgot.||
19759||.Jer.31.1|Jövendölés a hazatérésről|Abban az időben – ezt mondja az ÚR – Izráel minden nemzetségének Istene leszek, és ők az én népemmé lesznek.||
19760||.Jer.31.2||Azt mondja az ÚR: Kegyelmet talált a pusztában a fegyvertől megmenekült nép, Izráel, amikor ment, hogy megnyugvást találjon.||
19761||.Jer.31.3||A messzeségből is megjelent nekem az ÚR: örök szeretettel szeretlek, azért vonzottalak kegyelmemmel.||
19762||.Jer.31.4||Újra fölépítelek téged, és felépülsz, ó, Izráel szűz leánya! Újra fölékesíted magadat, és dobokkal a táncolva vigadók seregében jössz ki.||
19763||.Jer.31.5||Szőlőket ültetsz még Samária hegyein; és akik ültetik a vesszőket, élvezik is gyümölcseit.||18985
19764||.Jer.31.6||Mert lesz egy nap, amikor a pásztorok kiáltanak majd az Efraim hegyén: Keljetek föl, menjünk a Sionra az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz!||
19765||.Jer.31.7|A hazatérés|Mert így szól az ÚR: Énekeljetek Jákóbnak örömmel, ujjongjatok a nemzetek fejének. Hirdessétek, és mondjatok dicséretet: Megszabadította népét az ÚR, Izráel maradékát.||
19766||.Jer.31.8||Íme, elhozom őket észak földjéről, és összegyűjtöm őket a föld széleiről; lesz közöttük vak, sánta, viselős és szülő asszony is; mint nagy gyülekezet jönnek vissza.||
19767||.Jer.31.9||Sírva jönnek, és imádkoznak, miközben hozom őket, folyóvizekhez vezetem őket, egyenes úton, ahol nem esnek el. Mert atyja vagyok Izráelnek, és Efraim az elsőszülöttem.||16182;16183;19776;1623
19768||.Jer.31.10||Halljátok meg az ÚR szavát, ti népek, hirdessétek a messzi szigeteknek, és ezt mondjátok: Aki szétszórta Izráelt, össze is gyűjti őt és őrzi, mint pásztor a nyáját.||
19769||.Jer.31.11||Mert megváltotta az ÚR Jákóbot, és kimentette a nála erősebb kezéből.||
19770||.Jer.31.12||Eljönnek, és ujjongva énekelnek a Sion ormán, és kedvüket lelik az ÚR javaiban: a gabonában, a mustban, az olajban, a juhokban és a marhákban. Olyan lesz a lelkük, mint a megöntözött kert, és nem bánkódnak többé.||18922
19771||.Jer.31.13||Akkor táncolva örvendezik a szűz, az ifjak a vénekkel együtt örülnek. Gyászukat örömre fordítom, megvigasztalom és megvidámítom őket bánatukból.||
19772||.Jer.31.14||A papok lelkét bőséggel elégítem meg, és népem eltelik javaimmal – azt mondja az ÚR.||
19773||.Jer.31.15||Így szól az ÚR: Kiáltás hallatszik Rámában, sírás és keserves jajgatás. Ráhel siratja fiait; nem akar megvigasztalódni a fiai miatt, hogy nincsenek.||23254
19774||.Jer.31.16||Azt mondja az ÚR: Tartsd távol magadtól a sírást és szemedtől a könnyhullatást, mert meglesz cselekedeted jutalma – ezt mondja az ÚR –, hiszen visszatérnek fiaid az ellenség földjéről.||19712
19775||.Jer.31.17||Reménységed lehet a jövő felől – ezt mondja az ÚR –, mert visszajönnek fiaid a határaikra.||
19776||.Jer.31.18|Efraim bűnbánata [+- Isten irgalmassága|Jól hallottam, hogy panaszkodott Efraim: Megvertél engem, mint egy tanulatlan borjút, és elszenvedtem a verést. Téríts meg engem, hogy megtérjek, mert te vagy az ÚR, az én Istenem!||20530;22235;22236
19777||.Jer.31.19||Mert azután, hogy eltértem tőled, megbántam bűnömet, és miután beláttam, mellemet vertem; szégyenkeztem és pirultam, mert ifjúságom gyalázatát kellett viselnem.||5710;5711
19778||.Jer.31.20||Vajon nem drága fiam-e Efraim? Nem kedves gyermekem-e? Hiszen valahányszor ellene szóltam, újra megemlékeztem róla. Bensőm megindult miatta, bizony könyörülök rajta – ezt mondja az ÚR.||19767;22310;22311
19779||.Jer.31.21||Állíts magadnak útjelzőket, rakj le útmutató oszlopokat, jól figyelj az ösvényre. Az úton, amelyen elmentél, jöjj vissza, Izráel leánya, jöjj vissza városaidba!||
19780||.Jer.31.22||Meddig ingadozol, te szófogadatlan leány? Mert új dolgot teremt az ÚR e földön: asszony oltalmazza a férfit.||17864;24991
19781||.Jer.31.23||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Újra e szavakat mondják majd Júda földjén és városaiban, amikor jóra fordítom sorsukat: Áldjon meg téged az ÚR, igazság hajléka, szent hegy!||
19782||.Jer.31.24||Ott laknak majd Júdában és minden városában a szántóvetők és jószágtartók együttesen.||
19783||.Jer.31.25||Mert megitatom a szomjúhozó lelket, és megelégítek minden bágyadt lelket.||
19784||.Jer.31.26||Ekkor fölébredtem és körülnéztem, jólesett az alvás.||
19785||.Jer.31.27||Íme, eljönnek majd a napok – így szól az ÚR –, és bevetem Izráel házát és Júda házát ember magvával és jószág magvával.||
19786||.Jer.31.28||És amiképpen gondom volt arra, hogy kigyomláljam és lerontsam, letörjem és elpusztítsam és veszedelembe sodorjam őket, azonképpen vigyázok arra, hogy fölépítsem és beültessem őket – ezt mondja az ÚR.||
19787||.Jer.31.29||Ama napokban nem mondják többé: Az apák ették meg az egrest, és a fiak foga vásott bele.||20918;20920
19788||.Jer.31.30||Sőt inkább mindenki a maga gonoszságáért hal meg; minden embernek, aki egrest eszik, a saját foga vásik el bele.||
19789||.Jer.31.31|Isten új szövetséget köt népével|Íme, eljönnek majd a napok – ezt mondja az ÚR –, és új szövetséget kötök Izráel és Júda házával.||30167;-30170
19790||.Jer.31.32||Nem olyan szövetséget, amelyet atyáikkal kötöttem azon a napon, amelyen kézen fogtam őket, hogy kihozzam őket Egyiptom földjéről, de megrontották szövetségemet, noha én férjük maradtam – így szól az ÚR.||2027;-2034;2445;2446
19791||.Jer.31.33||Hanem olyan lesz az a szövetség, amelyet e napok után kötök Izráel házával – ezt mondja az ÚR –, hogy törvényemet a bensőjükbe helyezem, a szívükbe írom be, és Istenükké leszek, ők pedig népemmé lesznek.||19756
19792||.Jer.31.34||És nem tanítja többé senki a felebarátját és senki a testvérét ekképpen: Ismerjétek meg az URat! Mert ők mindnyájan ismernek majd engem, kicsinytől a nagyig – ezt mondja az ÚR –, mert megbocsátom bűneiket, és vétkeikről többé nem emlékezem meg.||18804;26371;19850;22749;27371
19793||.Jer.31.35||Így szól az ÚR, aki adta a napot, hogy világítson nappal, aki törvényt szabott a holdnak és a csillagoknak, hogy világítsanak éjjel, aki fölkorbácsolja a tengert, és zúgnak hullámai; Seregek URa az ő neve:||18756
19794||.Jer.31.36||Ha eltűnnek e törvények előlem – így szól az ÚR –, akkor szakad magva Izráelnek is, hogy soha többé előttem néppé ne legyen.||18800;18801
19795||.Jer.31.37||Azt mondja az ÚR: Ha majd megmérhetik az egeket ott fenn, és kifürkészhetik a föld alapjait itt alant, akkor vetem meg én is Izráelnek minden magvát mindazok miatt, amiket cselekedtek! – azt mondja az ÚR.||
19796||.Jer.31.38||Íme, eljönnek a napok – ezt mondja az ÚR –, és fölépül az ÚR városa Hananél tornyától a Szöglet-kapuig.||
19797||.Jer.31.39||Azután még kijjebb megy a mérőkötél azzal átellenben a Gáréb halmáig, és elfordul Góá felé.||
19798||.Jer.31.40||És a Holttestek völgye és az egész Hamu-völgy meg az egész mező a Kidrón patakjáig, a Ló-kapu szegletéig kelet felé az ÚR szent helye lesz, nem rombolják le, és nem is pusztul el soha.||19218
19799||.Jer.32.1|Jeremiás földet vásárol|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiásnak mondott az ÚR Cidkijjának, Júda királyának tizedik esztendejében. Ez az esztendő Nebukadneccar tizennyolcadik esztendeje.||
19800||.Jer.32.2||Akkor már megszállta a babilóni király serege Jeruzsálemet, és Jeremiás próféta be volt zárva a börtön udvarába, amely Júda királyának palotájában volt.||
19801||.Jer.32.3||Mert Cidkijjá, Júda királya záratta be őt, és azt mondta: Miért prófétálsz így, és miért mondod: „Ezt mondta az ÚR: Íme, ezt a várost a babilóni király kezébe adom, és beveszi azt”?||
19802||.Jer.32.4||És Cidkijjá, Júda királya sem menekül meg a káldeusok kezéből, hanem bizonnyal a babilóni király kezébe adatik; személyesen beszél vele, és szemtől szemben fogja látni.||19871;10230;10231
19803||.Jer.32.5||És Babilónba viszi Cidkijját, és ott lesz mindaddig, amíg meg nem látogatom őt – ezt mondja az ÚR. Ha hadakoztok a káldeusok ellen, nem lesz jó dolgotok!||
19804||.Jer.32.6||Ekkor így szólt Jeremiás: Azt mondta nekem az ÚR:||
19805||.Jer.32.7||Íme, Hanamél, Sallumnak, nagybátyádnak a fia elmegy hozzád, és azt mondja: Vedd meg a mezőmet, amely Anátótban van, mert téged illet a megváltás joga, hogy megvedd.||
19806||.Jer.32.8||Eljött azért hozzám Hanamél, a nagybátyám fia, az ÚR beszéde szerint a börtön udvarához, és ezt mondta nekem: Kérlek, vedd meg a mezőmet, amely Anátótban, Benjámin földjén van, mert téged illet mint örököst, és tiéd a megváltás joga is, vedd meg hát magadnak! Akkor fölismertem, hogy az ÚR szava ez.||19014
19807||.Jer.32.9||Azért megvettem Hanaméltól, nagybátyám fiától a mezőt, amely Anátótban van, és kimértem neki a pénzt: tizenhét ezüstsékelt.||
19808||.Jer.32.10||És okmányba foglaltam, lepecsételtem, és tanúkat is állítottam, majd kimértem a pénzt mérlegen.||
19809||.Jer.32.11||Ezután kezembe vettem a vételről szóló okmányt, amely le volt pecsételve a törvényes rend szerint, és a pecsét nélküli levelet is.||
19810||.Jer.32.12||És odaadtam a vételről szóló okmányt Bárúknak, Nérijjá fiának, Mahszéjá unokájának, Hanamélnek, a nagybátyám fiának szeme láttára, és a tanúk szeme láttára, akik be voltak írva a vételről szóló okmányba; és mindazon júdaiak szeme láttára, akik a börtön udvarán ültek.||
19811||.Jer.32.13||És ezt parancsoltam a szemük előtt Bárúknak:||
19812||.Jer.32.14||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Fogd ezeket az okmányokat, a vételről szóló iratokat, a lepecsételtet és a pecsét nélkülit, és tedd cserépedénybe, hogy sok ideig elálljanak.||
19813||.Jer.32.15||Mert azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Fognak még házakat, mezőket és szőlőket venni e földön!||
19814||.Jer.32.16|Jeremiás tanácsért könyörög Istenhez|Majd e szavakkal könyörögtem az ÚRhoz, miután odaadtam a vételről szóló okmányt Bárúknak, Nérijjá fiának:||
19815||.Jer.32.17||Ó, URam, Istenem! Íme, te alkottad a mennyet és a földet nagy hatalmaddal és kinyújtott karoddal, és nincs előtted semmi lehetetlen!||
19816||.Jer.32.18||Irgalmasságot cselekszel ezerízig, de megfizetsz az atyák bűnéért a fiaikon őutánuk, te nagy Isten, te hatalmas, akinek neve Seregek URa!||2503
19817||.Jer.32.19||Nagyok a tanácsaid, és hatalmasak a cselekedeteid, szemed jól látja az emberek fiainak minden útját, és megfizetsz kinek-kinek útjai szerint és cselekedeteinek gyümölcse szerint.||18261;13706
19818||.Jer.32.20||Jeleket és csodákat tettél Egyiptom földjén, Izráel földjén és az emberek között egészen a mai napig, és olyan nevet szereztél magadnak, amely a mai napig megvan.||
19819||.Jer.32.21||Kihoztad népedet, Izráelt Egyiptom földjéről jelekkel és csodákkal, hatalmas kézzel és kinyújtott karral, nagy rettegés közepette.||8204
19820||.Jer.32.22||És nekik adtad e földet, amely felől megesküdtél atyáiknak, hogy tejjel és mézzel folyó földet adsz nekik.||
19821||.Jer.32.23||Ők bementek, és birtokba vették, mindazonáltal nem hallgattak szavadra, és nem jártak törvényeid szerint. Semmit sem tettek meg abból, amit parancsoltál nekik, hogy tegyenek meg, ezért zúdítottad rájuk e vészt.||
19822||.Jer.32.24||Íme, az ostromsáncok már a városig érnek, hogy bevegyék, és e város fegyver, éhínség és dögvész által a káldeusok kezébe adatik, akik megostromolják. Amit szóltál, meglett, íme, magad is látod.||5636;-5640;5660;-5664
19823||.Jer.32.25||És mégis azt mondtad nekem, ó, URam Istenem: Vedd meg magadnak a mezőt ezüstön, és legyenek tanúid felőle! Holott ez a város a káldeusok kezére jut.||19805
19824||.Jer.32.26|Isten válasza|Majd ezt mondta az ÚR Jeremiásnak:||
19825||.Jer.32.27||Íme, én, az ÚR, Istene vagyok minden testnek; vajon van-e, ami lehetetlen nekem?||4511
19826||.Jer.32.28||Azért így szól az ÚR: Íme, én e várost a káldeusok kezébe adom, és Nebukadneccar babilóni király kezébe, hogy bevegye.||
19827||.Jer.32.29||És bemennek a káldeusok e városba, akik ostromolják, és fölgyújtják e várost, fölégetik azokkal a házakkal együtt, amelyeknek tetején a Baalnak tömjéneztek, és idegen isteneknek áldoztak italáldozatot, hogy engem haragra ingereljenek.||10179
19828||.Jer.32.30||Mert Izráel fiai és Júda fiai ifjúságuktól fogva csak azt cselekedték, ami gonosz az én szememben, és Izráel fiai csak haragra gerjesztettek engem kezük cselekedeteivel – ezt mondja az ÚR.||
19829||.Jer.32.31||Mert csak bosszúságomra és haragomra volt ez a város, attól a naptól fogva, amelyen fölépítették, mindmáig, ezért el kell törölnöm színem elől||
19830||.Jer.32.32||Izráel fiainak és Júda fiainak minden bűnéért, amelyet azért cselekedtek, hogy fölháborítsanak engem ők maguk, királyaik, fejedelmeik, papjaik és prófétáik és Júda férfiai és Jeruzsálem polgárai.||
19831||.Jer.32.33||És háttal fordultak felém, nem arccal, holott tanítottam őket idejében; és noha tanítottam őket, nem voltak engedelmesek az intés befogadására.||19059;12010;12011
19832||.Jer.32.34||Sőt utálatosságaikat abba a házba helyezték, amelyet nevemről neveznek, hogy tisztátalanná tegyék.||10128
19833||.Jer.32.35||Magaslatokat emeltek a Baalnak a Ben-Hinnóm völgyében, hogy föláldozzák fiaikat és leányaikat a Moloknak, amit nem parancsoltam nekik, és még csak nem is gondoltam, hogy ilyen utálatosságot tesznek, és Júdát vétekbe viszik.||10177;15753;15754
19834||.Jer.32.36||Most azért azt mondja az ÚR, Izráel Istene e városnak, amely felől ti azt mondjátok, a babilóni király kezébe kerül fegyver, éhínség és dögvész miatt:||
19835||.Jer.32.37||Íme, összegyűjtöm őket mindazokból az országokból, ahová elűztem őket haragomban, fölgerjedésemben és nagy fölháborodásomban, és visszahozom őket e helyre, letelepítem őket, és biztonságban élnek.||
19836||.Jer.32.38||Népemmé lesznek, én pedig Istenük leszek.||19598
19837||.Jer.32.39||És egy szívet és egy utat adok nekik, hogy engem féljenek mindenkor, és jól legyen dolguk nekik és fiaiknak őutánuk.||20741;20946;20947
19838||.Jer.32.40||Örökkévaló szövetséget kötök velük, nem fordulok el tőlük, és jót teszek velük; az én félelmemet adom a szívükbe, hogy ne távozzanak el tőlem.||
19839||.Jer.32.41||És örvendezem, ha jót cselekedhetem velük, teljes szívemmel és teljes lelkemmel, és bizonyosan beültetem őket ebbe a földbe.||5674;22577
19840||.Jer.32.42||Mert így szól az ÚR: Amint ráhoztam e népre mindezt a nagy veszedelmet, úgy hozom rájuk mindazt a jót is, amit mondtam nekik.||
19841||.Jer.32.43||Mert vesznek még mezőt ebben az országban, amely felől azt mondjátok: Pusztaság ez, emberek és jószág nélkül, és a káldeusok kezébe kerül.||
19842||.Jer.32.44||Ezüstön vesznek mezőket, és okmányba foglalják, lepecsételik, és tanúkat állítanak Benjámin földjén, Jeruzsálem környékén és Júda városaiban, a hegyvidék, a síkság és a Délvidék városaiban, mert visszahozom őket a fogságból – ezt mondja az ÚR.||19712;22576;22577
19843||.Jer.33.1|Jeruzsálem és Júda sorsa jóra fordul|Másodszor is szólt az ÚR Jeremiáshoz, amikor ő még fogságban volt a börtön udvarában, e szavakkal:||19800
19844||.Jer.33.2||Azt mondja az ÚR, aki a földet alkotta, az ÚR, aki formálta és megerősítette; az ÚR az ő neve:||
19845||.Jer.33.3||Kiálts hozzám, és felelek, nagy dolgokat mondok neked és megfoghatatlanokat, amelyeket nem tudsz.||
19846||.Jer.33.4||Mert így szól az ÚR, Izráel Istene e város házairól és Júda királyának palotáiról, amelyeket leromboltak, hogy felhasználják az ostromsáncokkal és fegyverekkel szembeni védelemként,||
19847||.Jer.33.5||amikor elmentek, hogy megvívjanak a káldeusokkal, azoknak az embereknek a holttesteivel megtöltve azokat, akiket én haragomban és ítéletem hevében megöltem, mivelhogy elrejtettem arcomat a város elől sok gonoszságuk miatt:||
19848||.Jer.33.6||Íme, én hozok neki enyhülést és orvosságot, meggyógyítom őket, és megmutatom nekik a békesség és a hűség kincseit.||19979
19849||.Jer.33.7||Visszahozom Júdát és Izráelt a fogságból, és fölépítem őket olyanná, mint kezdetben voltak.||
19850||.Jer.33.8||Megtisztítom őket minden bűnüktől, amellyel vétkeztek ellenem, megbocsátom minden bűnüket, amellyel vétkeztek ellenem, és gonoszul föllázadtak ellenem.||17805;19792;21485;-21487
19851||.Jer.33.9||És ez a város hírnevet, örömöt, dicséretet és tisztességet szerez majd nekem a föld minden népe előtt, ha meghallják mindazt a jót, amelyet cselekszem velük, és félni és rettegni fognak mindazért a jóért és békességért, amelyet szerzek nekik!||19839
19852||.Jer.33.10||Azt mondja az ÚR: Hallatszani fog még e helyen, amelyről azt mondjátok: „Ember és jószág nélkül való pusztaság ez”, Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin, amelyek elpusztultak, ember, lakos és állat nélkül maradtak,||
19853||.Jer.33.11||a vigasság és az öröm hangja, a vőlegény és a menyasszony hangja és azoké, akik ezt mondják: Adjatok hálát a Seregek URának, mert jó az ÚR, mert kegyelme örökkévaló! Hálaáldozatot hoznak az ÚR házába, mert jóra fordítom az ország sorsát, mint amilyen kezdetben volt - ezt mondja az ÚR.||19220;22184;22185
19854||.Jer.33.12||Azt mondja a Seregek URa: Ezen a puszta helyen, amelyen nincs ember és jószág, és ennek minden városában pásztorok fognak még lakni, akik nyájaikat terelgetik.||
19855||.Jer.33.13||A hegyvidék, a síkság és a Délvidék városaiban, Benjámin földjén, Jeruzsálem környékén és Júda városaiban még juhnyájak fognak átmenni a számadó keze alatt – így szól az ÚR.||3602
19856||.Jer.33.14|Ígéret a dávidi királyságról és a lévita papságról|Íme, eljönnek a napok – ezt mondja az ÚR –, és megvalósítom az én jó szavamat, amelyet Izráel házának és Júda házának mondtam.||
19857||.Jer.33.15||Azokban a napokban és abban az időben igaz sarjadékot sarjasztok Dávidnak, aki jogot és igazságot szerez e földön.||
19858||.Jer.33.16||Azokban a napokban megszabadul Júda, és Jeruzsálem is biztonságban lakozik, és így hívják majd őt: Az ÚR a mi igazságunk!||19556;22987
19859||.Jer.33.17||Mert így szól az ÚR: Nem vész ki Dávid utóda, lesz, aki Izráel házának trónjára üljön.||
19860||.Jer.33.18||És a lévita papok utódai sem vesznek ki előlem, és lesznek, akik égőáldozatot áldoznak, ételáldozatot égetnek, és véresáldozatot készítenek minden napon.||
19861||.Jer.33.19||Majd ezt mondta az ÚR Jeremiásnak:||
19862||.Jer.33.20||Azt mondja az ÚR: Ha fel tudjátok bontani szövetségemet a nappallal és szövetségemet az éjszakával úgy, hogy ne legyen se nappal, se éjszaka a maga idejében,||
19863||.Jer.33.21||akkor bomlik föl az én szolgámmal, Dáviddal való szövetségem is úgy, hogy ne legyen fia, aki uralkodjék trónján; meg szolgáimmal, a lévita papokkal kötött szövetségem is.||8193;-8196
19864||.Jer.33.22||Ahogyan az ég serege meg nem számlálható, és a tenger homokja meg nem mérhető, úgy sokasítom meg az én szolgámnak, Dávidnak az utódait és a lévitákat, akik nekem szolgálnak.||365
19865||.Jer.33.23||Ezt mondta az ÚR Jeremiásnak:||
19866||.Jer.33.24||Nem veszed észre, mit mond ez a nép? Azt, hogy elvetette az ÚR azt a két nemzetséget, amelyet kiválasztott. Népemet úgy megvetik, hogy többé nem is nemzet az őelőttük.||
19867||.Jer.33.25||Azt mondja az ÚR: Ha már nem lesz szövetségem a nappallal és az éjszakával, és ha már nem én szabok törvényeket az égnek és a földnek,||
19868||.Jer.33.26||akkor vetem el Jákóbnak és szolgámnak, Dávidnak az utódját úgy, hogy az ő utódai közül senkit nem választok, aki uralkodna Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak utódain; mert visszahozom őket a fogságból, és megkegyelmezek nekik.||
19869||.Jer.34.1|Cidkijjá sorsa megpecsételődik|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiásnak mondott az ÚR, amikor Nebukadneccar babilóni király és egész serege meg a föld minden országa, amelyek hatalma alatt voltak, és a népek ostromolták Jeruzsálemet és minden városát. Ezt mondta:||10225
19870||.Jer.34.2||Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Menj el, és ezt mondd Cidkijjának, Júda királyának, így szólj neki: Azt mondja az ÚR: Íme, odaadom e várost a babilóni király kezébe, és ő lángba borítja.||
19871||.Jer.34.3||Te sem menekülsz meg a kezéből, hanem egészen biztosan elfognak, és a kezébe adnak. Szemtől szemben látod meg a babilóni királyt, személyesen beszél veled, és elmész Babilónba.||19802;19994;19995
19872||.Jer.34.4||Mindazonáltal halld meg az ÚR szavát, Cidkijjá, Júda királya! Azt mondja az ÚR rólad: Nem fegyver által halsz meg.||
19873||.Jer.34.5||Békességben halsz meg, és ahogyan tüzet gyújtottak atyáidnak, a korábbi királyoknak, akik előtted voltak, úgy gyújtanak majd neked is, és így siratnak téged: Jaj, uram! Én mondtam ezt – ezt mondja az ÚR.||11525
19874||.Jer.34.6||És Jeremiás próféta megmondta Cid kijjának, Júda királyának mindezeket a beszédeket Jeruzsálemben.||
19875||.Jer.34.7||A babilóni király serege pedig ostromolta Jeruzsálemet és Júda minden városát, amelyek megmaradtak, tudniillik Lákist és Azékát, mert Júda városai közül csak ezek maradtak meg mint megerősített városok.||10040;6067
19876||.Jer.34.8|A vezetők árulása Jeruzsálemben|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiásnak mondott az ÚR, miután Cidkijjá király szövetséget kötött az egész jeruzsálembeli néppel, és szabadságot hirdetett közöttük,||2079
19877||.Jer.34.9||hogy mindenki bocsássa szabadon héber szolgáját és szolgálóját, és senki közöttük ne tartsa szolgaságban júdabeli atyjafiát.||2079
19878||.Jer.34.10||Engedelmeskedtek is mindnyájan, a fejedelmek és az egész nép, akik szövetséget kötöttek, hogy mindenki felszabadítja szolgáját és szolgálóját, és senki nem tartja szolgaságban többé; engedelmeskedtek, és elbocsátották őket.||
19879||.Jer.34.11||De azután meggondolták magukat, és visszakényszerítették szolgáikat és szolgálóikat, akiket szabadon bocsátottak, és szolgákká és szolgálókká tették őket.||
19880||.Jer.34.12||És így szólt az ÚR szava Jeremiáshoz:||
19881||.Jer.34.13||Azt mondja az ÚR, Izráel Istene: Szövetséget kötöttem atyáitokkal azon a napon, amelyen kihoztam őket Egyiptom földjéről, a szolgaság házából, és azt mondtam:||
19882||.Jer.34.14||Mikor hét esztendő eltelik, mindenki bocsássa el héber atyjafiát, akit eladtak neked. Miután hat esztendeig szolgált téged, bocsásd őt szabadon! De atyáitok nem hallgattak rám, fülüket sem fordították felém.||2079
19883||.Jer.34.15||De ti ma megtértetek, és igazat cselekedtetek énelőttem azzal, hogy mindenki felszabadítást hirdetett atyjafiának, és szövetséget kötöttetek előttem abban a házban, amelyet nevemről neveznek.||
19884||.Jer.34.16||De azután megváltoztatok, és megint beszennyeztétek nevemet, mert mindenki visszakényszerítette szolgáját és szolgálóját, akiket jó szívvel szabadon bocsátott, és leigáztátok őket, hogy szolgáitok és szolgálóitok legyenek.||
19885||.Jer.34.17||Azért így szól az ÚR: Nem hallgattatok rám, hogy felszabadítást hirdessen mindenki atyjafiának, ember a felebarátjának. Íme, most én hirdetek nektek felszabadítást – ezt mondja az ÚR – a fegyverre, a dögvészre és az éhínségre és elrettentésül a föld minden országának.||5675
19886||.Jer.34.18||Azokat a férfiakat pedig, akik megszegték szövetségemet, és nem teljesítették a szövetség pontjait, amelyet színem előtt kötöttek, olyanná teszem, mint a borjú, amelyet kettévágtak, és átmentek a részei között,||
19887||.Jer.34.19||Júda és Jeruzsálem fejedelmeit, az udvari szolgákat, a papokat és a föld minden népét, akik átmentek a borjú részei között,||
19888||.Jer.34.20||odaadom ellenségeik kezébe és a lelküket keresők kezébe, holttestük pedig az égi madaraknak és a föld vadjainak eledelévé lesz.||19219;19407
19889||.Jer.34.21||Cidkijját, Júda királyát és fejedelmeit is ellenségeik kezébe adom, a lelküket keresők kezébe és a babilóni király seregének kezébe, amely most elvonult innen.||19996;19946
19890||.Jer.34.22||Íme, parancsolok – ezt mondja az ÚR –, és visszahozom őket e városra, megostromolják, beveszik és lángba borítják. Pusztává és lakatlanná teszem Júda városait.||10233;10234
19891||.Jer.35.1|A rékábiak példaadó engedelmessége|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiásnak mondott az ÚR, Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának idejében:||10201
19892||.Jer.35.2||Menj el a rékábiak háznépéhez, beszélj velük; vidd be őket az ÚR házába, a kamrák egyikébe, és adj nekik bort inni!||9810
19893||.Jer.35.3||Magam mellé vettem hát Jaazanját, Jirmejá fiát, Habaccinjá unokáját, a testvéreit és minden fiát meg a rékábiak egész háza népét.||
19894||.Jer.35.4||Bevittem őket az ÚR házába, Hánán fiainak a kamrájába, aki Jigdaljának, az Isten emberének volt a fia. Ez a fejedelmek kamrája mellett volt, Maaszéjának, Sallum fiának a kamrája fölött, aki ajtóőr volt.||
19895||.Jer.35.5||És a rékábiak háznépének fiai elé borral telt kancsókat és poharakat tettem, és azt mondtam nekik: Igyatok bort!||
19896||.Jer.35.6||Ők azonban így feleltek: Nem iszunk bort, mert Jónádáb, Rékáb fia, a mi atyánk azt parancsolta nekünk: Ne igyatok bort soha, se ti, se fiaitok!||9810
19897||.Jer.35.7||Házat se építsetek, gabonát se vessetek, szőlőt se ültessetek, ne tartsatok semmit; hanem sátrakban lakjatok egész életetekben, hogy hosszú ideig éljetek e föld színén, amelyen jövevények vagytok.||
19898||.Jer.35.8||Mi pedig hallgattunk Jónádábnak, Rékáb fiának, a mi atyánknak szavára, mindarra, amit parancsolt nekünk, hogy egész életünkben ne igyunk bort, sem mi, sem feleségeink, sem fiaink, sem leányaink,||
19899||.Jer.35.9||és házakat se építsünk, hogy azokban lakjunk, se szőlőnk, se mezőnk, se vetésünk ne legyen,||
19900||.Jer.35.10||hanem sátrakban lakjunk. Hallgattunk erre, és aszerint cselekedtünk, amint Jónádáb, a mi atyánk parancsolta nekünk.||
19901||.Jer.35.11||De amikor felvonult Nebukadneccar babilóni király az ország ellen, akkor azt mondtuk: Gyertek, menjünk be Jeruzsálembe a káldeai sereg elől és az arám sereg elől! És ezért lakunk Jeruzsálemben.||
19902||.Jer.35.12||Majd ezt mondta Jeremiásnak az ÚR:||
19903||.Jer.35.13||Így szól a Seregek URa, Izráel Istene: Menj el, mondd meg Júda férfiainak és Jeruzsálem lakóinak: Miért nem veszitek magatokra az intést, és hallgattok az én beszédeimre? – azt mondja az ÚR.||
19904||.Jer.35.14||Jónádábnak, Rékáb fiának teljesítették az intéseit, aki azt parancsolta fiainak, hogy ne igyanak bort. Nem is ittak bort mind ez ideig, mert hallgattak atyjuk parancsára. Én is szóltam nektek, idejében szóltam, de nem engedelmeskedtetek nekem.||19300
19905||.Jer.35.15||Elküldtem hozzátok mind a szolgáimat, a prófétákat, idejében küldtem őket, akik ezt mondták: Térjen meg mindenki gonosz útjáról, jobbítsátok meg cselekedeteiteket, és ne járjatok idegen istenek után, hogy nekik szolgáljatok! Akkor azon a földön lakhattok, amelyet nektek és atyáitoknak adtam. De nem fordítottátok felém fületeket, és nem hallgattatok rám.||19606
19906||.Jer.35.16||Jónádábnak, Rékáb fiának fiai teljesítették atyjuk parancsát, amelyet parancsolt nekik, ez a nép azonban nem hallgatott rám.||
19907||.Jer.35.17||Azért így szól az ÚR, a Seregek Istene, Izráel Istene: Íme, rábocsátom Júdára és Jeruzsálem minden lakójára mindazt a veszedelmet, amelyről szóltam nekik, mivel szóltam nekik, de nem hallgattak rá, kiáltottam nekik, de nem feleltek.||19384;19388
19908||.Jer.35.18||A rékábiak háza népének pedig ezt mondta Jeremiás: Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Mivel hallgattatok Jónádábnak, atyátoknak a parancsára, és megtartottátok minden parancsát, és úgy cselekedtetek, ahogy meghagyta nektek,||
19909||.Jer.35.19||azért ezt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Nem fogyatkozik el Jónádábnak, a Rékáb fiának a maradéka, előttem állnak mindenkor.||
19910||.Jer.36.1|Jeremiás leíratja jövendöléseit|Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának a negyedik esztendejében így szólt az ÚR Jeremiáshoz, és ezt mondta:||10201
19911||.Jer.36.2||Végy elő egy irattekercset, és írd föl rá mindazokat a szavakat, amelyeket én mondtam neked Izráelről, Júdáról és minden nemzetről attól a naptól fogva, amelyen szólni kezdtem hozzád, Jósiás ideje óta mind e mai napig.||19015
19912||.Jer.36.3||Hátha meghallja Júda háza, hogy milyen veszedelmet szándékozom neki szerezni, és megtér mindenki a gonosz útjáról, én pedig megbocsátom bűnüket és vétküket.||
19913||.Jer.36.4|Bárúk felolvassa a jövendölést a templomban|Ekkor előhívta Jeremiás Bárúkot, Nérijjá fiát, Bárúk pedig leírta Jeremiás diktálása után az irattekercsre mindazokat a szavakat, amelyeket az ÚR mondott neki.||
19914||.Jer.36.5||És ezt parancsolta Jeremiás Bárúknak: Én fogoly vagyok, nem mehetek be az ÚR házába.||
19915||.Jer.36.6||Azért te menj be, és az ÚR házában, a böjti napon olvasd föl az ÚR szavait a nép füle hallatára az irattekercsről, amelyet diktálásom után írtál. Olvasd föl egész Júda előtt, akik eljöttek városaikból!||
19916||.Jer.36.7||Hátha az ÚR elé száll könyörgésük, és mindenki megtér gonosz útjáról, mert nagy az ÚR haragja és fölháborodása, amellyel szólt az ÚR e nép ellen.||
19917||.Jer.36.8||Bárúk pedig, Nérijjá fia, teljesen úgy cselekedett, ahogyan Jeremiás próféta megparancsolta neki: fölolvasta az irattekercsről az ÚR szavát az ÚR házában.||
19918||.Jer.36.9||Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának az ötödik esztendejében, a kilencedik hónapban böjtre hívták föl az ÚR elé egész Jeruzsálem népét meg az egész népet, amely Júda városaiból jött föl Jeruzsálembe.||
19919||.Jer.36.10||Akkor fölolvasta Bárúk az irattekercsről Jeremiás beszédeit az ÚR házában, Gemarjának, Sáfán kancellár fiának a kamrájában, a fölső udvarban, az ÚR háza új kapujának bejáratánál az egész nép füle hallatára.||19649
19920||.Jer.36.11||Amikor meghallgatta Míkájehú, Gemarjá fia, Sáfán unokája az ÚR minden beszédét az irattekercsből,||
19921||.Jer.36.12||lement a király palotájába, a kancellár szobájába, és íme, ott ült az összes főember: Elisámá, a kancellár, Delájá, Semajá fia, Elnátán, Akbór fia, Gemarjá, Sáfán fia és Cidkijjá, Hananjá fia meg a többi főember is.||
19922||.Jer.36.13||Míkájehú elmondta nekik mindazokat, amiket hallott, amikor Bárúk fölolvasta az irattekercset a nép füle hallatára.||
19923||.Jer.36.14||Azért elküldték a főemberek Bárúkhoz Jehúdit, aki Netanjá fia volt, aki Selemjá fia volt, aki pedig Kúsi fia volt, és ő ezt mondta: Vedd a kezedbe az irattekercset, amelyet fölolvastál a nép füle hallatára, és jöjj! És kezébe vette Bárúk, Nérijjá fia az irattekercset, és elment hozzájuk.||
19924||.Jer.36.15||Akkor ezt mondták neki: Ülj le, és olvasd föl a fülünk hallatára! Bárúk tehát fölolvasta azt a fülük hallatára.||
19925||.Jer.36.16||Amikor meghallották mindezeket a szavakat, megrettenve tekintettek egymásra, és azt mondták Bárúknak: Bizony jelentenünk kell mindezeket a beszédeket a királynak!||
19926||.Jer.36.17||Majd megkérdezték Bárúkot: Mondd el nekünk, hogyan is írtad le mindezeket a szájából elhangzó szavakat!||
19927||.Jer.36.18||Bárúk ezt mondta nekik: Ő diktálta nekem mindezeket a szavakat, én pedig leírtam erre az irattekercsre tintával.||
19928||.Jer.36.19||Ekkor a főemberek azt mondták Bárúknak: Menj, rejtőzz el, te is, és Jeremiás is, és ne tudja senki, hogy hol vagytok.||
19929||.Jer.36.20|A király elégeti a tekercset|És elmentek a királyhoz az udvarba, miután eltették az irattekercset Elisámá kancellár szobájába, és elmondták mindezeket a király füle hallatára.||
19930||.Jer.36.21||Akkor elküldte a király Jehúdit, hogy hozza el az irattekercset; ő el is hozta Elisámá kancellár szobájából, és fölolvasta Jehúdi a király füle hallatára és azoknak a főembereknek a füle hallatára, akik a király előtt álltak.||
19931||.Jer.36.22||A király pedig akkor a téli palotában ült a kilencedik hónapban, és tűz égett előtte a kandallóban.||
19932||.Jer.36.23||Amikor Jehúdi három vagy négy hasábot elolvasott, levágta azt a kancellár késével, és a kandallóban lévő tűzbe hajította, míg csak az egész irattekercs el nem égett a kandallóban lévő tűzben.||
19933||.Jer.36.24||Nem rettentek meg, és ruhájukat sem szaggatták meg, sem a király, sem a szolgái, akik hallották mindezeket a beszédeket.||
19934||.Jer.36.25||Bár Elnátán, Delájá és Gemarjá kérték a királyt, hogy ne égesse el az irattekercset, ő mégsem hallgatott rájuk.||
19935||.Jer.36.26||Hanem meghagyta a király Jerahmeél királyfinak, Szerájának, Azriél fiának és Selemjának, Abdeél fiának, hogy fogják el Bárúkot, az írástudót és Jeremiás prófétát; de az ÚR elrejtette őket.||19928;19032
19936||.Jer.36.27|Jeremiás újból lediktálja beszédeit|Majd azt mondta az ÚR Jeremiásnak, miután a király elégette az irattekercset és a beszédeket, amelyeket Bárúk Jeremiás diktálása után írt le:||
19937||.Jer.36.28||Térj vissza, végy magadhoz egy másik irattekercset, és írd rá az előbbi szavakat mind, amelyek az előző irattekercsen voltak, és amelyet Jójákim, Júda királya elégetett.||
19938||.Jer.36.29||És ezt mondd Jójákimnak, Júda királyának: Azt mondja az ÚR: Elégetted az irattekercset, és azt mondtad: Miért írtál rá ilyen szavakat, hogy bizonyosan eljön a babilóni király, és elveszíti ezt az országot, és kipusztít belőle embert és állatot?||
19939||.Jer.36.30||Azért így szól az ÚR Jójákim, Júda királya felől: Nem lesz utóda, aki Dávid trónjára üljön, és holttestét kidobják a nappali hőségre és az éjszakai fagyra.||19540
19940||.Jer.36.31||Megbüntetem őt, utódját és szolgáit bűneikért, és rájuk bocsátom meg a jeruzsálemi polgárokra és Júda férfiaira mindazt a veszedelmet, amelyről szóltam nekik, de nem hallgattak meg.||
19941||.Jer.36.32||Jeremiás azért másik irattekercset vett, és Bárúknak, az írástudó Nérijjá fiának adta, aki fölírta arra Jeremiás diktálása után annak az irattekercsnek minden szavát, amelyet Jójákim, Júda királya tűzben égetett el. Sőt még sok más hasonló beszédet is csatoltak hozzá.||
19942||.Jer.37.1|Jeremiás válasza a király követeinek|Konjáhú, Jójákim fia helyett Cidkijjá király, Jósiás fia uralkodott, akit Nebukadneccar babilóni király tett királlyá Júda földjén.||10221
19943||.Jer.37.2||De nem hallgatott sem ő, sem szolgái, sem az ország népe az ÚR szavára, amelyet Jeremiás próféta által szólt.||
19944||.Jer.37.3||Elküldte Cidkijjá király Júkalt, Selemjá fiát és Cefanjá papot, Maaszéjá fiát Jeremiás prófétához, és azt mondta: Kérlek, könyörögj értünk az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz!||
19945||.Jer.37.4||Jeremiás pedig szabadon járt-kelt a nép között, mert még nem vetették börtönbe.||
19946||.Jer.37.5||Akkor vonult ki a fáraó serege Egyiptomból. Amikor a káldeusok, akik megszállták Jeruzsálemet, meghallották ennek hírét, elmentek Jeruzsálem alól.||
19947||.Jer.37.6||Ezt mondta az ÚR Jeremiás prófétának:||
19948||.Jer.37.7||Így szól az ÚR, Izráel Istene: Ezt mondjátok Júda királyának, aki hozzám küldött benneteket, hogy megkérdezzetek engem: Íme, a fáraó serege, amely fölvonult segítségetekre, visszatér országába, Egyiptomba.||20504
19949||.Jer.37.8||A káldeusok pedig újra ostromolni fogják e várost, és beveszik azt és fölégetik.||
19950||.Jer.37.9||Azt mondja az ÚR: Ne csapjátok be magatokat e szavakkal: „Bizonyosan elvonulnak tőlünk a káldeusok”, mert nem vonulnak el!||
19951||.Jer.37.10||Mert ha megvernétek is a káldeusok egész seregét, akik ostromolnak titeket, és közülük csak néhány sebesült maradna, mind fölkelnének sátrukból, és lángba borítanák e várost.||
19952||.Jer.37.11|Jeremiást fogságba vetik|Amikor elvonult a káldeusok serege Jeruzsálem alól a fáraó serege miatt,||19946;20907
19953||.Jer.37.12||Jeremiás is kifelé indult Jeruzsálemből, hogy Benjámin földjére menjen, hogy megkapja osztályrészét népe között.||
19954||.Jer.37.13||Amikor pedig a Benjámin kapujához ért, ott volt az őrök parancsnoka, akinek a neve Jirijjá volt, Selemjá fia, Hananjá unokája, és elfogta Jeremiás prófétát, és azt mondta: Te a káldeusokhoz szöksz!||
19955||.Jer.37.14||Jeremiás erre azt mondta: Hazugság! Nem szököm át a káldeusokhoz! De nem hallgatott rá Jirijjá, hanem megragadta Jeremiást, és a fejedelmekhez vitte őt.||
19956||.Jer.37.15||A fejedelmek pedig megharagudtak Jeremiásra, megverették őt, és fogházba vetették Jónátán kancellár házában; mert azt rendelték fogháznak.||
19957||.Jer.37.16||Így jutott Jeremiás a tömlöcbe, a cellájába, és sok ideig maradt ott Jeremiás.||
19958||.Jer.37.17|A király megmenti a prófétát|Majd Cidkijjá király érte küldött, és előhozatta őt, és a palotájában titokban azt kérdezte a király: Van-e kijelentésed az ÚRtól? Akkor azt mondta Jeremiás: Van! És azt is mondta: A babilóni király kezébe adnak.||
19959||.Jer.37.18||Azután azt mondta Jeremiás Cidkijjá királynak: Mit vétettem ellened, a te szolgáid ellen és e nép ellen, hogy fogházba vetettetek engem?||
19960||.Jer.37.19||És hol vannak a ti prófétáitok, akik azt prófétálták nektek: „Nem vonul föl a babilóni király ellenetek és e föld ellen”?!||19686;-19689
19961||.Jer.37.20||Most azért, uram, király, hallgass meg, és jusson eléd könyörgésem! Ne küldj vissza Jónátán kancellár házába, hogy ott kelljen meghalnom!||
19962||.Jer.37.21||Cidkijjá király azért azt parancsolta, hogy Jeremiást a börtön udvarában őrizzék, és adjanak neki naponként egy-egy darab kenyeret a pékek utcájából, amíg el nem fogy minden kenyér a városból. Jeremiás tehát ott maradt a börtön udvarán.||19800
19963||.Jer.38.1|Jeremiás a ciszternában|Meghallotta Sefatjá, Mattán fia és Gedaljá, Pashúr fia és Júkal, Selemjá fia és Pashúr, Malkijjá fia is azokat a szavakat, amelyeket Jeremiás mondott az egész népnek:||
19964||.Jer.38.2||Azt mondja az ÚR: Aki ebben a városban marad, meghal fegyver, éhínség és dögvész miatt; aki viszont kimegy a káldeusokhoz, életben marad, életét ajándékul kapja, és élni fog.||19516
19965||.Jer.38.3||Így szól az ÚR: Bizonyosan a babilóni király seregének kezébe kerül ez a város, aki beveszi azt.||
19966||.Jer.38.4||Erre azt mondták a fejedelmek a királynak: Meg kell ölni ezt az embert, mert erőtlenné teszi a harcosok kezét, akik megmaradtak a városban, és az egész nép kezét, mivel efféle szavakat szól nekik. Mert ez az ember nem a nép megmaradására törekszik, hanem vesztére.||
19967||.Jer.38.5||És Cidkijjá király így felelt: Íme, kezetekben van, hiszen a király semmit sem tehet ellenetekre.||
19968||.Jer.38.6||Ekkor fogták Jeremiást, hogy bevessék Malkijjá királyfi vermébe, amely a börtön udvarán volt; és köteleken lebocsátották Jeremiást, és mivel a veremben nem víz volt, hanem csak sár, belemerült Jeremiás a sárba.||
19969||.Jer.38.7|Ebed-Melek kiszabadítja Jeremiást|És meghallotta a kúsita Ebed-Melek, aki udvari szolga volt a király palotájában, hogy Jeremiást a verembe vetették; a király akkor éppen a Benjámin-kapuban volt.||
19970||.Jer.38.8||Kiment azért Ebed-Melek a király palotájából, és ezt mondta a királynak:||
19971||.Jer.38.9||Uram, király! Gonoszul cselekedtek azok az emberek, amikor így tettek Jeremiás prófétával, és a verembe vetették; mert ott éhen hal, mert nem lesz ezután semmi kenyér e városban.||
19972||.Jer.38.10||Parancsot adott azért a király a kúsita Ebed-Meleknek, és azt mondta: Vigyél magaddal innen harminc embert, és húzd föl Jeremiás prófétát a veremből, mielőtt meghalna.||
19973||.Jer.38.11||Magához vett tehát Ebed-Melek harminc embert, és bement a király palotájába, a kincstár alatti terembe, és hozott onnan elnyűtt ruhadarabokat és szakadozott posztókat, és leengedte azokat Jeremiásnak köteleken a verembe.||
19974||.Jer.38.12||És azt mondta a kúsita Ebed-Melek Jeremiásnak: Tedd ezeket a régi és szakadozott ruhadarabokat a hónod alatt a kötelek alá! És Jeremiás úgy cselekedett.||
19975||.Jer.38.13||Kihúzták tehát Jeremiást a köteleken, és fölhozták őt a veremből; ezután Jeremiás a börtön udvarában lakott.||
19976||.Jer.38.14|A király titkos tárgyalása a prófétával|Azután elküldött Cidkijjá király, és magához hozatta Jeremiás prófétát az ÚR házában lévő harmadik bejáratig, és azt mondta a király Jeremiásnak: Kérdezek tőled valamit, de ne titkolj el semmit előlem!||
19977||.Jer.38.15||Jeremiás azt mondta Cidkijjának: Ha kijelentést közlök veled, te biztosan megöletsz engem. Ha pedig tanácsot adok, nem hallgatsz rám.||
19978||.Jer.38.16||Ekkor titkon megesküdött Jeremiásnak Cidkijjá király e szavakkal: Él az ÚR, aki lelket alkotott nekünk, hogy nem öletlek meg, és nem adlak azoknak az embereknek a kezébe, akik lelkedet keresik!||4216
19979||.Jer.38.17||Akkor ezt mondta Jeremiás Cidkijjának: Azt mondja az ÚR, a Seregek Istene, Izráel Istene: Ha kimész a babilóni király fejedelmeihez, életben marad a lelked, és nem ég el tűzben e város, hanem életben maradsz te és a házad népe.||
19980||.Jer.38.18||Ha pedig nem mész ki a babilóni király fejedelmeihez, akkor ez a város a káldeusok kezébe adatik, fölégetik, és te sem menekülhetsz meg a kezükből.||
19981||.Jer.38.19||Erre azt mondta Cidkijjá király Jeremiásnak: Félek a júdabeliektől, akik átszöktek a káldeusokhoz; hátha kezükbe adnak engem, és ők csúfot űznek belőlem!||
19982||.Jer.38.20||Azt mondta Jeremiás: Nem adnak! Hallgass az ÚR szavára, amelyet én mondok neked, akkor jó dolgod lesz, és élni fog a lelked!||
19983||.Jer.38.21||Ha pedig nem akarsz kimenni, az történik majd, amit megjelentett nekem az ÚR:||
19984||.Jer.38.22||Íme, kivisznek minden asszonyt, aki itt maradt Júda királyának palotájában, a babilóni király fejedelmeihez, és ezt mondják majd azok az asszonyok: Jóakaróid megcsaltak téged, és erőt vettek rajtad; s amikor lábad a sárba ragadt, ők visszafordultak.||
19985||.Jer.38.23||És feleségeidet és gyermekeidet mind kiviszik a káldeusoknak, és te sem menekülsz meg a kezükből, hanem elfognak, és a babilóni király kezébe adnak. Ezt a várost pedig fölégetik.||
19986||.Jer.38.24||Cidkijjá erre azt mondta Jeremiásnak: Senki se tudjon e dolgokról, akkor nem halsz meg!||
19987||.Jer.38.25||Ha meghallják a fejedelmek, hogy beszéltem veled, és hozzád mennek, és azt mondják neked: „Mondd meg nekünk, miről beszéltél a királlyal, ne titkold el előlünk, akkor nem ölünk meg téged! Mit mondott neked a király?”,||
19988||.Jer.38.26||akkor azt mondd nekik: Alázatosan könyörögtem a királyhoz, hogy ne vitessen vissza Jónátán házába, mert ott meghalnék.||19956;19961
19989||.Jer.38.27||A fejedelmek pedig mind elmentek Jeremiáshoz, és megkérdezték őt. És pont úgy felelt nekik, ahogyan a király parancsolta. Azok pedig többet nem szólva eltávoztak tőle, mert nem tudták meg azt, amiről Jeremiás beszélt a királlyal.||
19990||.Jer.38.28||Jeremiás pedig ott maradt a börtön udvarában mindaddig a napig, amelyen bevették Jeruzsálemet. Ott volt, amikor bevették Jeruzsálemet.||
19991||.Jer.39.1|Jeruzsálemet elfoglalják a káldeusok|Cidkijjának, Júda királyának a kilencedik esztendejében, a tizedik hónapban fölvonult Nebukadneccar babilóni király és egész serege Jeruzsálem ellen, és megszállták.||20347;10225
19992||.Jer.39.2||Cidkijjá tizenegyedik esztendejében, a negyedik hónapban, a hónap kilencedik napján törtek be a városba.||
19993||.Jer.39.3||Bevonultak a babilóni király fejedelmei mind, és leültek a középső kapuban: Nérgal-Szárecer, Szamgar-Nebú, Szár-Szekím udvarnagy; Nérgal-Szárecer főmágus és a babilóni király összes többi fejedelme.||
19994||.Jer.39.4||Amikor meglátta őket Cidkijjá, Júda királya és az összes harcos, megfutamodtak. Éjjel kimentek a városból a király kertje felé vivő úton, a két kőfal közötti kapun, és elvonultak a puszta irányába.||10228;-10231
19995||.Jer.39.5||De üldözőbe vette őket a káldeus sereg, és utolérték Cidkijját Jerikó pusztájában. Elfogták és Nebukadneccar babilóni királyhoz vitték Riblába, Hamát földjére, hogy ítéletet tartson fölötte.||19802;19871
19996||.Jer.39.6||A babilóni király pedig megölette Cidkijjá fiait Riblában az ő szeme láttára, és megölette a babilóni király Júda minden nemesét is.||
19997||.Jer.39.7||Cidkijját megvakíttatta és vasra verette, hogy Babilónba vigye.||7447
19998||.Jer.39.8||A király palotáját pedig és a nép házait is fölgyújtották a káldeusok, és lerontották Jeruzsálem kőfalait.||
19999||.Jer.39.9||A városban maradt népet, a szökevényeket, akik hozzá szöktek, a nép többi részével együtt, akik még megmaradtak, fogságba vitte Nebuzaradán, a testőrök parancsnoka Babilónba.||22872
20000||.Jer.39.10||A nép szegényeit pedig, akiknek semmijük sem volt, Nebuzaradán testőrparancsnok ott hagyta Júda földjén, és szőlőket meg szántóföldeket adott nekik azon a napon.||
20001||.Jer.39.11|Jeremiás sorsa|Jeremiásra nézve pedig ezt a parancsot adta Nebukadneccar király Nebuzaradánnak, a testőrök parancsnokának:||19393
20002||.Jer.39.12||Vedd őt magad mellé, viselj gondot rá, és semmi bajt ne okozz neki, hanem úgy cselekedj vele, amint ő akarja.||20012;20013
20003||.Jer.39.13||Intézkedett tehát Nebuzaradán testőrparancsnok, Nebusazbán udvarnagy, Nérgal-Szárecer főmágus és a babilóni király több főembere.||
20004||.Jer.39.14||Elküldtek tehát, elhozatták Jeremiást a börtön udvarából és rábízták Gedaljára, Ahikám fiára, Sáfán unokájára, hogy vigye őt haza, és maradjon a nép között.||
20005||.Jer.39.15|Jövendölés Ebed-Meleknek|Az ÚR pedig azt mondta Jeremiásnak, amikor ő még fogoly volt a börtön udvarában:||
20006||.Jer.39.16||Menj el, és ezt mondd a kúsita Ebed-Meleknek: Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, én beteljesítem beszédeimet e város kárára és nem javára, és azon a napon mindez szemed előtt lesz.||19969;-19975
20007||.Jer.39.17||Téged azonban megszabadítalak azon a napon – ezt mondja az ÚR –, és nem adnak azoknak az embereknek a kezébe, akiktől félsz!||
20008||.Jer.39.18||Egészen biztos, hogy megszabadítalak téged, nem esel el fegyvertől, és lelkedet ajándékul kapod, mert bíztál bennem – ezt mondja az ÚR.||
20009||.Jer.40.1|Jeremiás Gedaljá helytartónál|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR mondott Jeremiásnak, miután Nebuzaradán testőrparancsnok elbocsátotta őt Rámából, mert őt is elfogták, és láncra verték az összes jeruzsálemi és júdai fogollyal együtt, akiket Babilónba vittek.||
20010||.Jer.40.2||A testőrparancsnok elvitte Jeremiást, és azt mondta neki: Az ÚR, a te Istened rendelte ezt a veszedelmet e hely ellen.||
20011||.Jer.40.3||Véghezvitte és megcselekedte az ÚR, ahogy megmondta. Mert vétkeztetek az ÚR ellen, és nem hallgattatok a szavára, azért teljesedett be rajtatok ez a dolog.||
20012||.Jer.40.4||Most azért én ma megszabadítalak a lánctól, amely a kezeden van. Ha úgy tetszik neked, hogy Babilónba jöjj velem, akkor jöjj, nekem pedig gondom lesz rád. Ha pedig nem tetszik neked, hogy velem jöjj Babilónba, maradj itt! Íme, előtted van az egész föld, oda menj, ahová jónak és helyesnek látod!||20001;20002
20013||.Jer.40.5||De később már nem lehet visszatérni. Vagy menj vissza Gedaljához, Ahikám fiához, Sáfán unokájához, akit a babilóni király tiszttartóvá tett Júda városaiban, és lakj vele a nép között, vagy menj akárhová, ahová neked tetszik. A testőrparancsnok ételt és ajándékot adott neki, és elbocsátotta őt.||
20014||.Jer.40.6||Jeremiás pedig elment Gedaljához, Ahikám fiához Micpába, és ott lakott vele a nép között, akik megmaradtak az országban.||6314;6319
20015||.Jer.40.7|Gedaljá összegyűjti a júdaiakat|Amikor meghallották a seregek vezérei, akik a síkságon voltak, ők és embereik, hogy a babilóni király Gedalját, Ahikám fiát tette tiszttartóvá az országban, és rábízta a férfiakat és az asszonyokat, a kisdedeket és a föld szegényeit azok közül, akiket nem vittek el Babilónba,||
20016||.Jer.40.8||elmentek Gedaljához Micpába, tudniillik Jismáél, Netanjá fia, Jóhánán és Jónátán, Káréah fiai, Szerájá, Tanhumet fia, a netófái Éfaj fiai és Jaazanjá, Maakáti fia embereikkel együtt.||
20017||.Jer.40.9||Gedaljá, Ahikám fia, Sáfán unokája pedig megesküdött nekik és embereiknek, és ezt mondta: Ne féljetek a káldeusoknak szolgálni, hanem lakjatok az országban, és szolgáljatok a babilóni királynak, és jó dolgotok lesz!||
20018||.Jer.40.10||És én, íme, Micpában lakom, hogy szolgálatukra álljak a káldeusoknak, akik eljönnek hozzánk. Ti pedig gyűjtsetek be bort, gyümölcsöt és olajat is, és tegyétek el edényeitekbe! Lakjatok azokban a városokban, amelyeket birtokba vehettek.||
20019||.Jer.40.11||Meghallották mindazok a júdabeliek is, akik a móábiaknál, az ammóniaknál, az edómiaknál és a többi tartományban voltak, hogy a babilóni király maradékot hagyott Júdának, és hogy Gedalját, Ahikám fiát, Sáfán unokáját tette tiszttartóvá fölöttük.||20069
20020||.Jer.40.12||Ezért minden júdabeli hazajött mindenhonnan, ahová elűzték őket. Eljöttek Júda földjére Gedaljához Micpába, és bort meg igen sok gyümölcsöt hordtak össze.||
20021||.Jer.40.13||Jóhánán, Káréah fia és a seregek vezetői, akik a síkságon voltak, szintén elmentek Gedaljához Micpába.||
20022||.Jer.40.14||Azt mondták neki: Nem tudod, hogy Baalisz ammóni király elküldte Jismáélt, Netanjá fiát, hogy megöljön téged? De Gedaljá, Ahikám fia nem hitt nekik.||20019;20026;20034
20023||.Jer.40.15||Jóhánán, Káréah fia pedig titkon ezt mondta Gedaljának Micpában: Elmegyek, és megölöm Jismáélt, Netanjá fiát úgy, hogy senki se tudja. Miért oltaná ki a te életedet? Hiszen akkor a júdabeliek, akik tehozzád gyülekeztek, mind szétoszlanának, és Júdának még a maradéka is elveszne.||
20024||.Jer.40.16||És azt mondta Gedaljá, Ahikám fia Jóhánánnak, Káréah fiának: Ne cselekedd meg ezt a dolgot, mert te hazugságot szólsz Jismáélről!||
20025||.Jer.41.1|Jismáél megöli a helytartót és híveit|A hetedik hónapban csakugyan eljött Jismáél, Netanjá fia, Elisámá unokája, aki királyi nemből és a király főemberei közül való volt, és vele együtt tíz férfiú Gedaljához, Ahikám fiához Micpába, és együtt étkeztek Micpában.||10249
20026||.Jer.41.2||És fölkelt Jismáél, Netanjá fia és a tíz férfi, akik vele voltak, és megölték Gedalját, Ahikám fiát, Sáfán unokáját karddal; így ölték meg azt, akit a babilóni király tiszttartóvá tett az országban.||
20027||.Jer.41.3||Megölette Jismáél azokat a júdabelieket is, akik Gedaljával voltak Micpában, és a káldeusokat is, akiket ott találtak, meg a harcosokat.||
20028||.Jer.41.4||Másnap, Gedaljá megölése után, amikor még senki sem tudott a dologról,||
20029||.Jer.41.5||férfiak jöttek Sikemből, Silóból és Samariából: nyolcvan férfiú levágott szakállal, megszaggatott ruhában és megvagdalt testtel. Kezükben ételáldozat és tömjén volt, hogy az ÚR házába vigyék.||
20030||.Jer.41.6||Jismáél, Netanjá fia kiment eléjük Micpából, és menet közben egyre csak sírt. Amikor eléjük ért, azt mondta nekik: Gyertek el Gedaljához, Ahikám fiához!||
20031||.Jer.41.7||De amikor a város közepére értek, megölte és a verembe vetette őket Jismáél, Netanjá fia és azok a férfiak, akik vele voltak.||
20032||.Jer.41.8||De akadt közöttük tíz ember, akik ezt mondták Jismáélnak: Ne ölj meg minket, mert kincsünk van a mezőn, búza és árpa, olaj és méz. Ezért visszafogta magát, és nem ölte meg őket atyjukfiaival együtt.||
20033||.Jer.41.9||Azt a vermet pedig, amelybe Jismáél beledobta mindazoknak az embereknek a holttestét, akiket Gedaljával együtt ölt meg, Ászá király készítette Baasá, Izráel királya ellen. Ezt töltötte meg Jismáél, Netanjá fia a megöltekkel.||9259;-9266
20034||.Jer.41.10||Majd fogságba vitte Jismáél a nép egész maradékát, akik Micpában voltak, a király leányait és az egész népet, amelyet Micpában hagytak, s akiket Nebuzaradán testőrparancsnok Gedaljára, Ahikám fiára bízott; foglyul ejtette tehát őket Jismáél, Netanjá fia, és elindult, hogy az Ammón fiaihoz menjen.||20022
20035||.Jer.41.11||És meghallotta Jóhánán, Káréah fia és a seregek vezérei, aki vele voltak, mindazt a gonoszságot, amelyet Jismáél, Netanjá fia cselekedett.||
20036||.Jer.41.12||Ezért maguk mellé vették összes emberüket, és elmentek, hogy megvívjanak Jismáéllal, Netanjá fiával. Be is érték őt a nagy víznél, amely Gibeónnál van.||8063
20037||.Jer.41.13||Amikor az egész nép, amely Jismáéllal volt, meglátta Jóhánánt, Káréah fiát meg a sereg minden vezérét, akik vele voltak, megörültek.||
20038||.Jer.41.14||És megfordult az egész nép, amelyet Jismáél foglyul ejtett Micpából, visszatért, és elment Jóhánánhoz, Káréah fiához.||
20039||.Jer.41.15||Jismáél, Netanjá fia pedig nyolcadmagával elmenekült Jóhánán elől, és az Ammón fiaihoz ment.||
20040||.Jer.41.16|A júdaiak Egyiptomba akarnak menni|Akkor Jóhánán, Káréah fia és a sereg vezérei, akik vele voltak, maguk mellé vették a nép maradékát, amelyet visszahoztak Jismáéltól, Netanjá fiától Micpából, miután az megölte Gedalját, Ahikám fiát, az erős férfiakat, a harcosokat, az asszonyokat, a gyermekeket és az udvari szolgákat, akiket visszahozott Gibeónból.||
20041||.Jer.41.17||Elindultak, és Kimhám szállásainál időztek, amely közel van Betlehemhez, hogy elmenjenek és eljussanak Egyiptomba.||
20042||.Jer.41.18||Féltek ugyanis a káldeusoktól, mert Jismáél, Netanjá fia megölte Gedalját, Ahikám fiát, akit a babilóni király tiszttartóvá tett az országban.||20026;20027
20043||.Jer.42.1|A vezetők Jeremiástól kérnek tanácsot|Eljött pedig a csapatok minden vezére és Jóhánán, Káréah fia és Jaazanjá, Hósajá fia meg az egész nép a kicsinytől fogva a nagyig,||
20044||.Jer.42.2||és azt mondták Jeremiás prófétának: Hallgasd meg alázatos kérésünket, és könyörögj értünk Istenedhez, az ÚRhoz mindezért a maradékért; mert kevesen maradtunk meg a sokaságból, amint azt saját szemeddel láthatod!||
20045||.Jer.42.3||Jelentse ki nekünk az ÚR, a te Istened az utat, amelyen járjunk, és azt, amit cselekednünk kell.||
20046||.Jer.42.4||Ekkor azt mondta nekik Jeremiás próféta: Hallottam. Íme, könyörögni fogok az ÚRhoz, a ti Istenetekhez a ti beszédetek szerint, és mindazt, amit felel nektek az ÚR, megjelentem nektek, nem titkolok el előletek semmit.||
20047||.Jer.42.5||Ők pedig azt mondták Jeremiásnak: Az ÚR legyen ellenünk hű és igaz tanúbizonyság, ha nem mindenben ama beszéd szerint cselekszünk, amellyel hozzánk küld téged az ÚR, a te Istened.||20065;-20068
20048||.Jer.42.6||Ha jó, ha rossz, hallgatni fogunk az ÚRnak, a mi Istenünknek a szavára, akihez küldünk téged. Azért, hogy jó dolgunk legyen, hallgatunk az ÚRnak, a mi Istenünknek a szavára.||
20049||.Jer.42.7||Történt pedig tíz nap múlva, hogy szólt az ÚR Jeremiáshoz.||
20050||.Jer.42.8||És odahívatta Jóhánánt, Káréah fiát és a seregek minden vezérét, akik vele voltak, meg az egész népet a kicsinytől fogva a nagyig.||
20051||.Jer.42.9||És azt mondta nekik: Így szól az ÚR, Izráel Istene, akihez elküldtetek engem, hogy terjesszem eléje könyörgéseteket:||
20052||.Jer.42.10||Ha valóban itt maradtok ebben az országban, akkor fölépítelek benneteket és nem rombollak le, elültetlek és nem gyomlállak ki titeket, mert megbántam azt a veszedelmet, amit rátok hoztam.||
20053||.Jer.42.11||Ne féljetek a babilóni királytól, akitől most féltek! Ne féljetek tőle – ezt mondja az ÚR –, mert veletek vagyok, hogy megszabadítsalak és megmentselek benneteket a kezéből.||
20054||.Jer.42.12||Irgalmasságot cselekszem veletek, hogy ő is irgalmas legyen hozzátok, és visszaenged benneteket földetekre.||
20055||.Jer.42.13||De ha azt mondjátok: „Nem lakunk ebben az országban”, és nem hallgattok az ÚRnak, a ti Isteneteknek a szavára,||
20056||.Jer.42.14||mondván: „Nem! Mi Egyiptom földjére megyünk, ahol nem látunk harcot, és nem hallunk kürtszót, és kenyérre nem éhezünk, és ott fogunk lakni!”,||
20057||.Jer.42.15||akkor halljátok meg az ÚR szavát, Júdának maradékai! Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Ha ti arcotokat Egyiptom felé fordítjátok, és elmentek, hogy ott tartózkodjatok,||
20058||.Jer.42.16||akkor bizony utolér benneteket Egyiptom földjén a fegyver, amelytől féltek, és nyomotokban jár Egyiptomban az éhínség is, amely miatt aggódtok, és ott haltok meg.||21281;21283
20059||.Jer.42.17||Mert az lesz, hogy mindazok a férfiak, akik Egyiptom felé fordítják arcukat, hogy odamenjenek, és ott tartózkodjanak, fegyver, éhínség és dögvész miatt halnak meg. Egy sem marad meg közülük, és nem menekül meg a veszedelemtől, amelyet rájuk bocsátok.||
20060||.Jer.42.18||Mert azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Ahogyan kiömlött izzó haragom Jeruzsálem lakóira, úgy öntöm ki haragomat rátok, ha Egyiptomba mentek. Átok, döbbenet, szidalom, gyalázat lesztek ott, és nem látjátok többé ezt a helyet!||
20061||.Jer.42.19||Így szól hozzátok az ÚR, Júda maradéka! Ne menjetek Egyiptomba! Jól értsétek meg, hogy mire figyelmeztetlek ma benneteket!||
20062||.Jer.42.20||Mert magatokat csaltátok meg lelketekben, amikor engem az ÚRhoz, a ti Istenetekhez küldtetek e szavakkal: Könyörögj az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz, és amiképpen szól az ÚR, a mi Istenünk, úgy jelentsd meg nekünk, és mi akképpen cselekszünk.||20065;-20068;20044;20045;20047;20048
20063||.Jer.42.21||Noha pedig ma megjelentettem nektek, nem hallgattatok az ÚRnak, a ti Isteneteknek szavára, sem arra, amivel hozzátok küldött engem.||
20064||.Jer.42.22||Most azért tudjátok meg jól, hogy fegyver, éhínség és dögvész miatt haltok meg azon a helyen, ahová menni kívánkoztok, hogy ott lakjatok.||
20065||.Jer.43.1|A kivándorlók magukkal hurcolják Jeremiást|Amint Jeremiás végigmondta az egész népnek az ÚRnak, Istenüknek minden rendelését, amelyekkel az ÚR, az ő Istenük küldte hozzájuk, mindezeket a szavakat,||
20066||.Jer.43.2||akkor azt mondta Azarjá, Hósajá fia, Jóhánán, Káréah fia és az összes kevély férfi Jeremiásnak: Hazugságot szólsz, nem küldött téged az ÚR, a mi Istenünk, hogy ezt mondd: Ne menjetek Egyiptomba, hogy ott lakjatok!||
20067||.Jer.43.3||Bárúk, Nérijjá fia izgat téged ellenünk, hogy a káldeusok kezébe adjon bennünket, hogy megöljenek minket, vagy hogy fogságba vitessen Babilónba.||
20068||.Jer.43.4||És nem hallgatott sem Jóhánán, Káréah fia, sem a sereg vezérei, sem az egész nép az ÚR szavára, hogy Júda földjén maradjanak.||
20069||.Jer.43.5||Hanem magával vitte Jóhánán, Káréah fia és a sereg valamennyi vezére Júda egész maradékát, akik visszajöttek azok közül a nemzetek közül, ahová kiűzték őket, hogy Júda földjén lakjanak:||20019;20020
20070||.Jer.43.6||a férfiakat és az asszonyokat, a gyermekeket meg a király leányait és minden lelket, akit Nebuzaradán testőrparancsnok otthagyott Gedaljával, Ahikám fiánál, Sáfán unokájánál; továbbá Jeremiás prófétát és Bárúkot, Nérijjá fiát.||
20071||.Jer.43.7||Elmentek Egyiptom földjére, mert nem hallgattak az ÚR szavára, és megérkeztek Tahpanhészba.||
20072||.Jer.43.8|Jeremiás megjövendöli Egyiptom leigázását|Tahpanhészban azt mondta az ÚR Jeremiásnak:||
20073||.Jer.43.9||Végy a kezedbe nagy köveket, és a júdabeli emberek szeme láttára ásd el azokat a földbe, a fáraó házának bejárata előtti kikövezett rész alatt Tahpanhészban.||
20074||.Jer.43.10||És ezt mondd nekik: Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, én elküldök, és fölhozom Nebukadneccar babilóni királyt, az én szolgámat, és a trónját e kövekre teszem, melyeket ide rejtettem, és ő fölöttük húzza föl sátrát.||21268;21269;21253;21263
20075||.Jer.43.11||Betör, és megveri Egyiptom földjét. Aki halálra való, az halálra jut, aki fogságra való, az fogságra jut, aki pedig fegyverre való, az fegyverre jut.||
20076||.Jer.43.12||Tüzet gyújt Egyiptom isteneinek templomaiban, lángba borítja azokat, és foglyokká teszi őket. Magára ölti Egyiptom földjét, ahogy a pásztor magára ölti ruháját, és kimegy onnan békességgel.||18085
20077||.Jer.43.13||Lerontja Bétsemes faragott képeit, amely Egyiptom földjén van, és fölperzseli Egyiptom isteneinek templomait.||
20078||.Jer.44.1|Jeremiás vitája honfitársaival|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiás kapott minden júdabeliről, akik Egyiptom földjére települtek, akik Migdólban, Tahpanhészban, Nófban és Patrósz földjén laktak:||
20079||.Jer.44.2||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Láttátok mindazt a veszedelmet, amelyet Jeruzsálemre és Júda minden városára hoztam, íme, azok most pusztává lettek, senki sem lakik bennük.||20069;20071
20080||.Jer.44.3||Gonoszságuk miatt történt mindez, amelyet azért cselekedtek, hogy fölingereljenek engem. Mert elmentek, hogy áldozatot vigyenek, és szolgáljanak az idegen isteneknek, akiket sem ők, sem ti, sem atyáitok nem ismertek.||
20081||.Jer.44.4||Holott elküldtem hozzátok szolgáimat, a prófétákat, éspedig időben küldtem, és ezt mondtam: Ne cselekedjétek ezt az utálatos dolgot, amit gyűlölök!||
20082||.Jer.44.5||De nem hallgattak rájuk, fülüket sem fordították feléjük, nem tértek meg gonoszságukból, hanem idegen isteneknek áldoztak.||
20083||.Jer.44.6||Ezért áradt ki bosszúm és haragom, és lángra gyúlt Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin, és azok kietlen pusztasággá lettek, és így van mindmáig.||
20084||.Jer.44.7||Most azért azt mondja az ÚR, a Seregek Istene, Izráel Istene: Miért okoztok ily nagy veszedelmet lelketeknek, hogy kipusztuljon közületek Júdából férfi és nő, gyermek és csecsemő, hogy még csak maradék se maradjon nektek?||
20085||.Jer.44.8||Hiszen ingereltek engem kezetek alkotásaival, és idegen isteneknek áldoztok Egyiptom földjén, ahová eljöttetek, hogy itt lakjatok. Ezért veszedelmet szereztek magatoknak, és átokká és gyalázattá lesztek e föld minden nemzete között!||
20086||.Jer.44.9||Vajon elfelejtkeztetek atyáitok gonoszságairól, Júda királyainak és feleségeiknek gonoszságairól, a ti gonoszságaitokról és feleségeitek gonoszságairól, amelyeket Júda földjén és Jeruzsálem utcáin cselekedtetek?||20092;-20094
20087||.Jer.44.10||Nem alázták meg magukat mind e mai napig, és nem féltek engem, nem jártak törvényem és rendeléseim szerint, amelyeket elétek és atyáitok elé adtam.||
20088||.Jer.44.11||Ezért azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, ellenetek fordítom arcomat a vesztetekre, hogy kipusztítsam egész Júdát.||20104;22566
20089||.Jer.44.12||Megragadom Júda maradékát, akik maguk elé tűzték, hogy Egyiptom földjére mennek, hogy ott lakjanak, és mindnyájan elpusztulnak Egyiptom földjén; fegyver által esnek el, éhínség miatt pusztulnak el. Kicsinytől a nagyig fegyver és éhínség miatt halnak meg, és átokká, döbbenetté, szidalommá és gyalázattá lesznek.||19343;-19345;20060;20061
20090||.Jer.44.13||És megbüntetem azokat, akik Egyiptom földjére települtek, amint a jeruzsálembelieket is megbüntettem fegyverrel, éhínséggel és dögvésszel.||
20091||.Jer.44.14||Nem menekül és nem szabadul meg Júda maradékából senki, aki elment, hogy Egyiptom földjén lakjon. Nem térhetnek vissza Júda földjére, ahová lelkük sóvárog, hogy visszatérve ott lakjanak; mert nem térhet vissza, csak néhány menekült.||
20092||.Jer.44.15||Akkor így válaszoltak Jeremiásnak azok a férfiak, akik tudták, hogy feleségük idegen isteneknek áldoz, és azok az asszonyok, akik ott álltak nagy tömegben, meg az egész nép, amely Egyiptom földjén, Patrószban lakott:||
20093||.Jer.44.16||Nem hallgatunk rád abban a dologban, ami miatt szóltál nekünk az ÚR nevében,||
20094||.Jer.44.17||hanem úgy cselekszünk, amint szánkkal megfogadtuk: füstölőáldozatot viszünk az ég királynőjének, és italáldozattal áldozunk neki; ahogyan cselekedtünk mi és atyáink, királyaink és fejedelmeink Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin. Mert akkor beteltünk kenyérrel, és jó dolgunk volt, és nem láttunk semmi rosszat.||20994;20086;22177
20095||.Jer.44.18||De amióta nem áldozunk már az ég királynőjének tömjénezéssel, és nem viszünk neki italáldozatot, mindenben szűkölködünk, fegyver és éhínség emészt minket.||
20096||.Jer.44.19||És hogyha mi az ég királynőjének füstölve áldozunk és neki italáldozatot viszünk, vajon férjünk tudta nélkül készítünk-e neki süteményeket, amelyek őt formázzák, és úgy viszünk-e neki italáldozatot?||19204
20097||.Jer.44.20||Erre azt mondta Jeremiás az egész népnek, a férfiaknak és az asszonyoknak, az egész népnek, akik azt felelték neki:||
20098||.Jer.44.21||Vajon nem arról a tömjénezésről emlékezett-e meg az ÚR, és nem azt vette-e szívére, amelyet Júda városaiban és Jeruzsálem utcáin tömjéneztetek ti és atyáitok, királyaitok és fejedelmeitek meg a föld népe?||
20099||.Jer.44.22||Nem szenvedhette tovább az ÚR gonosz cselekedeteiteket és az utálatosságokat, amelyeket elkövettetek, ezért lett a földetek pusztasággá, kietlenné, átokká és lakatlanná, amilyen az mind e mai napig.||
20100||.Jer.44.23||Mivel tömjénezve áldoztatok, vétkeztetek az ÚR ellen, és nem hallgattatok az ÚR szavára, és nem jártatok az ő törvénye, rendelései és intelmei szerint, azért következett rátok ez a veszedelem. Így van ez mind a mai napig.||
20101||.Jer.44.24||Majd ezt mondta Jeremiás az egész népnek és az összes asszonynak: Halljátok meg az ÚR szavát mind, ti júdabeliek, akik Egyiptom földjén vagytok!||
20102||.Jer.44.25||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Ti és feleségeitek szóltatok szátokkal, és végbevittétek kezetekkel ekképpen: Bizonyosan teljesítjük fogadalmainkat, amelyeket megfogadtunk az ég királynőjének, hogy tömjénezve áldozunk, és italáldozatot viszünk neki. Akkor hát erősítsétek meg fogadalmaitokat, és cselekedjétek meg, amit megfogadtatok!||20093;20094
20103||.Jer.44.26||De halljátok meg az ÚR szavát mind, ti júdabeliek, akik Egyiptom földjén laktok: Íme, megesküdtem az én nagy nevemre – ezt mondja az ÚR –, hogy egyetlen júdabeli férfi szája sem fogja kiejteni nevemet Egyiptom egész földjén, ezt mondva: Él az én Istenem, az ÚR!||
20104||.Jer.44.27||Íme, gondom lesz rájuk, de kárukra és nem javukra, és elpusztul Júda minden férfija, aki Egyiptom földjén van, fegyver és éhínség miatt, mígnem mind elfogynak.||
20105||.Jer.44.28||De akik megmenekülnek a fegyvertől, szám szerint kevesen, visszatérnek majd Egyiptom földjéről Júda földjére, és megtudja akkor Júda maradéka, akik Egyiptom földjére mentek, hogy ott lakjanak, kinek a szava teljesedik be: az enyém vagy az övék.||20057;-20060
20106||.Jer.44.29||Ez lesz nektek a jel – ezt mondja az ÚR –, hogy én megbüntetlek benneteket ezen a helyen, hogy megtudjátok: valóban megállnak a beszédeim a rátok következő veszedelemről.||
20107||.Jer.44.30||Azt mondja az ÚR: Íme, odaadom Hofra fáraót, Egyiptom királyát ellenségei kezébe és a lelkét keresők kezébe, amint odaadtam Cidkijját, Júda királyát Nebukadneccar babilóni királynak, az ellenségének és a lelkét keresők kezébe.||
20108||.Jer.45.1|A próféta vigasztalja Bárúkot|Ez az a szó, amelyet Jeremiás próféta mondott Bárúknak, Nérijjá fiának, amikor ő irattekercsre írta e beszédeket Jeremiás diktálása után Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának a negyedik esztendejében:||10201
20109||.Jer.45.2||Azt mondja az ÚR, Izráel Istene rólad, Bárúk:||
20110||.Jer.45.3||Ezt mondtad: Jaj nekem most, mert az ÚR a bánatomhoz még fájdalmat is adott; elfáradtam a sóhajtozásban, és nem találok nyugalmat!||
20111||.Jer.45.4||Ezt mondd neki: Azt mondja az ÚR: Íme, amit fölépítettem, azt most lerontom, és amit elültettem, azt kiszaggatom az egész országban.||
20112||.Jer.45.5||És te nagy dolgokat kívánsz magadnak? Ne kívánj; mert íme, veszedelmet bocsátok minden testre – ezt mondja az ÚR –, de életedet ajándékul adom neked mindenütt, ahol csak jársz.||19964
20113||.Jer.46.1|Jövendölések idegen népek ellen|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR Jeremiás prófétának a népekről mondott:||
20114||.Jer.46.2|Az egyiptomiak veresége Karkemisnél|Egyiptomról, Nékó fáraónak, Egyiptom királyának seregéről, amelyet megvert Nebukadneccar, a babilóni király az Eufrátesz folyó mellett, Karkemisnél Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának a negyedik esztendejében:||11988
20115||.Jer.46.3||Készítsétek a pajzsot és a vértet, és induljatok a harcba!||
20116||.Jer.46.4||Nyergeljétek a lovakat, és üljetek föl, ti lovasok! Álljatok csatasorba sisakokban! Élesítsétek a lándzsákat, öltsétek föl a páncélokat!||
20117||.Jer.46.5||Mit látok? Ők megriadva hátrálni kezdenek, harcosaikat leverik, futásnak erednek, és vissza sem tekintenek! Félelem mindenfelől! – azt mondja az ÚR.||
20118||.Jer.46.6||Nem futhat el a gyors, és a vitéz sem menekülhet el, mert északon, az Eufrátesz folyó mellett megbotlanak és elhullanak.||22460;22461
20119||.Jer.46.7||Ki az, aki emelkedik, mint a Nílus, és olyan, mint az áradó vizű folyamok?||
20120||.Jer.46.8||Egyiptom emelkedik úgy, mint a Nílus, és mint az áradó vizű folyamok, mert így szól: Fölemelkedem, elárasztom a földet, elveszítem a városokat és a bennük lakókat!||
20121||.Jer.46.9||Nyargaljatok, lovak, robogjatok, harci szekerek, vonuljanak ki a harcosok, a szerecsenek és a líbiaiak, akik pajzsot viselnek, és a lúdiak, akik íjat hordanak!||21276;-21280;22788;-22790
20122||.Jer.46.10||Az a nap pedig az ÚR, a Seregek URa bosszúállásának napja, hogy bosszút álljon ellenségein. Elemészt a fegyver, jóllakik és megrészegül a vérüktől, mert véresáldozata az az ÚRnak, a Seregek URának észak földjén, az Eufrátesz folyó mellett.||
20123||.Jer.46.11||Menj föl Gileádba, és végy balzsamot, Egyiptom szűz leánya! Hiába a sok orvosság, nincs gyógyír számodra!||
20124||.Jer.46.12||Hallják gyalázatodat a népek, és kiáltásoddal betelt a föld, mert harcos harcosba ütközött, és együtt esnek el mindketten.||
20125||.Jer.46.13|Jövendölés Egyiptom elfoglalásáról|Ez a beszéd, amelyet Jeremiás prófétának mondott az ÚR Nebukadneccar babilóni király eljöveteléről, aki Egyiptom földjének leverésére jött:||18073;18098;-18101
20126||.Jer.46.14||Hirdessétek Egyiptomban, és híreszteljétek Migdólban, híreszteljétek Nófban és Tahpanhészban! Ezt mondjátok: Állj elő, és készítsd föl magadat, mert fegyver pusztít körülötted!||20078
20127||.Jer.46.15||Miért verték le hőseidet? Nem állhattak meg, mert az ÚR elkergette őket.||
20128||.Jer.46.16||Sokan tántorogtak, egyik a másikra hullott, és ezt mondták: Keljünk föl, menjünk vissza népünkhöz és szülőföldünkre az erőszakos fegyver elől!||
20129||.Jer.46.17||Ezt kiáltják akkor: A fáraó, Egyiptom királya csak egy hangoskodó, aki elszalasztotta a rendelt alkalmat.||
20130||.Jer.46.18||Élek én – ezt mondja a Király, akinek Seregek URa a neve –, hogy eljövetele olyan bizonyos, ahogyan ott áll a Tábór-hegy a hegyek között és a Karmel a tengernél.||
20131||.Jer.46.19||Készítsd elő holmidat a fogságba menetelhez, Egyiptom leányának lakosa, mert elpusztul Nóf, rommá és lakatlanná lesz.||
20132||.Jer.46.20||Igen szép üszőborjú Egyiptom, de bögöly tör rá észak felől.||
20133||.Jer.46.21||Még zsoldosai is olyanok benne, mint a hizlalt borjúk, de ők is meghátrálnak, mindnyájan elfutnak, meg nem állnak, ha eljön rájuk romlásuk napja, büntetésük ideje.||
20134||.Jer.46.22||Hangja, mint a sziszegő kígyóé, mert nagy sereggel indulnak, és szekercékkel mennek ellene, mint a favágók.||
20135||.Jer.46.23||Kivágják erdejét – azt mondja az ÚR –, bármennyire áthatolhatatlan. Mert többen vannak, mint a sáskák, és megszámlálhatatlanok.||
20136||.Jer.46.24||Megszégyenül Egyiptom leánya, északi nép kezébe jut.||
20137||.Jer.46.25||Azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, megbüntetem Ámón istent Nó városából, a fáraót és Egyiptomot, isteneit és királyait; a fáraót és azokat, akik benne bíznak.||18073;-18076
20138||.Jer.46.26||Odaadom őket a lelküket keresők kezébe, Nebukadneccarnak, a babilóni királynak és szolgáinak a kezébe. De azután megint úgy laknak ott, mint azelőtt – ezt mondja az ÚR.||
20139||.Jer.46.27|Vigasztalás Izráel számára|De te ne félj, szolgám, Jákób, és ne rettegj, Izráel, mert íme, megszabadítalak téged a messzeségből és utódaidat is fogságuk földjéről. Visszatér Jákób, nyugalmat talál, gondtalanul él, és nem lesz, aki megijessze.||20034;20069
20140||.Jer.46.28||Ne félj, szolgám, Jákób – ezt mondja az ÚR –, mert veled vagyok! Véget vetek minden nemzetnek, amelyek közé kivetettelek, de neked nem vetek véget, hanem megfenyítlek téged igazságosan, mert nem hagyhatlak teljesen büntetés nélkül.||
20141||.Jer.47.1|Jövendölés a filiszteusokról|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR Jeremiás prófétának a filiszteusokról mondott, mielőtt a fáraó leverte Gázát.||18025;18027
20142||.Jer.47.2||Azt mondja az ÚR: Íme, víz indul el északról, és olyan lesz, mint a megáradt folyó. Elárasztja az országot és benne mindent, a városokat és annak lakosait. Az emberek kiáltanak, jajgat a föld minden lakosa.||
20143||.Jer.47.3||Mert hangosan csattog ménjeinek patája, robognak harci szekerei, dübörögnek kerekei. Az apák nem gondolnak a fiakkal erejük ellankadása miatt,||17835
20144||.Jer.47.4||mert eljön az a nap, amely elpusztítja egész Filiszteát, kiirtja Tíruszt és Szidónt és segítőinek minden maradékát, mert lerontja az ÚR Filiszteát, a Kaftór-szigeten lakók maradékát.||22569
20145||.Jer.47.5||Kopasszá lesz Gáza, elnémul Askelón. Völgyüknek maradék népe, meddig vagdalod magadat?||18030;22662
20146||.Jer.47.6||Jaj, ÚRnak szablyája, meddig nem nyugszol még? Rejtsd magadat hüvelyedbe, nyugodj meg, és maradj veszteg!||
20147||.Jer.47.7||Hogyan nyugodhatna meg, hiszen az ÚR parancsolt neki? Odarendelte azt Askelón és a tenger partja ellen.||
20148||.Jer.48.1|Jövendölés Móábról|Móábról ezt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Jaj Nebónak, mert elpusztul! Kirjátaim megszégyenül, beveszik, Miszgáb megszégyenül, összetörik.||18029;-18037
20149||.Jer.48.2||Nincs már dicsősége Móábnak, Hesbónban gonoszt terveznek ellene: Gyertek, irtsuk ki őt a nemzetek közül! Te is elnémulsz, Madmén, fegyver jár nyomodban!||
20150||.Jer.48.3||Nagy kiáltás hallatszik Hórónaimból; pusztulás és nagy romlás!||
20151||.Jer.48.4||Összeroppant Móáb, kicsinyei sikoltva kiáltanak!||
20152||.Jer.48.5||Sírva-ríva kapaszkodnak föl a Luhít-hágón, Hórónaim lejtőin vészkiáltás hallatszik a pusztulás miatt.||18033
20153||.Jer.48.6||Fussatok, mentsétek meg lelketeket, és legyetek olyanok, mint a cserje a pusztában!||19429;19430;20160;20193;9116
20154||.Jer.48.7||Mivel műveidbe és kincseidbe vetetted bizodalmadat, téged is bevesznek! Kemós fogságba megy papjaival, fejedelmeivel együtt.||
20155||.Jer.48.8||Rátör a pusztító minden városra, egy város sem menekül meg. Elvész a völgy, feldúlják a síkságot, ahogyan megmondta az ÚR.||
20156||.Jer.48.9||Adjatok szárnyat Móábnak, hogy elrepülhessen, mert városai elpusztulnak, senki sem lakik bennük.||
20157||.Jer.48.10||Átkozott, aki az ÚR dolgát hanyagul végzi, és átkozott, aki kíméli fegyverét a vértől!||
20158||.Jer.48.11|Móábot veszedelem fenyegeti|Nyugodtan élt Móáb gyermekségétől fogva, és pihent, mint seprőjén a bor. Nem öntögették edényből edénybe, és fogságba sem ment, ezért maradt meg az íze, illata sem változott meg.||22866
20159||.Jer.48.12||De íme, eljönnek majd a napok – ezt mondja az ÚR –, és rablókat bocsátok rá, hogy megcsapolják őt. Kiürítik edényeit, korsóit pedig összetörik.||
20160||.Jer.48.13||Megszégyenül Móáb Kemós miatt, ahogyan megszégyenült Izráel háza Bétel miatt, amelyben bízott.||9116;9181;9971;-9981
20161||.Jer.48.14||Hogy mondhatjátok: Hősök vagyunk és vitéz, harcra termett férfiak?||
20162||.Jer.48.15||Elpusztul Móáb, városait beveszik, válogatott ifjai pedig mészárszékre jutnak! – ezt mondja a Király, akinek Seregek URa a neve.||
20163||.Jer.48.16||Közel van Móáb veszedelme, íme, jön, és igen hamar itt lesz romlása!||
20164||.Jer.48.17||Bánkódjatok miatta mindnyájan, akik körülötte vagytok, mindnyájan, akik ismeritek nevét! Mondjátok: hogy összetört az erős bot, a dicső pálca!||
20165||.Jer.48.18||Szállj le a dicsőségből, és ülj a porba, Díbón leányának lakosa, mert Móáb pusztítója fölvonult ellened, és lerontja erődeidet.||
20166||.Jer.48.19||Állj ki az útra, és figyelj, Aróér lakosa! Kérdezd meg a futva menekülőt: Mondd, mi történt?||
20167||.Jer.48.20||Megszégyenült Móáb, mert összetörték. Jajgassatok és kiáltsatok! Hirdessétek az Arnónnál, hogy elpusztult Móáb!||18044
20168||.Jer.48.21||Mert elkövetkezett az ítélet a sík földre: Hólónra, Jahcára és Méfáatra,||
20169||.Jer.48.22||Díbónra, Nebóra és Bét-Diblátaimra,||
20170||.Jer.48.23||Kirjátaimra, Bét-Gámúlra és Bét-Meónra,||
20171||.Jer.48.24||Kerijjótra, Bocrára és Móáb földjének minden városára távol és közel.||18377;18935
20172||.Jer.48.25||Letörték Móáb szarvát, karját is összetörték – ezt mondja az ÚR.||
20173||.Jer.48.26|A gőgös Móáb megalázása|Részegítsétek le őt, mert hősködött az ÚRral szemben. Hemperegjen Móáb a maga okádékában, és legyen csúfsággá ő is.||
20174||.Jer.48.27||Vajon nem űztél-e csúfot te is Izráelből? És mintha a tolvajok között találták volna, hogy a fejedet csóváltad, amikor róla beszéltél.||22881
20175||.Jer.48.28||Hagyjátok el a városokat, és lakjatok a kősziklák között, Móáb lakosai! Legyetek olyanok, mint a galamb, amely a barlang szájában rak fészket.||
20176||.Jer.48.29||Hallottunk Móáb kevélységéről, hogy milyen kevély; fölfuvalkodásáról és dölyfösségéről, kérkedéséről és szíve elbizakodottságáról.||18043;22881
20177||.Jer.48.30||Ismerem szertelenségét – ezt mondja az ÚR –; sem a fecsegése, sem a cselekedete nem igaz.||
20178||.Jer.48.31||Ezért jajgatok Móáb miatt, és kiáltok egész Móábért, Kír-Heresz férfiaiért siránkozom.||18044
20179||.Jer.48.32||Jobban siratlak, mint Jazért siratták, ó, Szibmá szőlője! Hajtásaid a tengeren túlra nyúltak, Jazér tengeréig értek, gyümölcstermésedre és szüretedre pusztító rontott.||
20180||.Jer.48.33||Eltűnt az öröm és vigasság a kertekből és Móáb földjéről. Kiürítettem a sajtókból a bort, nem sajtolnak örömrivalgással, s a kiáltás már nem örömkiáltás.||
20181||.Jer.48.34||Hesbón és Elálé kiáltása elhat Jahacig, hangjuk Cóártól Hórónaimig és Eglat-Selisijjáig hallik, még Nimrím vizei is elapadnak.||18033;18034
20182||.Jer.48.35||Végzek azzal Móábban – azt mondja az ÚR –, aki a magaslaton áldozik, és isteneinek tömjénez.||20154
20183||.Jer.48.36||Ezért zokog a szívem Móábért, mint a síp, zokog a szívem Kír-Heresz férfiaiért, mint a síp, mivel elveszett minden kincse, amit gyűjtött.||18048
20184||.Jer.48.37||Minden fő kopaszra van nyírva, minden szakáll le van vágva, minden kézen vágások vannak, és minden derékon zsákruha.||18030;18031
20185||.Jer.48.38||Jajveszékelés hallatszik Móábban minden háztetőn és minden utcán, mert összetörtem Móábot, mint egy edényt, amely nem kell senkinek – mondja az ÚR.||19549;22269
20186||.Jer.48.39||Mennyire összezúzták! Hogy jajgatnak! Milyen szégyenletesen megfutamodott Móáb! Csúffá lett Móáb, és elrettentek tőle mindazok, akik körülötte vannak.||
20187||.Jer.48.40||Mert azt mondja az ÚR: Íme, úgy repül rá, mint a sas, kiterjeszti szárnyait Móábra.||
20188||.Jer.48.41||Beveszi a városokat, és elfoglalja az erődöket. Olyan lesz ezen a napon Móáb harcosainak a szíve, mint a vajúdó asszony szíve.||
20189||.Jer.48.42||Elpusztul Móáb, nem lesz többé, mert fölfuvalkodott az ÚR ellen.||
20190||.Jer.48.43||Félelem, verem és tőr fenyeget téged, Móáb lakossága – ezt mondja az ÚR.||18180;18181
20191||.Jer.48.44||Aki a félelem elől menekül, a verembe esik, és aki kijön a veremből, azt a csapda fogja meg! Mert Móábra bocsátom büntetésének esztendejét – mondja az ÚR.||
20192||.Jer.48.45||Hesbón árnyékában állnak meg erejüket vesztve a menekülők. De tűz jön ki Hesbónból, láng csap ki Szíhón közepéből, és megemészti Móáb üstökét és a háborgó fiak koponyáját.||4368
20193||.Jer.48.46||Jaj neked, Móáb! Elvész Kemós népe, mert fiaidat fogságba viszik és leányaidat rabságba.||20154
20194||.Jer.48.47||De majd jóra fordítom Móáb sorsát az utolsó időkben – mondja az ÚR. Eddig tart Móáb ítélete.||
20195||.Jer.49.1|Jövendölés Ammónról|Ammón fiai felől azt mondja az ÚR: Vajon nincsenek Izráelnek fiai? Nincsen örököse? Miért birtokolja Milkóm Gádot, és népe miért lakik annak városaiban?||22444
20196||.Jer.49.2||Azért íme, eljönnek a napok – ezt mondja az ÚR –, amikor harci riadót hallanak az ammóni Rabbában, és romhalmazzá lesz az. Falvait felperzselik, és Izráel fogja birtokolni birtokát – ezt mondja az ÚR.||8313;-8316;22444;-22446
20197||.Jer.49.3||Jajgass, Hesbón, mert elpusztult Aj. Kiáltsatok, Rabbá leányai, öltözzetek zsákruhába, sírjatok, és futkossatok ide-oda a falszorosok között, mert Milkóm fogságba megy, papjai és fejedelmei is vele együtt.||20154
20198||.Jer.49.4||Mit dicsekszel a völgyeiddel, völgyeid termékenységével, te engedetlen leány, aki kincseidben bízol, és ezt mondod: Ki támadhat ellenem?||
20199||.Jer.49.5||Íme, én félelmet bocsátok rád – mondja az ÚR, a Seregek URa – minden szomszédod felől, és szétszóródtok egymás elől, és nem lesz, aki összegyűjtse az elszéledteket.||
20200||.Jer.49.6||De azután jóra fordítom majd Ammón fiainak a sorsát – ezt mondja az ÚR.||
20201||.Jer.49.7|Jövendölés Edómról|Így szól a Seregek URa Edómról: Nincs már bölcsesség Témánban? Tanácstalanok lettek az értelmesek? Hiábavalóvá lett a bölcsességük?||22585;21344
20202||.Jer.49.8||Fussatok, forduljatok vissza innen, rejtőzzetek el mélyen, Dedán lakói, mert veszedelmet hozok Ézsaura, megbüntetésének idejét.||23159
20203||.Jer.49.9||Ha szőlőszüretelők törnek rád, nem hagynak böngésznivalót, ha pedig éjjeli tolvajok, pusztítanak, amíg nekik tetszik.||22582
20204||.Jer.49.10||Bizony mezítelenné teszem Ézsaut, fölfedem titkos helyeit, és nem rejtőzhet el. Elpusztulnak utódai, testvérei és szomszédai sem lesznek.||
20205||.Jer.49.11||Hagyd rám árváidat, én eltartom őket, özvegyeidet is. Belém vessék bizalmukat!||
20206||.Jer.49.12||Mert azt mondja az ÚR: Íme, akik nem azt érdemelték, hogy kiigyák a poharat, ők is ki fogják inni. Hát te teljesen büntetlenül maradhatnál? Nem maradsz büntetlenül, mert bizony mindenképpen ki kell innod!||
20207||.Jer.49.13||Mert önmagamra esküszöm – ezt mondja az ÚR –, hogy Bocrá iszonyattá, gyalázattá, pusztasággá és átokká lesz, és a többi város is pusztasággá lesz örökre.||30124;18935;18938
20208||.Jer.49.14||Hírt hallottam az ÚRtól, követ küldetett a nemzetekhez, aki ezt mondja: Gyűljetek össze, induljatok, keljetek harcra ellene!||22578
20209||.Jer.49.15||Mert íme, kicsinnyé teszlek téged a nemzetek között és megvetetté az emberek között.||
20210||.Jer.49.16||Könnyelműséged és szíved kevélysége becsapott téged, aki a sziklák hasadékaiban laksz, és elfoglaltad a halmok tetejét. De ha olyan magas helyre rakod is fészkedet, mint a sas, onnan is lerántalak téged – ezt mondja az ÚR.||22581
20211||.Jer.49.17||Pusztasággá lesz Edóm, aki csak keresztülmegy rajta, álmélkodik és fölszisszen vereségét látva.||20246
20212||.Jer.49.18||Ahogy Sodomának, Gomorának és szomszédainak pusztulásakor történt – ezt mondja az ÚR –, úgy benne sem lakik többé senki, és senki emberfia nem tartózkodik ott.||482
20213||.Jer.49.19||Íme, úgy jön föl a Jordán erdőségéből az örökzöld legelőre, mint az oroszlán, de hamar kiűzöm őt onnan, és választottamat helyezem föléje. Ugyan kicsoda hasonló hozzám, és ki szab nekem törvényt? Ki az a pásztor, aki szembeszállhatna velem?||12942
20214||.Jer.49.20||Halljátok meg azért az ÚR tervét, amelyet eltervezett Edóm felől, és gondolatait, amelyeket elgondolt Témán polgárairól. Bizony még a juhnyáj kicsinyeit is elhurcolják, szörnyülködik rajtuk a saját legelőjük.||20278
20215||.Jer.49.21||Romlásuk hangjától megrendül a föld, kiáltásuk hangja elhallatszik a Vörös-tengerig.||
20216||.Jer.49.22||Íme, fölszáll, mint a sas, és szárnyait szétterjesztve lecsap Bocrára. Olyan lesz azon a napon Edóm harcosainak szíve, mint a vajúdó asszony szíve.||
20217||.Jer.49.23|Jövendölés Damaszkuszról|Damaszkuszról: Megszégyenült Hamát és Arpád, mert rossz hírt hallottak, ezért remegnek, mint a háborgó tenger, amely nem nyughat.||18052;9974
20218||.Jer.49.24||Megrendül Damaszkusz, menekülésre készül, és reszketés fogja el, szorongás és fájdalmak szállják meg őt, mint a szülő asszonyt.||
20219||.Jer.49.25||Miért is nem hagyták el a dicsőséges várost, örömöm városát?||
20220||.Jer.49.26||De elhullanak ifjai a tereken, és minden harcost levágnak azon a napon – azt mondja a Seregek URa.||
20221||.Jer.49.27||Tüzet gyújtok Damaszkusz kőfalán, és megemészti Ben-Hadad palotáit.||22435
20222||.Jer.49.28|Jövendölés az arabokról|Azt mondja az ÚR Kédárról és Hácór királyairól, akiket levert Nebukadneccar, a babilóni király: Keljetek föl, vonuljatok Kédár ellen, és pusztítsátok kelet fiait!||
20223||.Jer.49.29||Elveszik sátraikat és nyájukat, sátorponyváikat, minden vagyonukat, és elviszik tevéiket is, és ezt kiáltják feléjük: Rettegés köröskörül!||
20224||.Jer.49.30||Fussatok, bujdossatok el, rejtőzzetek a völgyek mélyére, Hácór lakói – ezt mondja az ÚR –, mert tervet szőtt ellenetek Nebukadneccar, a babilóni király, és ellenetek gondolt ki valamit.||
20225||.Jer.49.31||Keljetek föl, vonuljatok a nép ellen, amely nyugodtan és biztonságban lakik! – ezt mondja az ÚR. Sem kapujuk, sem zárjuk nincsen, egyedül laknak!||21503
20226||.Jer.49.32||Tevéik prédává lesznek, és sok jószáguk zsákmánnyá. Szétszórom e megnyírt hajúakat, és minden égtáj felől veszedelmet hozok rájuk – ezt mondja az ÚR.||
20227||.Jer.49.33||Hácór sakálok lakhelyévé lesz, örök pusztasággá, senki sem lakik ott, és senki emberfia nem tartózkodik benne.||
20228||.Jer.49.34|Jövendölés Élámról|Ez az ÚR szava, amelyet Jeremiás prófétának szólt Élámról Cidkijjá, Júda királya országlásának kezdetén:||10221;10222
20229||.Jer.49.35||Azt mondja a Seregek URa: Íme, eltöröm Élám íját, erejének zsengéjét.||
20230||.Jer.49.36||Négy szelet hozok Élám ellen az ég négy tájáról, és szétszórom őket mindegyik szél felé, és nem lesz olyan nép, amelyhez nem kerülnek Élámból szétszóródottak.||22030
20231||.Jer.49.37||Rettegésben tartom Élámot ellenségei előtt és a lelkét keresők előtt. Veszedelmet hozok rájuk, fölgerjedt haragomat – ezt mondja az ÚR –, és fegyvert bocsátok utánuk mindaddig, míg meg nem semmisítem őket.||
20232||.Jer.49.38||Trónomat Élámba helyezem, és kipusztítom onnan a királyt és a fejedelmeket – ezt mondja az ÚR.||
20233||.Jer.49.39||De végül jóra fordítom Élám sorsát – ezt mondja az ÚR.||
20234||.Jer.50.1|Jövendölés Babilóniáról|Ez az a beszéd, amelyet az ÚR mondott Babilónról, a káldeusok földjéről Jeremiás próféta által:||
20235||.Jer.50.2||Hirdessétek a nemzetek között, és hallassátok, emeljétek föl a zászlót! Hallassátok, és ne titkoljátok el! Ezt mondjátok: Bevették Babilónt, megszégyenült Bél, összetört Marduk, megszégyenültek faragott képei, összetörtek bálványai!||18481;18655
20236||.Jer.50.3||Mert északról egy nép vonul ellene, földjét pusztává teszi, és nem lesz, aki lakjon benne; az ember és az állat is elmenekül és elfut.||
20237||.Jer.50.4||Azokban a napokban, abban az időben – ezt mondja az ÚR – megjönnek Izráel fiai Júda fiaival együtt. Sírva mennek, és keresik Istenüket, az URat.||12017;12018
20238||.Jer.50.5||A Sion felől kérdezősködnek, arrafelé fordítják arcukat: Gyertek, szegődjünk az ÚRhoz örök szövetséggel, amely nem megy feledésbe!||
20239||.Jer.50.6||Elveszett juhnyáj volt a népem, pásztorai félrevezették és eltérítették őket a hegyekben. Hegyről halomra jártak, elfelejtkeztek legelőjükről.||23085;23086
20240||.Jer.50.7||Aki csak rájuk talált, pusztította őket. Elnyomóik azt gondolták, hogy nem bűnhődnek, mert ezek vétettek az ÚR ellen. Pedig az ÚR volt igaz otthonuk és atyáik reménysége.||
20241||.Jer.50.8||Fussatok ki Babilónból, jöjjetek ki Káldea földjéről! Legyetek olyanok, mint a kecskebakok a nyáj előtt!||18702
20242||.Jer.50.9||Mert íme, én nagy nemzetek tömegét indítom el és hozom föl Babilónra észak földjéről. Fölsorakoznak vele szemben, míg végül beveszik. Nyilaik olyanok, mint a legyőzhetetlen harcos, aki nem tér vissza sikertelenül.||21971;21972
20243||.Jer.50.10||Káldea prédává lesz; akik prédára vetik őt, mind jóllaknak vele – ezt mondja az ÚR.||
20244||.Jer.50.11||Örüljetek, vigadozzatok csak, örökségem elpusztítói! Ugrándozzatok csak, mint a nyomtató üsző, és nyerítsetek, mint a mének!||18673
20245||.Jer.50.12||Igen megszégyenül anyátok, restelkedik szülőtök. Íme, utolsóvá lesz a nemzetek között, pusztává, kietlen földdé, sivataggá lesz.||
20246||.Jer.50.13||Az ÚR haragja miatt nem laknak rajta, hanem egészen pusztasággá lesz. Aki csak keresztülmegy Babilónon, álmélkodik és fölszisszen az ő teljes veresége miatt.||17993;-17996
20247||.Jer.50.14||Sorakozzatok föl Babilón ellen körös-körül mind, ti íjászok, lőjetek rá, ne kíméljétek a nyilat, mert vétkezett az ÚR ellen!||
20248||.Jer.50.15||Kiáltsatok ellene körös-körül, megadta magát, összedőltek oszlopai, leomlottak kőfalai. Bizony, az ÚR bosszúja ez! Álljatok bosszút rajta, és úgy cselekedjetek vele, ahogyan ő cselekedett!||16296;16297
20249||.Jer.50.16||Irtsátok ki Babilónból a magvetőt és azt, aki sarlót fog aratás idején! A gyilkos fegyver elől mindenki népéhez szalad, mindenki a maga földjére fut.||
20250||.Jer.50.17|Izráel megszabadul Babilon bukásakor|Elszéledt juhnyáj Izráel, oroszlánok kergették szét. Először Asszíria királya rágta őt, végül pedig Nebukadneccar, a babilóni király törte meg csontjait.||9991;10225;-10234
20251||.Jer.50.18||Azért azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Íme, én megbüntetem a babilóni királyt és országát, ahogyan megbüntettem az asszíriai királyt.||17930
20252||.Jer.50.19||Izráelt pedig visszaviszem legelőjére, és a Karmelen meg Básánban legel, Efraim hegyvidékén és Gileádban megelégedhet a lelke.||
20253||.Jer.50.20||Azokban a napokban és abban az időben – ezt mondja az ÚR – keresik majd Izráel bűnét, de nem lesz, és Júda vétkeit, de nem találják: mert megbocsátok azoknak, akiket meghagyok.||19850;17805
20254||.Jer.50.21||Vonulj föl Merátaim földje ellen és Pekód lakói ellen! Öld meg és irtsd ki őket egészen – ezt mondja az ÚR –, és mindent aszerint cselekedj, ahogyan parancsoltam neked!||
20255||.Jer.50.22||Harci zaj hangzik a földön, és nagy a romlás.||
20256||.Jer.50.23||Hogy kivágták és hogy összetörték az egész föld pörölyét! Milyen irtózatossá lett Babilón a népek között!||20299
20257||.Jer.50.24||Tőrbe ejtettelek téged, és meg vagy fogva, Babilón, de nem ismerted föl! Utolértek és megragadtak, mert pörlekedtél az ÚRral.||
20258||.Jer.50.25||Fölnyitotta fegyvertárát az ÚR, és előhozta haragja fegyvereit. Mert dolga van az ÚRnak, a Seregek URának Káldea földjén.||
20259||.Jer.50.26||Törjetek rá a szélekről, nyissátok ki magtárait, hányjátok halomra, mint a kévét, és irtsátok ki, hogy ne legyen maradéka!||
20260||.Jer.50.27||Döfjétek le minden bikáját, el velük a vágóhídra! Jaj nekik, mert eljött a napjuk, büntetésük ideje!||
20261||.Jer.50.28||A Babilón földjéről futva menekülők hangja hirdeti majd a Sionon az ÚR, a mi Istenünk bosszúállását, templomáért való bosszúállását.||10225;10233;10237;-10241
20262||.Jer.50.29|Babilónia megbűnhődik kevélységéért|Hívjatok össze Babilón ellen mindenkit, aki íjat tud feszíteni, szálljatok táborba körülötte körös-körül, hogy senki se menekülhessen el. Fizessetek meg neki cselekedetei szerint; úgy cselekedjetek vele, ahogyan ő cselekedett, mert kevély volt az ÚRral, Izráel Szentjével szemben!||22960
20263||.Jer.50.30||Ezért elhullanak ifjai a terein, és minden harcosa elvész azon a napon – ezt mondja az ÚR.||
20264||.Jer.50.31||Íme, ellened vagyok, te kevély – ezt mondja az ÚR, a Seregek URa –, mert eljött a te napod, büntetésed napja.||21934;21964;21965;21971
20265||.Jer.50.32||Megbotlik a kevély és elesik, és nem lesz senki, aki fölsegítse. Tüzet gyújtok városaiban, hogy megeméssze még azokat is, akik körülötte vannak.||
20266||.Jer.50.33||Azt mondja a Seregek URa: Nyomorgatták Izráel fiait Júda fiaival együtt; akik fogságba vitték őket, erősen fogva tartják, nem akarják elbocsátani.||18728;18730
20267||.Jer.50.34||De megváltójuk erős, Seregek URa a neve. Bizonyosan fölveszi perüket, és nyugalmat hoz a földre, Babilón lakóit viszont megrettenti.||
20268||.Jer.50.35||Fegyver lesz a káldeusokon – azt mondja az ÚR –, Babilón lakóin, fejedelmein és bölcsein.||
20269||.Jer.50.36||Fegyver lesz varázslóin, és kiderül, hogy bolondok! Fegyver lesz harcosain, és megrémülnek.||
20270||.Jer.50.37||Fegyver lesz lovain és harci szekerein és az egész keverék népen, amely közötte él; hasonlók lesznek az asszonyokhoz. Fegyver lesz kincsein, és zsákmányul viszik azokat.||
20271||.Jer.50.38||Szárazság lesz vizein, és kiszáradnak, mert bálványok földje az, és rettentő bálványoknak adnak hálát.||
20272||.Jer.50.39||Ezért pusztai vadak és sakálok laknak majd ott struccmadarakkal együtt. Soha többé nem lakják, és lakatlan lesz nemzedékről nemzedékre.||
20273||.Jer.50.40||Ahogyan ledöntötte Isten Sodomát és Gomorát és szomszéd városaikat – azt mondja az ÚR –, ugyanúgy nem lakik ott egy ember sem, senki emberfia nem lakja azt.||482
20274||.Jer.50.41|Az északról jövő ellenség Isten eszköze|Íme, egy nép jön északról, nagy nemzet és sok király támad a föld határairól.||
20275||.Jer.50.42||Íjat és kopját ragadnak, kegyetlenek, és sekinek sem irgalmaznak. Hangjuk, mint a tenger zúgása. Lovakon vágtatnak, mint harcosok, viadalra sorakoznak ellened, Babilón leánya!||
20276||.Jer.50.43||Ha meghallja hírüket a babilóni király, keze lehanyatlik, szorongás fogja el, vonaglik, mint a szülő asszony.||
20277||.Jer.50.44||Íme, mint a Jordán erdőségéből az örökzöld ligetbe feljövő oroszlán, hirtelen űzöm el őket onnan, és választottamat helyezem föléje. Mert ki lehetne hozzám hasonló? Ki szab nekem törvényt, és ki az a pásztor, aki szembeszállhatna velem?||20213
20278||.Jer.50.45||Azért halljátok meg az ÚR tervét, amelyet Babilón ellen tervezett, és gondolatait, amelyeket Káldea ellen gondolt! Bizony a nyáj kicsinyeit is elhajtják, és álmélkodik miattuk a legelő.||20214
20279||.Jer.50.46||Babilón bevételének zajától megindul a föld, és jajkiáltása hallatszik a nemzetek között!||21971;21972
20280||.Jer.51.1|Babilónia pusztulása Isten akarata|Így szól az ÚR: Íme, pusztító szelet támasztok Babilón ellen és Káldea lakói ellen.||
20281||.Jer.51.2||Idegeneket küldök Babilón ellen, szétszórják őt, és kiüresítik földjét, mert ellene támadnak mindenfelől a veszedelem napján.||21058
20282||.Jer.51.3||Az íjász vonja föl íját, és öltse magára páncélját! Ne kedvezzetek ifjainak, öljétek le egész seregét!||
20283||.Jer.51.4||Essenek el a leszúrtak a káldeusok földjén és az átdöföttek az utcákon!||
20284||.Jer.51.5||Mert nem hagyta el Izráelt és Júdát Istene, a Seregek URa, noha földjük tele van vétekkel Izráel Szentje ellen.||
20285||.Jer.51.6||Fussatok ki Babilónból, és mentse mindenki a lelkét, ne vesszetek el az ő bűne miatt, mert az ÚR bosszúállásának ideje ez, megfizet neki érdeme szerint.||20241
20286||.Jer.51.7||Aranypohár volt Babilón az ÚR kezében, amely megrészegítette az egész földet. Nemzetek ittak borából, amely megrészegítette a nemzeteket.||
20287||.Jer.51.8||Hamar elesett Babilón, és összeomlott, jajgassatok miatta! Hozzatok balzsamot sebére, hátha meggyógyul!||18112;31003;20123
20288||.Jer.51.9||Gyógyítgattuk Babilónt, de nem gyógyult meg. Hagyjátok el őt, és menjünk el mindnyájan a saját földünkre! Mert az égig hatott ítélete, a felhőkig emelkedett.||
20289||.Jer.51.10||Napfényre hozta az ÚR a mi igazságunkat, gyertek, és beszéljük el a Sionon az ÚRnak, a mi Istenünknek dolgait!||
20290||.Jer.51.11||Élesítsétek a nyilakat, készítsétek a pajzsokat! Fölindította az ÚR a méd királyok lelkét, mert szándéka Babilón ellen fordult, hogy elveszítse. Bizony, az ÚR bosszúállása ez, templomáért való bosszúállása!||20261;20266
20291||.Jer.51.12||Tűzzétek ki a zászlót Babilón kőfalaival szemben, erősítsétek meg az őrséget! Rendeljetek őröket, állítsatok lesbe csapatokat, mert az ÚR elgondolta és meg is cselekszi mindazt, amit Babilón lakói ellen szólt.||
20292||.Jer.51.13||Te, aki nagy vizek mellett laksz, és tömérdek kincsed van, eljött a véged, rablásod betelt!||
20293||.Jer.51.14||Megesküdött a Seregek URa a lelkére, és ezt mondta: Bizony, úgy betöltelek téged emberekkel, mint sáskákkal, és diadaléneket énekelnek fölötted!||22525
20294||.Jer.51.15||Ő alkotta a földet erejével, bölcsességével szilárdította meg a világot, és értelmével terjesztette ki az egeket.||19280;19284
20295||.Jer.51.16||Nagy hangjára vizek zúgása támad az égben, és felhőket hoz föl a föld határairól, villámokat készít az esőhöz, és előhozza a szelet tárházából.||
20296||.Jer.51.17||Tudás híján minden ember bolond. Minden ötvös megszégyenül bálványa miatt, mert hazugság az öntvénye: nincs benne lélek.||19282
20297||.Jer.51.18||Hiábavalóságok ezek, nevetséges művek, amelyek elvesznek büntetésük idején.||
20298||.Jer.51.19||De nem ilyen Jákób öröksége! Mert ő a mindenség formálója és Izráel törzse örökségének pálcája: Seregek URa a neve!||15900;-15903
20299||.Jer.51.20|Babilónia bűne és bűnhődése|Pörölyöm voltál, harci fegyverem, és nemzeteket zúztam veled össze, országokat pusztítottam el veled.||20256
20300||.Jer.51.21||Általad zúztam össze lovakat és lovasaikat, és általad zúztam össze a harci szekeret és a benne ülőt.||
20301||.Jer.51.22||Általad zúztam össze férfit és asszonyt, általad zúztam össze vént és gyermeket, általad zúztam össze ifjat és szüzet.||
20302||.Jer.51.23||Általad zúztam össze a pásztort és nyáját, általad zúztam össze a szántóvetőt és igavonó jószágát, és általad zúztam össze a helytartókat és a főembereket.||
20303||.Jer.51.24||Megfizetek Babilónnak és Káldea minden lakosának mindazért a gonoszságért, amelyet a Sionon cselekedtek szemetek láttára – ezt mondja az ÚR.||20290;22956
20304||.Jer.51.25||Íme, ellened fordulok, te romlásnak hegye – ezt mondja az ÚR –, aki az egész földet leromboltad! Kinyújtom kezemet ellened, lehengerítlek a kőszikláról, és leégett heggyé teszlek.||20398
20305||.Jer.51.26||Nem vesznek belőled követ szegletkőnek és alapkőnek, mert örökre pusztaság leszel – ezt mondja az ÚR.||17993;17994
20306||.Jer.51.27||Tűzzétek ki a zászlót az országban, fújjátok meg a kürtöt a népek között! Készítsétek föl ellene a nemzeteket, hívjátok össze ellene Arárát, Minni és Askenáz országait! Válasszatok ellene hadvezért, vonultassátok föl a lovakat, mint rettenetes sáskahadat!||
20307||.Jer.51.28||Készítsétek föl ellene a népeket, a médek királyait, helytartóit és minden főemberét és birodalmuk egész földjét!||
20308||.Jer.51.29||Megrendül a föld és rázkódik, mert beteljesednek az ÚR gondolatai Babilón ellen, amikor Babilón földjét pusztasággá, lakatlanná teszi.||17994;-17996
20309||.Jer.51.30||Babilón hősei fölhagytak a küzdelemmel, erődeikben ülnek. Vége szakadt vitézségüknek, asszonyokká lettek. Fölgyújtották Babilón lakhelyeit, letörték zárait.||
20310||.Jer.51.31||Futár futár után fut, és hírmondó hírmondó után, hogy jelentse a babilóni királynak: megszállták városát mindenfelől.||
20311||.Jer.51.32||A réveket elfoglalták, tűz égette föl a mocsarakat, és a harcosok megrettentek.||
20312||.Jer.51.33||Mert azt mondja a Seregek URa, Izráel Istene: Olyan lett Babilón leánya, mint a szérű, itt van taposásának ideje. Kis híja még, és eljön aratásának ideje.||
20313||.Jer.51.34||Elnyelt, megemésztett engem Nebukadneccar, a babilóni király, üres edénnyé tett. Elnyelt engem, mint egy sárkány, megtöltötte hasát csemegéimmel, és kivetett engem.||
20314||.Jer.51.35||A rajtam és társaimon esett erőszak szálljon Babilónra! – mondja ezt Sion lakója. Vérem Káldea lakosaira! – mondja ezt Jeruzsálem.||16296
20315||.Jer.51.36||Ezért azt mondja az ÚR: Íme, én bírálom el ügyedet, és én állok bosszút érted! Kiszárítom tengerét, kiapasztom forrását.||20254;-20263
20316||.Jer.51.37||Kőrakássá lesz Babilón, sakálok lakhelyévé; kietlenné, iszonyatossá lesz és lakatlanná.||
20317||.Jer.51.38||Együtt ordítanak, mint az ifjú oroszlánok, morognak, mint az oroszlánkölykök.||
20318||.Jer.51.39||Hevük idején lakomát készítek nekik, és megrészegítem őket, hogy vigadjanak, és aludjanak örök álmot, és föl ne serkenjenek – ezt mondja az ÚR.||
20319||.Jer.51.40||Vágóhídra viszem őket, mint a bárányokat, mint a kosokat a bakokkal együtt.||
20320||.Jer.51.41|Vége van Babilonnak!|Hogy bevették Sésakot! Elfoglalták az egész föld büszkeségét. Milyen pusztasággá lett Babilón a népek között!||19627
20321||.Jer.51.42||Följött Babilónra a tenger, hullámainak özönével elborította őt.||17882;17883
20322||.Jer.51.43||Városai pusztává lettek, sivataggá és kopár földdé, amelyen senki sem lakik, senki emberfia nem megy keresztül rajta.||18019
20323||.Jer.51.44||Megbüntetem Bélt Babilónban, és kihúzom szájából, amit lenyelt, és többé nem tódulnak hozzá a népek, és Babilón kőfala is ledől.||12025;-12029;21806
20324||.Jer.51.45||Jöjj ki onnan, én népem! Mentse lelkét mindenki az ÚR haragjának tüze elől!||
20325||.Jer.51.46||Ne olvadjon meg a szívetek, és ne féljetek a hírektől, amelyeket hallani a földön, amikor egyik esztendőben ilyen hír járja, a másik esztendőben pedig amolyan hír, hogy erőszakosság van a földön, és uralkodó tör uralkodóra!||
20326||.Jer.51.47||Mert íme, eljönnek majd a napok, és megbüntetem Babilónt faragott képeiért, és egész földje megszégyenül, és elhull benne minden halálra sebzett.||20113;20114
20327||.Jer.51.48||És ujjong majd Babilón fölött az ég és a föld és minden, ami bennük van, mert pusztítók támadnak rá észak felől – ezt mondja az ÚR.||
20328||.Jer.51.49||Babilón is elesik, mivel sok izráelit halálra sebzett, amint Babilón miatt is elhullottak az egész földön a halálra sebzettek.||16296
20329||.Jer.51.50||Menjetek el, akik megmenekültetek a fegyvertől, meg ne álljatok! Emlékezzetek meg a távolból is az ÚRról, és jusson eszetekbe Jeruzsálem!||
20330||.Jer.51.51||Szégyenkeztünk, mert hallottuk a gyalázkodást, arcunkat szégyenpír borította, mert idegenek törtek az ÚR házának szentélyébe.||
20331||.Jer.51.52||Ezért íme, eljönnek majd a napok – ezt mondja az ÚR –, és megbüntetem Babilónt faragott képeiért, és egész földjén sebesültek nyögnek.||
20332||.Jer.51.53||Ha az égbe hág is föl Babilón, és ha megerősíti is erős magaslatát, akkor is rátörnek a pusztítók, akiket én küldök – ezt mondja az ÚR.||22564
20333||.Jer.51.54||Jajkiáltás hallatszik Babilónból, és a káldeusok földjéről nagy romlás.||
20334||.Jer.51.55||Mert elpusztítja az ÚR Babilónt, és elnémítja benne a nagy zajt, ha zúgnak is hullámai, mint a nagy vizek, és hallatszik is harsogásuk.||
20335||.Jer.51.56||Mert pusztító tör Babilónra, elfogják harcosait, eltörik íjukat, mert a megfizetés Istene, az ÚR biztos, hogy megfizet.||5793
20336||.Jer.51.57||Megrészegítem fejedelmeit, bölcseit, helytartóit, főembereit és harcosait. Örök álomra szenderülnek, és nem ébrednek föl! – ezt mondja a Király, akinek Seregek URa a neve.||
20337||.Jer.51.58||Azt mondja a Seregek URa: Babilón széles kőfalát földig rombolják, és büszke kapuit tűz égeti meg. A népek hiába munkálkodnak, és a tűzé lesz, amiért nemzetek fáradoztak.||
20338||.Jer.51.59|A jövendölést az Eufráteszbe süllyesztik|Ez az a beszéd, amelyet Jeremiás próféta Szerájának, Nérijjá fiának, Mahszéjá unokájának mondott, amikor Babilónba ment Cidkijjával, Júda királyával királyságának negyedik esztendejében. Szerájá pedig szállásmester volt.||
20339||.Jer.51.60||Jeremiás leírta egy irattekercsre mindazt a veszedelmet, amely Babilónt fogja érni, mindazokat a beszédeket, amelyek föl lettek jegyezve Babilónról.||
20340||.Jer.51.61||Azt mondta Jeremiás Szerájának: Amikor Babilónba érsz, láss neki, és olvasd föl mindezeket a szavakat!||
20341||.Jer.51.62||Ezt mondd: URam, te szóltál e hely ellen, hogy elveszítsed, és ne legyen lakója, sem ember, sem állat, hanem örökre pusztaság legyen.||
20342||.Jer.51.63||Amikor befejezed e tekercs fölolvasását, köss rá egy követ, és hajítsd be az Eufrátesz közepébe.||
20343||.Jer.51.64||Ezt mondd: Így merül el Babilón, és bármit tegyen is, nem kel föl többé a veszedelem miatt, amelyet én hozok rá. Eddig tartanak Jeremiás beszédei.||
20344||.Jer.52.1|Nebukadneccar elfoglalja Jeruzsálemet|Huszonegy esztendős volt Cidkijjá, amikor uralkodni kezdett, és tizenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; anyjának neve Hamútal volt, aki a Libnából való Jirmejá leánya.||10222
20345||.Jer.52.2||És gonoszt cselekedett az ÚR szemében, ahogyan Jójákim is cselekedett.||10203;10204
20346||.Jer.52.3||Bizony az ÚR haragja miatt történt ez Jeruzsálemmel és Júdával, amíg végül elvetette őket színe elől. Cidkijjá ugyanis föllázadt a babilóni király ellen.||
20347||.Jer.52.4||Uralkodásának kilencedik esztendejében, a tizedik hónapban, a hónap tizedikén fölvonult Nebukadneccar babilóni király, ő és egész serege Jeruzsálem alá, és tábort ütöttek vele szemben, és ostromműveket emeltek ellene mindenfelől.||10205;-10214
20348||.Jer.52.5||Ostrom alatt tartották a várost Cidkijjá tizenegyedik esztendejéig.||
20349||.Jer.52.6||A negyedik hónapban, a hónap kilencedikén olyan nagy éhínség támadt a városban, hogy a föld népének kenyere sem volt.||
20350||.Jer.52.7||És betörtek a városba, de a harcosok mind elmenekültek, és éjszaka kimentek a városból a kapun keresztül, a két kőfal között, amely a király kertjénél van, noha a káldeusok a város alatt voltak körös-körül. Arra az útra tértek, amely a síkság felé vezet.||
20351||.Jer.52.8||A káldeusok serege azonban üldözőbe vette a királyt, és utolérték Cidkijját a jerikói síkon, mivel egész serege elfutott mellőle.||
20352||.Jer.52.9||El is fogták a királyt, és Riblába, Hamát földjére vitték a babilóni királyhoz, hogy ítéljen fölötte.||
20353||.Jer.52.10||A babilóni király Cidkijjá fiait a szeme láttára megölette, és Júda valamennyi fejedelmét is megölette Riblában.||
20354||.Jer.52.11||Cidkijjá király szeme világát pedig kioltották, őt magát láncra verték, majd Babilónba vitette őt a babilóni király, és tömlöcben tartotta halála napjáig.||10231
20355||.Jer.52.12|Jeruzsálem kifosztása és elpusztítása|Az ötödik hónapban pedig, a hónap tizedikén – ez az esztendő pedig Nebukadneccar babilóni király tizenkilencedik esztendeje volt – eljött Jeruzsálembe Nebuzaradán testőrparancsnok, aki a babilóni király szolgálatában állt.||
20356||.Jer.52.13||Fölgyújtotta az ÚR házát és a király palotáját; fölgyújtott Jeruzsálemben minden házat és minden nagy palotát.||9054;9058;-9060
20357||.Jer.52.14||A káldeusok egész serege pedig, amely a testőrparancsnokkal volt, lerombolta Jeruzsálem kőfalát körös-körül.||
20358||.Jer.52.15||A nép szegényeiből pedig és a többi nép közül, amely a városban maradt, meg a szökevények közül, akik átpártoltak a babilóni királyhoz, és a sokaság maradékából foglyokat vitt el Nebuzaradán testőrparancsnok.||
20359||.Jer.52.16||De a föld szegényei közül ott hagyta Nebuzaradán testőrparancsnok a szőlőműveseket és a szántóvetőket.||
20360||.Jer.52.17||A rézoszlopokat pedig, amelyek az ÚR házában voltak, meg az állványokat és a réztengert, amely az ÚR házában volt, összetörték a káldeusok, és minden rezet elvittek Babilónba.||8950;-8961
20361||.Jer.52.18||Mind elvitték a fazekakat és a lapátokat is, a késeket és a tálakat, a tömjénezőket és minden rézedényt, amelyekkel szent szolgálatot szoktak végezni.||
20362||.Jer.52.19||Elvitte a testőrparancsnok a csészéket, a serpenyőket, a tálakat és a fazekakat, a mécsestartókat, a tömjénezőket és a serlegeket, mindent, ami aranyból és ezüstből volt.||
20363||.Jer.52.20||A két oszlopnak, a réztengernek és a tizenkét rézökörnek, amelyek talapzatként alatta voltak, és amelyeket Salamon király csináltatott az ÚR házába, mindezeknek az edényeknek a rezét meg sem lehetett mérni.||8950;8961;8975;-8985
20364||.Jer.52.21||Az oszlopok mindegyikének tizennyolc könyök volt a magassága, és tizenkét könyöknyi zsinór érte körül, vastagságuk pedig négyujjnyi volt, és belül üresek voltak.||10241
20365||.Jer.52.22||Rézgömb volt rajtuk, és a gömb magassága öt könyök volt, és a hálók és gránátalmák a gömbön körös-körül mind rézből voltak. Ugyanilyen volt a másik oszlop és a rajta levő gránátalmák is.||
20366||.Jer.52.23||Kilencvenhat gránátalma volt a külső falon, összesen száz gránátalma volt a hálón körös-körül.||8955
20367||.Jer.52.24||Elvitte a testőrparancsnok Szerájá főpapot és Cefanjá papot, a helyettesét és három ajtóőrt.||
20368||.Jer.52.25||Elvitt egy főembert is a városból, aki a harcosok parancsnoka volt, és hetet azok közül a férfiak közül, akik a király szolgálatában álltak, akiket a városban találtak, meg a hadseregparancsnok írnokát, aki a föld népét sorozta be, továbbá hatvan férfit a föld népe közül, akiket a városban találtak.||
20369||.Jer.52.26||Fogta és elvitte őket Nebuzaradán testőrparancsnok a babilóni királyhoz Riblába.||
20370||.Jer.52.27||A babilóni király pedig levágatta és megölette őket Riblában, Hamát földjén. Így vitték fogságba Júdát a földjéről.||10245
20371||.Jer.52.28||Ennyien voltak, akiket fogságba vitt Nebukadneccar: az ő hetedik esztendejében háromezer-huszonhárom júdabeli,||
20372||.Jer.52.29||Nebukadneccar tizennyolcadik esztendejében pedig nyolcszázharminckét lélek Jeruzsálemből.||
20373||.Jer.52.30||Nebukadneccar huszonharmadik esztendejében Nebuzaradán testőrparancsnok hétszáznegyvenöt júdabelit vitt fogságba. Összesen négyezer-hatszáz lelket.||
20374||.Jer.52.31|Evil-Meródak megkegyelmez Jójákinnak|Jójákin júdabeli király fogságának harminchetedik esztendejében, a tizenkettedik hónapban, e hónap huszonötödikén történt, hogy Evil-Meródak babilóni király uralkodásának első esztendejében megkegyelmezett Jójákinnak, Júda királyának, és kihozatta őt a tömlöcből.||10219
20375||.Jer.52.32||Barátságosan beszélt vele, és székét azoknak a királyoknak a széke fölé emelte, akik vele voltak Babilónban.||
20376||.Jer.52.33||Kicseréltette rabruháit, és élete további napjaiban mindig vele étkezett.||
20377||.Jer.52.34||Állandó ellátást adott neki a babilóni király minden napra, szükségletei szerint, egészen halála napjáig, hátralévő életének minden napján.||
20378|Jeremiás siralmai|.Jsir.1.1|Az elpusztult Jeruzsálem|Jaj, de árván maradt a város, amely tele volt néppel! Olyan lett, mint az özvegyasszony! Nagy volt a nemzetek között, fejedelemasszony a tartományok között; de robotra fogták!||10134;-10136
20379||.Jsir.1.2||Sírva sír éjjelente, s könny borítja arcát! Senki sincs, aki vigasztalná azok közül, akik szerették. Barátai mind megcsalták, ellenségeivé lettek.||19350;19377
20380||.Jsir.1.3||A nyomorúság és a kemény szolgálat után száműzetésbe ment Júda! Ott ül a népek között, nem talál nyugalmat. Minden üldözője utolérte szorultságában.||
20381||.Jsir.1.4||Sion útjai gyászolnak, mert nincsen, aki ünnepre jönne. Minden kapuja elpusztult. Papjai sóhajtoznak, szüzei búsulnak, és neki csupa keserűség jut.||
20382||.Jsir.1.5||Elnyomói hatalomra jutottak, ellenségei boldogok. Bizony, az ÚR szomorította meg sok bűne miatt, gyermekei fogságba mentek az elnyomó előtt.||
20383||.Jsir.1.6||Elhagyta Sion leányát minden ékessége, fejedelmei olyanok lettek, mint a szarvasok, amelyek nem találnak legelőt, és erőtlenül futnak üldözőik előtt.||
20384||.Jsir.1.7||Visszaemlékezik Jeruzsálem nyomorúságának és elnyomásának napjain minden gyönyörűségére, amelyben része volt a régi időkben. De népe ellenség kezébe esett, és nem volt segítsége. Ellenségei látva őt csak nevettek megsemmisülésén.||
20385||.Jsir.1.8||Súlyosan vétkezett Jeruzsálem, azért lett tisztátalanná. Minden tisztelője megvetette, mert látták mezítelenségét, ő maga is sóhajtozik és elfordul.||
20386||.Jsir.1.9||Szennyes a ruhája széle, nem gondolt arra, mi lesz a vége. Szörnyen lesüllyedt, nincs vigasztalója. Lásd meg, URam, nyomorúságomat, mert az ellenség erőt vett rajtam!||
20387||.Jsir.1.10||Kinyújtotta a kezét az ellenség minden kincse után. Sőt látta, hogyan mentek be szentélyébe azok a népek, akikről azt parancsoltad, hogy nem mehetnek be gyülekezetedbe.||5503
20388||.Jsir.1.11||Egész népe sóhajtozik, kenyér után futkos, odaadják drágaságaikat az ételért, hogy fölelevenedjenek. Lásd meg, URam, és tekintsd meg, milyen megvetetté lettem!||
20389||.Jsir.1.12||Mindnyájan, ti járókelők: tekintsétek meg, és lássátok: van-e olyan bánat, mint az én bánatom, amely engem ért, amellyel engem sújtott az ÚR izzó haragja napján?!||
20390||.Jsir.1.13||A magasságból tüzet bocsátott csontjaimba, hogy eltiporjon. Hálót vetett lábamnak, hanyatt buktatott, elhagyottá tett engem; egész nap beteg vagyok.||
20391||.Jsir.1.14||Saját kezével rótta rám vétkeim igáját, ráfonódtak nyakamra, megrendítették erőmet. Olyanok kezébe adott engem az Úr, akiknek nem állhatok ellen.||
20392||.Jsir.1.15||Az Úr félredobálta mellőlem minden harcosomat. Gyűlést hívott össze ellenem, hogy összetörje ifjaimat; sajtóba taposta az Úr Júda szűz leányát.||
20393||.Jsir.1.16||Ezekért sírok én, szememből patakzik a könny, mert messze van tőlem vigasztalóm, aki megeleveníthetne engem. Fiaim elvesztek, mert győzött az ellenség.||
20394||.Jsir.1.17||Sion kinyújtja a kezét, de nincs vigasztalója. Az ÚR rendelt szorongatókat Jákób ellen körös-körül, Jeruzsálem csúfsággá lett közöttük.||
20395||.Jsir.1.18||Igazságos az ÚR, mert szava ellen rugódoztam! Halljátok meg mind, ti népek, és lássátok bánatomat: hajadon lányaim és ifjaim fogságba mentek!||
20396||.Jsir.1.19||Kiáltottam azoknak, akik szerettek, de megcsaltak engem. Papjaim és véneim elpusztultak a városban, amikor étel után futkostak, hogy megelevenedjenek.||
20397||.Jsir.1.20||Lásd meg, URam, milyen nyomorult vagyok, bensőm háborog, vergődik a szívem, mert bizony engedetlen voltam. Kint fegyver pusztít, bent minden olyan, mint a halál!||
20398||.Jsir.1.21||Hallották, hogy sóhajtozom, de nincs vigasztalóm. Minden ellenségem hallott veszedelmemről. Örültek, hogy ezt cselekedted. Hozd el a napot, amelyet meghirdettél! Legyenek ők is olyanok, mint én!||20303;20304
20399||.Jsir.1.22||Jusson eléd minden gonoszságuk, és bánj velük úgy, ahogyan velem bántál minden bűnömért. Bizony, sokat sóhajtozom, és beteg a szívem.||
20400||.Jsir.2.1|Júda és Jeruzsálem megtapasztalta Istene haragját|Jaj, de sűrű felhőt borított az Úr haragjában Sion leányára! Az égből a földre vetette Izráel ékességét, és nem emlékezett meg lába zsámolyáról haragja napján.||
20401||.Jsir.2.2||Elnyelte az Úr, nem kímélte Jákób összes hajlékát, ledöntötte haragjában Júda leányának erődítményeit. Földre terítette, megszégyenítette az országot és fejedelmeit.||
20402||.Jsir.2.3||Fölgerjedt haragjában letörte Izráel minden szarvát. Visszavonta jobbját az ellenség előtt, mint lángoló tűz égette Jákóbot, emésztette körös-körül.||
20403||.Jsir.2.4||Kifeszítette íját, mint az ellenség, kinyújtotta jobbját, mint egy támadó, és megölt vele mindent, ami a szemnek kívánatos. Sion leányának sátrára tűzként zúdította izzó haragját.||
20404||.Jsir.2.5||Olyan volt az Úr, mint az ellenség. Elnyelte Izráelt, elnyelte minden palotáját, lerombolta erődítményeit, és megsokasította Júda leányának bújátbaját.||
20405||.Jsir.2.6||Földúlta sátrát, mint egy kertet, lerombolta gyülekezési helyét. Elfelejtette az ÚR Sionnal ünnepeit és a szombatot, és haragja hevében megutált királyt és papot.||15267;20514
20406||.Jsir.2.7||Megvetette oltárát az Úr, megutálta szentélyét. Ellenség kezébe adta palotáinak kőfalait, zajongtak az ÚR házában, mint ünnepnapon.||
20407||.Jsir.2.8||Az ÚR elhatározta, hogy lerontja Sion leányának kőfalát; mérőzsinórt feszített ki, nem vonta vissza kezét a pusztítástól, és gyászol a bástya és a kőfal, együtt roskadoznak!||10134;10135
20408||.Jsir.2.9||Földbe süllyedtek kapui, elvesztette és összetörte annak zárait. Királya és fejedelmei a népek között vannak, nincs többé törvény, sőt prófétái sem nyernek kijelentést az ÚRtól.||
20409||.Jsir.2.10||A földön ülnek, elnémultak Sion leányának vénei, port szórtak a fejükre. Zsákba öltöztek, földre csüggesztették fejüket Jeruzsálem hajadon leányai.||
20410||.Jsir.2.11||Elsorvadt a szemem a könnyhullatástól, bensőm háborog, földre omlik népem leányának romlása miatt. Mert elalélnak a kisgyermekek és a csecsemők a város terein.||
20411||.Jsir.2.12||Azt mondják anyjuknak: Hol a kenyér meg a bor? Elaléltak, mint a sebesültek a város terein, kilehelték lelküket anyjuk kebelén.||
20412||.Jsir.2.13||Tanúságul mit hozzak föl melletted, mihez hasonlítsalak, Jeruzsálem leánya? Kivel mérjelek össze, hogy megvigasztaljalak, Sion szűz leánya? Bizony, romlásod nagy, mint a tenger, kicsoda gyógyít meg téged?||
20413||.Jsir.2.14||Prófétáid hamis és megtévesztő látomásokkal tévesztettek meg téged, és nem leplezték le álnokságodat, hogy jóra fordult volna sorsod, hanem hamis és félrevezető látomásokról prófétáltak neked.||19040;19156;19374;19567
20414||.Jsir.2.15||Összecsapja kezét miattad minden arra járó, fölszisszennek, és fejüket csóválják Jeruzsálem leánya fölött. Vajon ez az a város, amelyről azt mondták: „Tökéletes szépség, az egész föld öröme”?||
20415||.Jsir.2.16||Föltátotta száját ellened minden ellenséged, fölszisszennek, és fogukat csikorgatják. Azt mondják: Elnyeltük őt! Bizony ez az a nap, amelyet vártunk; megértük, megláttuk!||
20416||.Jsir.2.17||Megcselekedte az ÚR, amit kigondolt, beváltotta szavát, amelyet megmondott és kezdettől fogva elrendelt. Rombolt, és nem kímélt, megvidámította rajtad az ellenséget, fölemelte szorongatóid szarvát.||3541;5626
20417||.Jsir.2.18||Szívük az Úrhoz kiáltott. Ó, Sion leányának kőfala! Folyjon alá könnyed, mint a patak, éjjel és nappal, ne engedj magadnak nyugalmat, síró szemed ne pihenjen!||
20418||.Jsir.2.19||Kelj föl, jajgass éjjel, az őrjárások kezdetén! Öntsd ki szívedet, mint a vizet az Úr színe előtt! Emeld föl hozzá a kezedet kicsinyeidnek életéért, akik elaléltak az éhség miatt minden utcasarkon.||
20419||.Jsir.2.20||Lásd meg, URam, és tekints arra, akivel így cselekedtél! Miért kellene megenniük az asszonyoknak méhük gyümölcsét, dédelgetett kisdedeiket? Miért ölnék meg az Úr szentélyében a papokat és a prófétákat?||5626;5664
20420||.Jsir.2.21||Az utcákon a földön fekszik gyermek és vén, hajadon leányaim és ifjaim fegyver miatt hullottak el. Öldököltél haragod napján, mészároltál, nem kíméltél senkit.||
20421||.Jsir.2.22||Egybehívtad mindenfelől, mint valami ünnepnapra, azokat, akiktől rettegtem, és nem volt senki, aki az ÚR haragjának napján elmenekült és megszabadult volna. Ellenségem végzett azokkal, akiket dédelgettem és fölneveltem!||
20422||.Jsir.3.1|A kegyesek szenvedése és annak értelme|Én vagyok az a férfi, aki nyomorúságot látott az Úr haragjának botja miatt.||
20423||.Jsir.3.2||Sötétségben vezérelt és járatott engem, nem világosságban.||
20424||.Jsir.3.3||Bizony, ellenem fordult, ellenem fordítja kezét mindennap.||
20425||.Jsir.3.4||Elsorvasztotta testemet és bőrömet, összeroncsolta csontjaimat.||
20426||.Jsir.3.5||Sáncot épített ellenem, körülvett méreggel és fáradtsággal.||
20427||.Jsir.3.6||Sötét helyre helyezett engem, mint a régen meghaltakat.||
20428||.Jsir.3.7||Körülkerített, hogy ki ne mehessek, nehézzé tette láncomat.||
20429||.Jsir.3.8||Ha kiáltok, és segítségül hívom is, elzárkózik imádságom elől.||14221;14990
20430||.Jsir.3.9||Faragott kővel torlaszolta el útjaimat, görbévé tette ösvényeimet.||
20431||.Jsir.3.10||Olyan hozzám, mint az ólálkodó medve és a lesben álló oroszlán.||
20432||.Jsir.3.11||Letérített útjaimról, darabokra tépett és elpusztított engem!||
20433||.Jsir.3.12||Kifeszítette íját, és nyilai elé céltáblául állított engem.||
20434||.Jsir.3.13||Veséimbe bocsátotta tegzének nyilait.||
20435||.Jsir.3.14||Egész népem csúfjává lettem, és gúnydalukká napestig.||
20436||.Jsir.3.15||Keserűséggel töltött be, megrészegített engem ürömmel.||
20437||.Jsir.3.16||Kaviccsal tördelte ki fogaimat, porba tiport engem.||
20438||.Jsir.3.17||Elvetted lelkem békességét, elfeledtem a jót.||
20439||.Jsir.3.18||Azt gondoltam: Elveszett az erőm és az ÚRba vetett reménységem.||
20440||.Jsir.3.19||Emlékezzél nyomorúságomra és bujdosásomra; az ürömre és a méregre!||
20441||.Jsir.3.20||Mindig visszaemlékezik és megalázkodik bennem a lelkem.||
20442||.Jsir.3.21||De arra gondolok szívemben, és ezért mégis reménykedem:||
20443||.Jsir.3.22||az ÚR kegyelme, hogy még nincsen végünk, mert nem fogy el irgalmassága!||
20444||.Jsir.3.23||Minden reggel megújul, nagy a te hűséged!||
20445||.Jsir.3.24||Az ÚR az én örökségem, mondja a lelkem, ezért benne bízom.||14107
20446||.Jsir.3.25||Jó az ÚR azokhoz, akik benne remélnek, a lélekhez, amely keresi őt.||
20447||.Jsir.3.26||Jó csöndesen várni az ÚR szabadítására.||
20448||.Jsir.3.27||Jó a férfinak, ha igát hordoz ifjúságában.||
20449||.Jsir.3.28||Üljön hát egyedül és csöndben, mert az Úr tette rá!||
20450||.Jsir.3.29||Hajtsa a porba száját, talán van még reménység!||
20451||.Jsir.3.30||Arcát tartsa oda az őt verőnek, teljen be gyalázattal!||
20452||.Jsir.3.31||Mert nem vet el örökre az Úr.||
20453||.Jsir.3.32||Ha megszomorít is, de együtt is érez kegyelmének gazdagsága szerint.||18799
20454||.Jsir.3.33||Mert nem szíve szerint alázza meg és szomorítja az embernek fiát.||
20455||.Jsir.3.34||Amikor lábbal tiporják a föld minden foglyát;||
20456||.Jsir.3.35||amikor az embert kiforgatják jogaiból a Magasságos színe előtt;||
20457||.Jsir.3.36||amikor elnyomják az embert peres ügyében: azt nem nézi el az Úr.||
20458||.Jsir.3.37||Ki az, aki szól, és meglesz, hacsak nem az Úr parancsolja?||18636
20459||.Jsir.3.38||Vajon nem a Magasságos szájából jön ki a rossz és a jó?||
20460||.Jsir.3.39||Mit panaszkodik az élő ember, a férfi a büntetés miatt?||
20461||.Jsir.3.40||Gondoljuk át útjainkat, vizsgáljuk meg őket, és térjünk az ÚRhoz!||
20462||.Jsir.3.41||Emeljük föl szívünket és kezünket Istenhez az égben!||
20463||.Jsir.3.42||Mi voltunk gonoszok és pártütők, azért nem bocsátottál meg.||15722;22060
20464||.Jsir.3.43||Haragba burkolóztál, és üldöztél minket, öldököltél, nem kíméltél.||
20465||.Jsir.3.44||Felhőbe burkolóztál, hogy ne jusson hozzád az imádság.||
20466||.Jsir.3.45||Söpredékké és megvetetté tettél minket a népek között.||
20467||.Jsir.3.46||Föltátotta száját ellenünk minden ellenségünk.||
20468||.Jsir.3.47||Rettegés és tőr van rajtunk, pusztulás és romlás.||
20469||.Jsir.3.48||Könny patakzik alá a szememből népem leányának romlása miatt.||19243;19350
20470||.Jsir.3.49||Szemem szünet nélkül könnyezik, nincs pihenése,||
20471||.Jsir.3.50||míg ránk nem tekint, és meg nem látja az égből az ÚR.||
20472||.Jsir.3.51||Szemem bánatba ejtette lelkemet városom minden leányáért.||
20473||.Jsir.3.52||Ellenségeim úgy vadásztak rám, mint egy madárra, ok nélkül.||
20474||.Jsir.3.53||Élve a verembe taszítottak engem, és követ hánytak rám.||
20475||.Jsir.3.54||Túláradtak a vizek a fejem fölött, azt gondoltam, végem van.||
20476||.Jsir.3.55||Segítségül hívtam nevedet, URam, a verem legmélyéről.||
20477||.Jsir.3.56||Hallottad szavamat, ne rejtsd el füledet sóhajtásom és kiáltásom elől!||
20478||.Jsir.3.57||Közeledtél hozzám, amikor segítségül hívtalak, azt mondtad: Ne félj!||
20479||.Jsir.3.58||Te perelted, Uram, lelkem perét, és megszabadítottad életemet.||
20480||.Jsir.3.59||Láttad, URam, hogy bántalmaznak, ítéld meg ügyemet!||
20481||.Jsir.3.60||Láttad minden bosszúállásukat, minden ellenem való gondolatukat.||
20482||.Jsir.3.61||Hallottad, URam, szidalmazásukat, minden ellenem való gondolatukat.||
20483||.Jsir.3.62||Támadóim ajka és gondolata egész nap ellenem irányul.||
20484||.Jsir.3.63||Nézz rájuk: akár leülnek, akár fölkelnek, engem gúnyolnak!||
20485||.Jsir.3.64||Fizess meg nekik, URam, kezük munkájáért!||
20486||.Jsir.3.65||Adj nekik kemény szívet, ez legyen átkod rajtuk!||
20487||.Jsir.3.66||Üldözd haragodban és veszítsd el őket az ÚR ege alól!||
20488||.Jsir.4.1|Az ostromolt Jeruzsálem ínsége|Jaj, de meghomályosodott az arany, elváltozott a szép színarany! Kiszórták a szent hely köveit minden utcasarokra.||
20489||.Jsir.4.2||Sion drága fiait, akik becsesebbek voltak, mint a színarany, ó, csak cserépedénynek tekintették, fazekas munkájának!||
20490||.Jsir.4.3||Még a sakálok is odatartják emlőiket, szoptatják fiaikat, de népem leánya olyan kegyetlen, mint a struccok a pusztában.||
20491||.Jsir.4.4||A csecsemő nyelve ínyéhez tapadt a szomjúság miatt, a kisdedek kenyeret kértek, de nem volt, aki adott volna nekik.||
20492||.Jsir.4.5||Akik pompás ételeket ettek, éhen pusztultak az utcákon. Akiket bíborban neveltek, a szemétdombot ölelgetik.||
20493||.Jsir.4.6||Bizony, nagyobb népem leányának bűne Sodoma vétkénél, amely egy pillanat alatt elveszett, pedig senki sem tette rá a kezét.||444;482
20494||.Jsir.4.7||Nemesei tisztábbak voltak a hónál, fehérebbek a tejnél, testük pirosabb volt, mint a korall, termetük pedig, mint a zafír.||
20495||.Jsir.4.8||De most feketébb az ábrázatuk a koromnál, nem ismerik meg őket az utcákon. Bőrük a csontjukhoz tapad, elszáradtak, mint a fa.||
20496||.Jsir.4.9||Jobban jártak azok, akiket fegyver ölt meg, mint akik éhen pusztultak. Mert azok átdöfve múltak ki, ezek pedig a mező termésének hiánya miatt.||
20497||.Jsir.4.10||Az érző szívű anyák saját kezükkel főzték meg gyermekeiket, hogy eledelük legyen népem leányának romlása idején.||5668
20498||.Jsir.4.11||Betöltötte haragját az ÚR, kiöntötte izzó haragját. Tüzet gyújtott a Sionon, megemésztette annak alapjait.||
20499||.Jsir.4.12||Nem hitték a föld királyai, sem a földkerekség lakói, hogy a szorongató és az ellenség be tud vonulni Jeruzsálem kapuin.||
20500||.Jsir.4.13||Prófétáinak vétke, papjainak bűne miatt lett ez, akik igazak vérét ontották benne.||
20501||.Jsir.4.14||Mint a vakok, úgy tántorogtak az utcákon, vérrel bemocskolva, annyira, hogy érinteni sem lehetett ruháikat.||
20502||.Jsir.4.15||Térjetek ki, tisztátalan! – kiáltották feléjük. Térjetek, térjetek ki, ne érintsetek! Bizony elfutottak, elbujdostak a népek közé, akik azt mondták: Nem lakhatnak itt sokáig;||
20503||.Jsir.4.16||maga az ÚR szórta szét őket! Többé nem tekint rájuk, mivel a papok személyét nem tisztelték, a véneken nem könyörültek.||
20504||.Jsir.4.17||Sóvárogva nézett szemünk segítség után, de hiába. Őrtornyunkból figyelve várakoztunk egy olyan népre, amely nem szabadított meg.||
20505||.Jsir.4.18||Vadásztak lépéseinkre úgy, hogy nem járhattunk utcáinkon. Elközelgett a vég, beteltek napjaink, bizony eljött számunkra a vég!||
20506||.Jsir.4.19||Gyorsabbak voltak üldözőink az égi sasoknál; a hegyeken kergettek minket, a pusztában ólálkodtak utánunk.||
20507||.Jsir.4.20||Éltető leheletünk, az ÚR fölkentje foglyul esett vermükben, akiről pedig azt gondoltuk, árnyékában élhetünk a népek között.||20351;-20354
20508||.Jsir.4.21||Vigadozz és örülj, Edóm leánya, aki Úc földjén laksz, de még hozzád kerül a pohár, és te is megrészegülsz, és pőrére vetkőzöl.||
20509||.Jsir.4.22||Eltöröltetik büntetésed, Sion leánya, nem visznek száműzetésbe többé. De a te álnokságodat, Edóm leánya, megbünteti az ÚR, és fölfedi bűneidet.||18490;19712
20510||.Jsir.5.1|Könyörgés irgalomért|Emlékezzél meg, URam, arról, ami rajtunk esett; tekints ránk, és lásd meg gyalázatunkat!||
20511||.Jsir.5.2||Örökségünk idegenekre szállt, házaink jövevényekre.||
20512||.Jsir.5.3||Apátlan árvák lettünk; anyáink, mint az özvegyek.||
20513||.Jsir.5.4||Vizünket pénzért isszuk, tűzifánkat pénzért kapjuk.||
20514||.Jsir.5.5||Nyakunkon vannak hajszolóink; elfáradtunk, nincsen nyugtunk.||
20515||.Jsir.5.6||Egyiptomnak adtunk kezet meg az asszíroknak, hogy jóllakjunk kenyérrel.||
20516||.Jsir.5.7||Atyáink, akik vétkeztek, már nincsenek; mi hordozzuk vétkeiket.||
20517||.Jsir.5.8||Szolgák uralkodnak rajtunk; nincs, aki megszabadítson a kezükből.||
20518||.Jsir.5.9||Életünk veszélyeztetésével szerezzük a kenyerünket, a pusztában lakók fegyvere miatt.||
20519||.Jsir.5.10||Bőrünk tüzes, mint a kemence, az éhség lázától ég.||
20520||.Jsir.5.11||Az asszonyokat meggyalázták a Sionon, a hajadonokat Júda városaiban.||
20521||.Jsir.5.12||Fejedelmeket akasztottak, a vének személyét nem becsülték.||
20522||.Jsir.5.13||Ifjak forgatják a kézimalmot, a gyermekek a fahordásban botladoznak.||
20523||.Jsir.5.14||A vének eltűntek a kapuból, és nem zenélnek már az ifjak.||
20524||.Jsir.5.15||Odavan szívünk öröme, körtáncunk gyászra fordult.||
20525||.Jsir.5.16||Leesett fejünk koszorúja, jaj nékünk, mert vétkeztünk!||
20526||.Jsir.5.17||Ezért lett beteg a szívünk, ezért homályosodott meg a szemünk.||
20527||.Jsir.5.18||A Sion hegyéért, mert elpusztult, rókák futkosnak rajta!||
20528||.Jsir.5.19||De te, URam, örökké megmaradsz, királyi trónod is nemzedékről nemzedékre!||14066;19278
20529||.Jsir.5.20||Miért feledkezel el rólunk ilyen soká? Miért hagysz el minket ilyen hosszú időre?||
20530||.Jsir.5.21||Téríts vissza, URam, magadhoz, és visszatérünk, újítsd meg napjainkat, hogy olyanok legyenek, mint régen!||19776
20531||.Jsir.5.22||Hacsak nem haragszol oly súlyosan ránk, hogy végképp elvetettél minket.||
20532|Ezékiel próféta könyve|.Ezék.1.1|Ezékiel látomása|A harmincadik esztendőben, a negyedik hónapban, a hónap ötödik napján, amikor én a foglyok között voltam a Kebár-folyó mellett, megnyíltak az egek, és isteni látomásokat láttam.||
20533||.Ezék.1.2||A hónap ötödik napján, Jójákin király fogságba vitelének ötödik esztendejében||10212;-10220
20534||.Ezék.1.3||szólt az ÚR beszéde Ezékiel paphoz, Búzi fiához a káldeusok földjén, a Kebár-folyó mellett, és rajta volt ott az ÚR keze.||
20535||.Ezék.1.4||Ezt láttam: íme, forgószél jött északról, nagy felhő egymást érő villámlással, körülötte fényesség volt, közepéből, a villámlás közepéből pedig mintha izzó érc csillant volna ki.||
20536||.Ezék.1.5||Négy élőlény alakja tűnt elő belőle. Így néztek ki: emberi formájuk volt,||20541
20537||.Ezék.1.6||de mindegyiknek négy arca és négy szárnya volt.||30842;30843;30844
20538||.Ezék.1.7||Lábuk egyenes volt, és a lábfejük olyan, mint a borjú lába, és úgy szikráztak, mint a csillogó réz.||
20539||.Ezék.1.8||Szárnyaik alatt emberi kezek voltak a négy oldalukon. Mind a négynek voltak arcai és szárnyai.||20708
20540||.Ezék.1.9||Szárnyaik egymáshoz értek, egyik a másikhoz, nem fordultak meg jártukban, mindegyik előrefelé haladt.||8924
20541||.Ezék.1.10||Arcuk pedig ilyen volt: volt emberi arcuk, továbbá mind a négynek oroszlánarca is volt jobb felől, bikaarca bal felől és sasarca hátul.||20714;30843
20542||.Ezék.1.11||Ilyen volt az arcuk. Felső szárnyaik ki voltak terjesztve. Ez a két szárnya mindegyiknek összeért, egyik a másikkal, kettő pedig a testüket fedte be.||17839
20543||.Ezék.1.12||Mindegyik előrefelé ment. Oda mentek, ahová a lélek akart menni; nem kellett megfordulniuk, amikor jártak.||
20544||.Ezék.1.13||Az élőlények pedig ilyenek voltak: alakjuk, mint az izzó parázs, és az élőlények között mintha fáklyák lettek volna, amelyek lángoltak, s ide-oda cikáztak. A tűz fényes volt, és a tűzből villámlás jött ki.||17843;30900
20545||.Ezék.1.14||Az élőlények úgy haladtak ide-oda, mint a villámok cikázása.||
20546||.Ezék.1.15||Amikor ránéztem az élőlényekre, íme, egy-egy kerék volt a földön a lények mellett, mind a négy arcuk felől.||20541;20709
20547||.Ezék.1.16||A kerekek mintha ragyogó drágakövekből készültek volna, és mind a négyüknek ugyanolyan formája volt, és úgy voltak egybeszerkesztve, hogy egyik kerék a másik kerék közepében látszott.||20709
20548||.Ezék.1.17||Jártukban négy oldaluk felé mentek, és nem fordultak meg járás közben.||
20549||.Ezék.1.18||Peremük magas és félelmetes volt, és mind a négynek a pereme körös-körül tele volt rakva szemekkel.||20712;30842
20550||.Ezék.1.19||Amikor az élőlények jártak, a kerekek is jártak mellettük, és amikor a lények fölemelkedtek a földről, a kerekek is fölemelkedtek.||
20551||.Ezék.1.20||Ahová a lélek akart menni, oda mentek (ahova tudniillik a lélek szándékozott menni). A kerekek is fölemelkedtek mellettük, mert az élőlények lelke volt a kerekekben.||20543
20552||.Ezék.1.21||Ha azok mentek, ezek is mentek, és ha azok álltak, ezek is álltak. Ha fölemelkedtek a földről, fölemelkedtek a kerekek is mellettük, mert az élőlények lelke volt a kerekekben.||
20553||.Ezék.1.22||Az élőlények feje fölött olyasmi volt, mint a mennybolt, amely félelmetesen csillogott, mint a kristály, és ki volt terjesztve felül, a fejük fölött.||2187;13789;30842
20554||.Ezék.1.23||A boltozat alatt a szárnyaik egyenesek voltak, egyik a másikkal összeért. Mindegyiknek volt két másik is, amelyekkel befedték elöl és befedték hátul a testüket.||20540;20542
20555||.Ezék.1.24||Amikor jártak, hallottam a szárnyaik zúgását. Olyan volt, mint a nagy víz zúgása, mint a Mindenható hangja. Hangjuk zúgása olyan volt, mint egy tábor zúgása. Amikor megálltak, leeresztették szárnyaikat.||14326;-14332;20582
20556||.Ezék.1.25||És egy hang hangzott a fejük fölötti boltozatról felülről, mire ők megálltak, és leeresztették szárnyaikat.||
20557||.Ezék.1.26||A fejük fölötti boltozaton felül olyasmi látszott, mint valami zafírkő, amelynek trón formája volt, és a trónfélén fölül olyasmi látszott, mint egy emberalak.||20553;2187;17838;22009;22013;22014;25
20558||.Ezék.1.27||Izzó ércként láttam ragyogni, amelyet mintha tűz vett volna körül derekának alakjától fölfelé. És derekának alakjától lefelé úgy láttam, mintha tűz volna, és fényesség volt körülötte.||20673
20559||.Ezék.1.28||Olyan volt a fényesség körös-körül, mint a szivárvány, amely a felhőkön szokott lenni esős napon. Ilyen volt az ÚR dicsőségének látványa. Amikor megláttam, arcra borultam, és hallottam, hogy valaki beszél.||217;-222;30839;4067
20560||.Ezék.2.1|Ezékiel prófétai küldetése|Azt mondta nekem: Embernek fia! Állj a lábadra, beszélni akarok veled.||
20561||.Ezék.2.2||Miközben beszélt, lélek jött belém, a lábamra állított, és hallottam azt, aki beszélt hozzám.||22091;22092
20562||.Ezék.2.3||Azt mondta nekem: Embernek fia! Elküldelek téged Izráel fiaihoz, az engedetlen néphez, akik pártot ütöttek ellenem. Vétkeztek ellenem ők is, és atyáik is mind e mai napig.||19094
20563||.Ezék.2.4||Az arcátlan és makacs szívű fiakhoz küldelek téged. Ezt mondd nekik: Így szól az én Uram, az ÚR!||18294;18296
20564||.Ezék.2.5||Ők pedig vagy meghallják, vagy nem hallják, mivel pártütők háza az övék; de hadd tudják meg, hogy próféta volt közöttük.||
20565||.Ezék.2.6||Te pedig, embernek fia, ne félj tőlük, és beszédüktől se félj! Ha bogáncsok és tövisek vesznek is körül, és ha skorpiókkal laksz is együtt, ne félj beszédüktől, ne rettegj tőlük, mert pártütők háza az övék.||22735
20566||.Ezék.2.7||Mondd el nekik az én beszédeimet, akár meghallják, akár nem, mert pártütők háza az övék.||
20567||.Ezék.2.8||Te pedig, embernek fia, halld meg, amit neked mondok! Ne légy engedetlen, mint ez a pártütő ház, nyisd ki a szád, és edd meg, amit adok neked!||
20568||.Ezék.2.9||Akkor láttam, hogy íme, egy kéz nyúlt felém, és egy irattekercs volt benne.||
20569||.Ezék.2.10||Kigöngyölítette előttem, és íme, tele volt írva elöl és hátul. Gyászének, panasz és jajszó volt ráírva.||
20570||.Ezék.3.1||Azt mondta nekem: Embernek fia! Edd meg, ami előtted van! Edd meg ezt a tekercset, és menj, beszélj Izráel házához!||30938;30939
20571||.Ezék.3.2||Erre kinyitottam a számat, és ő megetette velem azt a tekercset.||
20572||.Ezék.3.3||Azt mondta nekem: Embernek fia! Elégítsd meg hasadat, és töltsd meg bensődet ezzel a tekerccsel, amelyet neked adok! Ekkor megettem azt, és olyan lett a számban, mint az édes méz.||
20573||.Ezék.3.4|Az igehirdetés kötelessége|Azt mondta nekem: Embernek fia! Eredj, menj el Izráel házához, és mondd el nekik az én szavaimat!||19030
20574||.Ezék.3.5||Mert nem valami érthetetlen beszédű és nehéz nyelvű néphez küldelek, hanem Izráel házához.||
20575||.Ezék.3.6||Nem ahhoz a sok érthetetlen beszédű és nehéz nyelvű néphez, akiknek beszédét nem értenéd. Bizony ha őhozzájuk küldtelek volna, ők hallgatnának rád.||
20576||.Ezék.3.7||De Izráel háza nem akar rád hallgatni, mert énrám nem akarnak hallgatni, mert Izráel egész háza keményfejű és megátalkodott szívű.||20563
20577||.Ezék.3.8||Íme, olyan keménnyé teszem arcodat, amilyen az ő arcuk, és olyan keménnyé a homlokodat, amilyen az ő homlokuk.||
20578||.Ezék.3.9||Olyanná teszem homlokodat, mint a gyémánt, amely a kovakőnél is keményebb. Ne félj tőlük, és ne rettenj meg tekintetüktől, mert pártütők háza az övék!||
20579||.Ezék.3.10||Ezt mondta nekem: Embernek fia! Vedd szívedbe, hallgassa meg füled minden beszédemet, amelyet szólok neked!||
20580||.Ezék.3.11||Eredj, menj el a foglyokhoz, néped fiaihoz, szólj hozzájuk, és ezt mondd: „Így szól az én Uram, az ÚR!” – vagy meghallják, vagy nem.||
20581||.Ezék.3.12||Ekkor fölemelt engem a lélek, és hátam mögött nagy dörgés hangját hallottam: Áldott az Úr dicsősége az ő helyén!||
20582||.Ezék.3.13||Az élőlények szárnyainak zúgása, ahogyan egymáshoz értek, és mellettük a kerekek csikorgása volt az a nagy dörgő hang.||20555
20583||.Ezék.3.14||A lélek fölemelt, elragadott engem, és elmentem elkeseredve, haraggal a lelkemben, az Úr kemény keze pedig rámnehezedett.||
20584||.Ezék.3.15||Eljutottam Tél-Ábibba, a foglyokhoz, akik a Kebár-folyó mellett laktak. Leültem ott, ahol ők laktak. Ott ültem közöttük némán hét napig.||12906
20585||.Ezék.3.16|A próféta őrállói hivatása|Hét nap múlva az Úr szava így szólt hozzám:||
20586||.Ezék.3.17||Embernek fia! Őrállóul adtalak Izráel házának, hogy ha szót hallasz a számból, intsd meg őket az én nevemben.||21354;21355
20587||.Ezék.3.18||Ha ezt mondom a hitetlennek: „Halálnak halálával halsz meg”, és te nem inted meg, és nem szólsz neki, hogy visszatérítsd a hitetlent gonosz útjáról, hogy éljen: akkor az a gonosztevő meghal ugyan saját vétke miatt, de a vérét a te kezedből kérem számon.||30325
20588||.Ezék.3.19||De ha te megintetted a hitetlent, és ő nem tér meg hitetlenségéből és gonosz útjáról: ő saját vétke miatt hal meg, te pedig megmentetted a lelkedet.||27720
20589||.Ezék.3.20||És ha elfordul az igaz az igazságától, és álnokságot cselekszik, csapdát állítok eléje, és meg fog halni. Ha nem intetted meg őt, saját vétke miatt hal meg, és nem lesz emléke igaz cselekedeteinek, de vérét a te kezedből kérem számon.||20940;21359;21360
20590||.Ezék.3.21||Ha pedig megintetted azt az igazat, hogy ne vétkezzék az igaz, és ő nem vétkezik többé, akkor élvén él, mert engedett az intésnek, és te is megmentetted a lelkedet.||
20591||.Ezék.3.22|A prófétai küldetés megerősítése újabb látomás során|Rajtam volt ott az Úr keze, és azt mondta nekem: Kelj föl, menj ki a völgybe, és ott beszélek veled.||
20592||.Ezék.3.23||Fölkeltem azért, kimentem a völgybe, és íme, ott állt az Úr dicsősége. Hasonló volt ahhoz a dicsőséghez, amelyet a Kebár-folyó mellett láttam, és arcra borultam.||20559
20593||.Ezék.3.24||Akkor lélek áradt belém, a lábamra állított, és így szólt hozzám: Menj, és zárkózz be a házadba!||
20594||.Ezék.3.25||Embernek fia, íme, köteleket vetnek rád, megkötöznek velük, és nem mehetsz ki közéjük.||
20595||.Ezék.3.26||Nyelvedet pedig az ínyedhez ragasztom, és néma leszel, hogy ne légy őket feddő férfi, mert pártütők háza az övék.||18686
20596||.Ezék.3.27||Amikor pedig majd szólok hozzád, és megnyitom a szádat, ezt mondd nekik: „Így szól az én Uram, az ÚR: Aki meghallja, az hallja, aki nem akarja, az nem hallja, mert pártütők háza az övék.”||22204
20597||.Ezék.4.1|Jeruzsálem ostromának kiábrázolása|Te pedig, embernek fia, fogj egy téglát, tedd magad elé, és rajzolj rá egy várost, Jeruzsálemet!||
20598||.Ezék.4.2||Indíts ellene ostromot, építs vele szemben ostromművet, emelj töltést, rendelj ellene táborokat, és állíts föl vele szemben faltörő kosokat körös-körül!||10225
20599||.Ezék.4.3||Végy magadhoz egy vasserpenyőt, és állítsd föl vasfal gyanánt közted és a város között! Irányítsd rá erősen a tekintetedet, legyen ostrom alatt, ostromold azt! Jel ez Izráel házának.||
20600||.Ezék.4.4||Te pedig feküdj a bal oldaladra, és vedd magadra Izráel házának a vétkét! Annyi napig viseld vétküket, ameddig úgy fekszel.||
20601||.Ezék.4.5||Én pedig az ő vétkük éveit napokban számolva háromszázkilencven napban határoztam meg neked. Eddig viseld Izráel házának a vétkét.||4142
20602||.Ezék.4.6||Ha ezt kitöltötted, másodszor feküdj a jobb oldaladra, és viseld Júda házának a vétkét negyven napig. Egy-egy napot egy-egy esztendőként számítottam neked.||
20603||.Ezék.4.7||Irányítsd tekintetedet erősen Jeruzsálem ostromára, karod legyen föltűrve, és prófétálj ellene!||
20604||.Ezék.4.8||És íme, megkötözlek, hogy ne fordulhass egyik oldaladról a másikra, míg be nem töltöd ostromod napjait.||
20605||.Ezék.4.9||Azután végy magadnak búzát, árpát, babot, lencsét, kölest és tönkölyt. Tedd azokat egy edénybe, és készíts belőlük magadnak kenyeret! A napok száma szerint, amíg oldaladon fekszel, háromszázkilencven napig edd azt!||20601
20606||.Ezék.4.10||Ételed pedig, amellyel élsz, húsz sékel súlyú legyen napoként, ezt edd időről időre.||
20607||.Ezék.4.11||Vizet is kimérve igyál, a hín hatodrészét idd időről időre.||
20608||.Ezék.4.12||Ételedet árpalepény formájában egyed, és emberi ganéjon süsd meg a szemük láttára!||
20609||.Ezék.4.13||Ezt mondja az ÚR: Így eszik majd Izráel fiai is tisztátalan kenyerüket a népek között, amelyek közé kiűzöm őket.||22278
20610||.Ezék.4.14||Én erre azt mondtam: Jaj, URam, Istenem! Íme, lelkemet még sohasem fertőztem meg, és ifjúságomtól fogva mind ez ideig nem ettem elhullott és szétmarcangolt állatot, és nem ment a számba tisztátalan hús.||3001
20611||.Ezék.4.15||Ő erre azt mondta nekem: Nézd, megengedem neked, hogy marhaganéjt használj emberi ganéj helyett, és annál süsd meg kenyeredet.||
20612||.Ezék.4.16||Majd azt mondta nekem: Embernek fia! Íme, eltöröm a kenyér botját Jeruzsálemben, és kenyerüket kimérve és rettegéssel eszik, és vizüket is kimérve és szorongva isszák,||3550
20613||.Ezék.4.17||mivel szűkösen lesz kenyerük és vizük. Elborzadnak, ha egymásra néznek, és elsorvadnak vétkükben.||20491;20492;3553
20614||.Ezék.5.1|Jövendölés Jeruzsálem pusztulásáról|Embernek fia, fogj egy éles kardot, és használd úgy, mint a borbély a borotvát! Vágd le a hajadat és a szakálladat! Azután végy egy serpenyős mérleget, és oszd el a levágott hajat!||
20615||.Ezék.5.2||Harmadrészét tűzben égesd el a város közepén, amikor letelnek a megszállás napjai. Azután vedd a harmadrészét, vagdald apróra a karddal a város körül, harmadrészét pedig szórd a szélnek, és én majd kardot rántva elűzöm.||5675;-5678
20616||.Ezék.5.3||De végy ki belőle egy keveset, és kösd be a ruhád csücskébe!||
20617||.Ezék.5.4||Még ebből is végy ki, vesd a tűz közepébe, és égesd el a tűzben: ebből száll tűz Izráel egész házára!||
20618||.Ezék.5.5||Így szól az én Uram, az ÚR: Ez itt Jeruzsálem. A pogányok közé helyeztem, és országokkal vettem körül.||20378
20619||.Ezék.5.6||De engedetlen volt törvényeim iránt, gonoszabb, mint a pogányok, és ellenszegült rendeléseimnek, sokkal inkább, mint azok az országok, amelyek körülötte vannak. Megvetették törvényeimet, és nem jártak rendeléseim szerint.||17726;17923;17925
20620||.Ezék.5.7||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Mivel lázadóbbak voltatok, mint a pogányok, akik körülöttetek vannak, és nem jártatok rendeléseim szerint, és törvényeimet nem cselekedtétek, sőt még csak a pogányok törvényei szerint sem cselekedtetek, akik körülöttetek vannak,||20493
20621||.Ezék.5.8||ezért így szól az én Uram, az ÚR: Íme, én is ellened leszek, és ítéletet tartok közöttetek a népek szeme láttára.||
20622||.Ezék.5.9||Azt fogom cselekedni veled utálatosságaid miatt, amit eddig sohasem cselekedtem, és amit nem is cselekszem többé.||
20623||.Ezék.5.10||Ezért az apák fogják megenni fiaikat közöttetek, és a fiak fogják megenni apjukat. Ítéletet cselekszem rajtad, és szétszórom valamennyi maradékodat a szél minden irányába.||5664;20497
20624||.Ezék.5.11||Élek én – mondja az én Uram, az ÚR –, mivel szent helyemet megfertőztetted minden undokságoddal és utálatosságoddal, ezért én is elfordítom rólad a szememet irgalom nélkül, és nem könyörülök rajtad.||20648;20662
20625||.Ezék.5.12||Harmadrészed dögvész miatt hal meg, és éhen pusztul közöttetek, harmadrészed fegyver miatt hull el körülötted, harmadrészedet pedig szétszórom a szél minden irányába, és kardot rántva űzöm el őket.||19394
20626||.Ezék.5.13||Ezzel kitöltöm haragomat, megelégszik ellenük való dühöm, és lecsillapodok. És megértik majd, hogy én, az ÚR szóltam féltő szeretetemben, amikor kitöltöm rájuk izzó haragomat.||20416;20498
20627||.Ezék.5.14||Pusztasággá és gyalázattá teszlek a népek között, akik körülötted vannak, minden melletted elmenő szeme láttára.||
20628||.Ezék.5.15||Gyalázattá, csúfsággá, példává és iszonyattá leszel a népek számára, akik körülötted vannak, mikor ítéletet tartok fölötted haraggal és búsulással és súlyos feddésekkel. Én, az ÚR mondtam ezt!||5648
20629||.Ezék.5.16||Beléjük lövöm az éhség gonosz nyilait, hogy pusztítsanak, mert pusztításotokra lövöm ki őket; egyre súlyosbítom rajtatok az éhséget, és eltöröm közöttetek a kenyér botját.||
20630||.Ezék.5.17||Éhínséget és gonosz vadállatokat bocsátok rátok, hogy gyermektelenné tegyenek, dögvész és vérontás megy át rajtad, és fegyvert hozok rád. Én, az ÚR mondtam ezt!||
20631||.Ezék.6.1|Ítélethirdetés a bálványimádás miatt|Az ÚR szava így szólt hozzám:||
20632||.Ezék.6.2||Embernek fia, vesd tekintetedet Izráel hegyeire, és prófétálj ellenük!||
20633||.Ezék.6.3||Ezt mondjad: Izráel hegyei, halljátok meg az én Uram, az ÚR beszédét! Ezt mondja az én Uram, az ÚR a hegyeknek és a halmoknak, a medreknek és a völgyeknek: Íme, fegyvert hozok rátok, és elveszítem magaslataitokat.||
20634||.Ezék.6.4||Elpusztulnak oltáraitok, összetörnek tömjénező oltáraitok, és odavetem sebesültjeiteket bálványaitok elé.||3554
20635||.Ezék.6.5||Bálványaik elé vetem Izráel fiainak holttestét, és szétszórom csontjaitokat oltáraitok körül.||
20636||.Ezék.6.6||Minden lakóhelyeteken elpusztulnak a városok, és elvesznek a magaslatok, hogy oltáraitok elpusztuljanak, és rommá legyenek, bálványaitok összetörjenek, és semmivé legyenek. Szétzúzzák tömjénező oltáraitokat, tönkreteszik csinálmányaitokat,||
20637||.Ezék.6.7||és elhullanak közöttetek a sebesültek. Akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR!||
20638||.Ezék.6.8||De hagyok maradékot, hogy legyenek közületek, akik megmenekülnek a fegyvertől a népek között, amikor szétszórlak titeket a tartományokban.||20614;-20618
20639||.Ezék.6.9||Akkor megemlékeznek rólam menekültjeitek a népek között, akik közé fogságba jutottak, hogy én törtem össze parázna szívüket, amely elszakadt tőlem, és a bálványaikkal paráználkodó szemüket is. Megundorodnak önmaguktól a gonoszságok miatt, hogy mindenféle utálatosságot cselekedtek.||22234
20640||.Ezék.6.10||Akkor majd megtudják, hogy én vagyok az ÚR. Nem hiába mondtam, hogy megcselekszem velük mindezt a rosszat.||
20641||.Ezék.6.11||Így szól az én Uram, az ÚR: Csapd össze a kezed, toppants a lábaddal, és mondd: Jaj Izráel házának minden gonosz utálatosságáért, mert fegyver, éhínség és dögvész miatt hullanak el!||20625
20642||.Ezék.6.12||Aki messze van, dögvész miatt hal meg, aki közel van, fegyver miatt esik el, és aki biztonságban megmaradt, éhínség miatt hal meg; és teljessé teszem rajtuk izzó haragomat.||
20643||.Ezék.6.13||Akkor megtudjátok majd, hogy én vagyok az ÚR, amikor sebesültjeik ott lesznek majd bálványaik között, az oltáraik körül, minden magas halmon, minden hegytetőn, minden zöld fa alatt és minden lombos cserfa alatt, mindenütt, ahol csak áldozati illatot árasztottak bálványaiknak.||20634;20636;20639;9995;18838
20644||.Ezék.6.14||Kinyújtom a kezemet ellenük, és kietlen pusztasággá teszem a földet a pusztától Dibláig minden lakóhelyükön. Hadd tudják meg, hogy én vagyok az ÚR!||
20645||.Ezék.7.1|A harag napja|Az ÚR beszéde így szólt hozzám:||
20646||.Ezék.7.2||Embernek fia – így szól az én Uram, az ÚR –, vége van Izráel földjének! Eljött a vég a föld négy sarkára!||
20647||.Ezék.7.3||Immár itt a vég rajtad! Rád bocsátom haragomat, útjaid szerint ítéllek meg, és meglakolsz minden utálatosságért.||
20648||.Ezék.7.4||Nem szánakozik rajtad a szemem, és nem kíméllek, hanem útjaid szerint fizetek neked, mert utálatosságaid közöttetek vannak. Akkor majd megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR!||18634;5626;-5679
20649||.Ezék.7.5||Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, eljön, és veszedelem veszedelmet ér.||
20650||.Ezék.7.6||Jön a vég, eljön a vég! Ellened támad, íme, jön már!||
20651||.Ezék.7.7||Eljön a végzet rátok, földnek lakói! Eljön az idő, közel a nap, amelyen rémület lesz a hegyeken, nem pedig víg éneklés.||
20652||.Ezék.7.8||Most már rövid időn belül kiöntöm rád izzó haragomat, és bevégzem rajtad fölindulásomat. Útjaid szerint ítéllek meg, és meglakolsz minden utálatosságodért.||10225;-10235
20653||.Ezék.7.9||Nem szánakozik rajtad a szemem, és nem kíméllek, hanem útjaid szerint fizetek neked, mert utálatosságaid közöttetek vannak. Akkor majd megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, aki lesújtok.||19383;19609;-19612
20654||.Ezék.7.10||Íme, itt a nap, íme, eljött! Kisarjadt a végzet, kivirágzott a vessző, kivirult a kevélység.||
20655||.Ezék.7.11||Az erőszakosság a gonoszság vesszejévé nőtt föl, nem marad meg belőlük semmi: sem sokaságukból, sem gazdagságukból, sem előkelőikből!||
20656||.Ezék.7.12||Eljött az idő, elközelgett a nap! A vevő ne örüljön, az eladó ne szomorkodjék, mert harag jön az egész sokaságára.||
20657||.Ezék.7.13||Az eladó nem veheti vissza többé az eladott jószágot, még ha élve maradna is, mert visszavonhatatlan a jövendölés, amely mindnyájuk ellen szól. Mert vétke miatt senki sem lehet hosszú életű.||
20658||.Ezék.7.14||Kürtöljetek a kürttel, és készítsetek el mindent, ám senki sem lesz, aki harcba menjen, mert haragom mindnyájuk ellen feltámadt.||
20659||.Ezék.7.15||Kívül fegyver, belül dögvész és éhínség. Aki a mezőn van, fegyvertől hal meg, aki a városban, azt éhínség és dögvész emészti meg.||
20660||.Ezék.7.16||Ha lesznek is túlélők, akik megmenekülnek, olyanok lesznek, mint a völgyek galambjai a hegyeken: mindnyájan nyögnek, mindenki a maga vétke miatt.||
20661||.Ezék.7.17||Minden kéz elerőtlenedik, és minden térd elnehezül, mint a víz.||
20662||.Ezék.7.18||Zsákruhát öltenek magukra, és rettegés lepi el őket. Minden arcon szégyenpír lesz és mindnyájuk fején kopaszság.||18030;18031;22558
20663||.Ezék.7.19||Ezüstjüket az utcára szórják, és aranyuk szennyé válik. Ezüstjük és aranyuk nem szabadíthatja meg őket az ÚR izzó haragjának napján. Lelküket nem lakathatják jól, és hasukat sem tölthetik meg vele, mert az csak vétekre csábította őket.||16760;22872
20664||.Ezék.7.20||A drága ékszereket kevélykedésre használták, és utálatos bálványképeket, undokságokat készítettek belőlük, ezért tettem azt szennyé számukra.||20980
20665||.Ezék.7.21||Zsákmányul adom idegenek kezébe és prédául a föld hitetlenjeinek, hadd tegyék tisztátalanná.||
20666||.Ezék.7.22||Elfordítom tőlük az arcomat, hadd tegyék tisztátalanná szent helyemet. Rombolók törnek be oda, és tisztátalanná teszik azt.||10233
20667||.Ezék.7.23||Készítsd a láncot, mert a föld tele van vérontással, és a város tele van erőszakossággal.||19665;10137
20668||.Ezék.7.24||Elhozom a népek leggonoszabbjait, hadd foglalják el házaikat. Véget vetek a hatalmasok kevélységének, s tisztátalanná teszik a szent helyeket.||
20669||.Ezék.7.25||Rettegés jön el, és békét keresnek, de nincs.||
20670||.Ezék.7.26||Egyik romlás a másikat éri, és egyik hír után másik támad. Látást keresnek a prófétánál, de hiába. Eltávozik a törvény a paptól és a tanács a vénektől.||20408
20671||.Ezék.7.27||A király gyászol, a fejedelem irtózatba öltözik, és a föld népének kezei megdermednek. Útjuk szerint cselekszem velük, a maguk ítélete szerint ítélem meg őket, hadd tudják meg, hogy én vagyok az ÚR!||10231
20672||.Ezék.8.1|Bálványimádás a jeruzsálemi templomban|A hatodik esztendőben, a hatodik hónapban, a hónap ötödik napján, amikor a házamban ültem, és Júda vénei előttem ültek, és reám nehezedett ott az én Uram, az ÚR keze.||
20673||.Ezék.8.2||Láttam, hogy íme, egy alak volt ott, tűzhöz hasonló. Derekától lefelé tűzhöz volt hasonló, derekától fölfelé pedig olyan volt, mint a fényesség, mint az izzó érc.||
20674||.Ezék.8.3||Kinyúlt egy kézhez hasonló, és megragadott engem a hajamnál fogva. Fölemelt engem a lélek a föld és az ég közé, és bevitt Jeruzsálembe isteni látomásban a Belső-kapu bejáratához, amely északra néz, ahol a bosszúság bálványának a helye volt, amely bosszúságra ingerelt.||21946;20990;10128
20675||.Ezék.8.4||És íme, ott volt Izráel Istenének dicsősége a szerint a látomás szerint, amelyet a völgyben láttam.||20559;20592
20676||.Ezék.8.5||Azt mondta nekem: Embernek fia! Emeld csak föl a szemedet észak felé! Fölemeltem a szememet észak felé, és íme, az oltár kapujától északra állt a bosszúság bálványa a bejáratnál.||
20677||.Ezék.8.6||És azt mondta nekem: Embernek fia! Látod-e, mit cselekszenek? Olyan nagy utálatosságokat cselekszik itt Izráel háza, hogy el kell távoznom szent helyemről. De még más nagy utálatosságokat is fogsz látni.||
20678||.Ezék.8.7||Azután elvitt az udvar bejáratához, és láttam, hogy íme, egy lyuk van a falban.||
20679||.Ezék.8.8||És azt mondta nekem: Embernek fia! Törj csak át a falon! Erre áttörtem a falon, és íme, egy ajtó volt ott.||20752
20680||.Ezék.8.9||Majd azt mondta nekem: Menj be, és nézd meg a gonosz utálatosságokat, amelyeket ott cselekszenek!||
20681||.Ezék.8.10||Bementem, és láttam, hogy íme, mindenféle csúszómászónak meg utálatos állatnak a képe és Izráel házának mindenféle bálványa be volt vésve körös-körül a falba.||
20682||.Ezék.8.11||Ott állt előttük Izráel házának vénei közül hetven férfi, közöttük Jaazanjáhú, Sáfán fia. Mindegyiknek tömjénező volt a kezében, és a füstölőszer felhőjének illata szállt fölfelé.||
20683||.Ezék.8.12||Akkor azt mondta nekem: Láttad-e, embernek fia, mit cselekszenek a sötétben Izráel házának vénei, mindegyik a maga bálványképekkel díszített kamrájában? Mert azt mondják: Nem lát minket az ÚR, elhagyta az ÚR ezt a földet.||13434;15502
20684||.Ezék.8.13||Majd azt mondta nekem: Még más nagy utálatosságokat is fogsz látni, amelyeket cselekszenek.||
20685||.Ezék.8.14||Akkor bevitt az ÚR háza kapujának a bejáratához, amely északra van, és íme, asszonyok ültek ott, és a Tammúzt siratták.||
20686||.Ezék.8.15||Azt mondta nekem: Láttad-e, embernek fia? Még más, ezeknél nagyobb utálatosságokat is fogsz látni.||
20687||.Ezék.8.16||És bevitt engem az ÚR házának belső udvarába, és íme, az ÚR templomának bejáratánál, az előcsarnok és az oltár között mintegy huszonöt férfi volt, akik hátukkal az ÚR templomának és arcukkal kelet felé fordultak, és kelet felé leborulva imádták a napot.||10126;10178
20688||.Ezék.8.17||Azt mondta nekem: Láttad-e, embernek fia? Hát nem volt elég, hogy Júda háza ilyen utálatosságokat cselekedett, amilyeneket itt cselekedtek? Még a földet is betöltik erőszakossággal, és engem megint haragra ingerelnek. Íme, hogy tartják a vesszőt az orrukhoz!||20699
20689||.Ezék.8.18||Én is haragom szerint cselekszem, nem fog szánakozni szemem, és nem kímélem őket. Ha nagy hangosan kiáltanak is hozzám, akkor sem hallgatom meg őket.||20624;19304;20429
20690||.Ezék.9.1|Látomás Jeruzsálem pusztulásáról|Akkor hangosan így kiáltott fülem hallatára: Elérkezett a városra a büntetés. Mindenkinek a kezében ott a pusztítás eszköze.||10225;-10235
20691||.Ezék.9.2||Íme, hat férfi jött a Felső-kapu útjáról, amely északra néz, mindegyiknek romboló eszköz volt a kezében; az egyik férfi közülük gyolcsba volt öltözve, és íróeszköz volt a derekán. Bementek, és odaálltak az rézoltár mellé.||9050
20692||.Ezék.9.3||Ekkor Izráel Istenének dicsősége fölszállt a kerúbról, amely fölött volt, átment a templom küszöbére, és kiáltott a gyolcsba öltözött férfinak, akinek a derekán íróeszköz volt.||8997;20691
20693||.Ezék.9.4||Azt mondta neki az ÚR: Menj át a város közepén, Jeruzsálem közepén, és tégy egy jelet minden férfi homlokára, aki sóhajt és nyög az utálatosságok miatt, amiket cselekszenek benne.||30881;30882
20694||.Ezék.9.5||A többieknek pedig azt mondta a fülem hallatára: Menjetek keresztül utána a városon, és vágjátok őket! Ne szánakozzon szemetek, és ne mutassatok kíméletet!||20691
20695||.Ezék.9.6||Öljetek meg mind egy szálig időset, ifjút, hajadont, gyermeket és asszonyokat, de azokhoz a férfiakhoz, akiken a jel van, ne közelítsetek! Az én szent helyemen kezdjétek el! Elkezdték hát az időseken, akik a templom előtt voltak.||20693;12012;-12014
20696||.Ezék.9.7||Majd azt mondta nekik: Tegyétek tisztátalanná a templomot, és töltsétek meg az udvarokat a megöltekkel! Menjetek! Erre elmentek, és öldököltek a városban.||
20697||.Ezék.9.8||Amíg ők öldököltek, én ott maradtam, arcra borultam, és így kiáltottam: Jaj, URam, Istenem, hát ki akarod irtani Izráel egész maradékát, amikor kiöntöd haragodat Jeruzsálemre?||
20698||.Ezék.9.9||Ő azonban azt mondta nekem: Izráel és Júda házának a bűne igen-igen nagy, mivel tele van a föld vérontással, és tele van a város igazságtalansággal, mert azt mondták: „Elhagyta az ÚR ezt a földet, és nem lát az ÚR.”||19463;10137;17814
20699||.Ezék.9.10||Ezért az én szemem sem szánja őket, és nem kímélem őket, hanem fejükre olvasom útjaikat.||20624;20813
20700||.Ezék.9.11||És íme, a gyolcsba öltözött férfi, akinek íróeszköz volt az oldalán, ilyen választ hozott: Megtettem, amint parancsoltad.||20692
20701||.Ezék.10.1|Isten tüzet küld Jeruzsálemre|Azután láttam, hogy a boltozaton, amely a kerúbok feje fölött volt, egy trón látványa tűnt föl, mint valami zafírkő.||20553;20557
20702||.Ezék.10.2||Ekkor az ÚR így szólt a gyolcsba öltözött férfinak: Menj be a kerekek közé, a kerúbok alá, és töltsd meg mindkét markodat égő parázzsal onnan a kerúbok közül, és szórd a városra! Be is ment a szemem láttára.||20692
20703||.Ezék.10.3||A kerúbok a templomtól jobbra álltak, amikor a férfi bement, és felhő töltötte be a belső udvart.||8996;8997
20704||.Ezék.10.4||Akkor fölszállt az ÚR dicsősége a kerúbról a templom küszöbénél, és a templom megtelt a felhővel, az udvar pedig betelt az ÚR dicsőségének fényességével.||20718;2213;2217
20705||.Ezék.10.5||A kerúbok szárnyainak hangja elhallatszott a külső udvarig, mint a mindenható Isten hangja, amikor beszél.||20555
20706||.Ezék.10.6||Amikor azt parancsolta a gyolcsba öltözött férfinak: Végy tüzet a kerekek közül, a kerúbok közül – akkor az bement, és a kerék mellé állt.||
20707||.Ezék.10.7||Az egyik kerúb kinyújtotta a kezét a tűz felé, mely a kerúbok között volt, vett belőle, és a gyolcsba öltözött férfi markába tette, aki elvette azt, és kiment.||20539
20708||.Ezék.10.8||A kerúbok szárnyai alatt emberi kéz formája látszott.||
20709||.Ezék.10.9|A kerúbok: Isten dicsősége hordozói|Láttam, hogy íme, négy kerék volt a kerúbok mellett. Egyik kerék az egyik kerúb mellett, a másik kerék a másik kerúb mellett, és olyanok voltak a kerekek, mintha drágakőből lennének.||20546
20710||.Ezék.10.10||Mind a négynek ugyanolyan formája volt, mintha az egyik kerék a másik kerék közepében volna.||
20711||.Ezék.10.11||Jártukban mind a négy oldaluk felé tudtak menni, nem fordultak meg menet közben, hanem amerre az első fordult, arra mentek, nem fordultak meg menet közben.||
20712||.Ezék.10.12||Egész testük és hátuk, kezeik és szárnyaik meg a kerekek körös-körül tele voltak szemekkel, mind a négy kerekükön.||20549
20713||.Ezék.10.13||Hallottam, hogy a kerekeket forgó kerekeknek nevezték a fülem hallatára.||
20714||.Ezék.10.14||Négy arca volt mindegyiknek. Az első kerúbarc, a második emberarc, a harmadik oroszlánarc és a negyedik sasarc volt.||20541
20715||.Ezék.10.15||És fölemelkedtek a kerúbok. Ez volt az az élőlény, amelyet a Kebár-folyó mellett láttam.||
20716||.Ezék.10.16||Amikor a kerúbok jártak, a kerekek is jártak mellettük, amikor pedig a kerúbok fölemelték a szárnyaikat, hogy fölemelkedjenek a földről, a kerekek sem fordultak el, mellettük maradtak.||
20717||.Ezék.10.17||Ha azok álltak, ezek is álltak, és ha azok fölemelkedtek, ezek is fölemelkedtek velük, mert az élőlény lelke volt bennük.||20536;-20544;20551;20552
20718||.Ezék.10.18||Akkor elvonult az ÚR dicsősége a templom küszöbétől, és a kerúbok fölött állt meg.||20704
20719||.Ezék.10.19||A kerúbok pedig fölemelték szárnyaikat, a szemem láttára fölemelkedtek a földről, és kimentek, és a kerekek is mellettük voltak. Majd megálltak az ÚR háza keleti kapujának bejáratánál, és Izráel Istenének dicsősége ott volt fölöttük.||21225
20720||.Ezék.10.20||Ez az az élőlény, amelyet Izráel Istene alatt láttam a Kebár-folyó mellett, és fölismertem, hogy ők kerúbok.||
20721||.Ezék.10.21||Négy arca volt mindegyiknek, és négy szárnya volt mindegyiknek, és szárnyaik alatt emberi kézhez hasonló volt.||
20722||.Ezék.10.22||Arcuk formája ugyanolyan volt, mint azoknak az arca, amelyeket a Kebár-folyó mellett láttam. Alakjuk és ők maguk is ugyanolyanok voltak. Mindegyik az arca irányába haladt.||20541
20723||.Ezék.11.1|Ítélet Júda elöljárói fölött|Azután fölemelt a lélek, és elvitt engem az ÚR házának keleti kapujához, amely keletre néz. És íme, a kapu bejáratánál huszonöt férfi volt. Közöttük láttam Jaazanját, Azzúr fiát és Pelatjáhút, Benájáhú fiát, a nép fejedelmeit.||
20724||.Ezék.11.2||Az ÚR azt mondta nekem: Embernek fia! Ezek azok a férfiak, akik gonoszt eszelnek ki, és rossz tanácsokat adnak ebben a városban.||
20725||.Ezék.11.3||Azt mondják: Nem fogunk itt egyhamar házakat építeni. Fazék ez a város, mi pedig a hús vagyunk.||20729;20733
20726||.Ezék.11.4||Azért prófétálj ellenük, prófétálj, embernek fia!||
20727||.Ezék.11.5||Ekkor leszállt rám az ÚR lelke, és azt mondta nekem: Mondd, hogy így szól az ÚR: „Jól szóltatok, Izráel háza! Tudom, mit gondoltok lelketekben!||
20728||.Ezék.11.6||Sokakat öltetek meg ebben a városban, és megtöltöttétek utcáit a megöltekkel.||10137
20729||.Ezék.11.7||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Akiket megöltetek és a város közepére vetettetek, azok a hús, a város pedig a fazék. De benneteket kiviszlek belőle.||20725
20730||.Ezék.11.8||Fegyvertől féltetek, ezért fegyvert hozok rátok – ezt mondja az én Uram, az ÚR. –||10225;-10235;20058
20731||.Ezék.11.9||Kiviszlek titeket belőle, idegenek kezébe adlak titeket, és ítéletet tartok fölöttetek.||
20732||.Ezék.11.10||Fegyver miatt hullotok el, Izráel határán ítéllek meg benneteket, és akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||10229;-10231
20733||.Ezék.11.11||Nem lesz számotokra fazék ez a város, és nem lesztek ti benne a hús. Izráel határán ítéllek el benneteket.||20725
20734||.Ezék.11.12||Akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, mert nem az én végzéseim szerint jártatok, és nem cselekedtétek meg rendelkezéseimet, hanem a népek törvényei szerint cselekedtetek, akik körülöttetek vannak.”||
20735||.Ezék.11.13||Miközben prófétáltam, Pelatjáhú, Benájá fia meghalt. Én pedig arcra borultam, és hangosan így kiáltottam: Jaj, URam, Istenem, véget vetsz Izráel maradékának?||
20736||.Ezék.11.14|Ígéret a hazatérésre|Ekkor az ÚR így szólt hozzám:||
20737||.Ezék.11.15||Embernek fia! Testvéreidről, rokonaidról és Izráel egész házáról azt mondják Jeruzsálem lakói: „Távol kerültek az ÚRtól, a mi birtokunk lett az ország!”||
20738||.Ezék.11.16||Ezért ezt mondd nekik: „Így szól az én Uram, az ÚR: Mivel messzire vetettem őket, a népek közé, és szétszórtam őket az országokba, én leszek nekik szent helyük rövid időre azokban az országokban, amelyekbe elmentek.”||
20739||.Ezék.11.17||Ezért ezt mondd nekik: Így szól az én Uram, az ÚR: Összegyűjtelek benneteket a népek közül, és egybegyűjtelek titeket azokból az országokból, amelyekbe szétszóródtatok, és nektek adom Izráel földjét.||19712
20740||.Ezék.11.18||És bemennek oda, és eltávolítanak belőle minden förtelmességet és minden utálatosságot.||17804;17805
20741||.Ezék.11.19||Akkor egy szívet adok nekik, és új lelket adok beléjük. Eltávolítom testükből a kőszívet, és hússzívet adok nekik,||19064;19970;19971;20947
20742||.Ezék.11.20||hogy rendelkezéseim szerint járjanak, és törvényeimet megőrizzék és megcselekedjék. Akkor népemmé lesznek, én pedig Istenük leszek.||
20743||.Ezék.11.21||De akiknek a szívük förtelmességeik és utálatosságaik után jár, azoknak útját a fejükre olvasom! – ezt mondja a szívről az én Uram, az ÚR.||20728;20731;20694;-20697
20744||.Ezék.11.22||Ekkor a kerúbok fölemelték szárnyaikat, s közben a kerekek mellettük voltak, Izráel Istenének dicsősége pedig ott volt fölöttük.||20719
20745||.Ezék.11.23||Fölszállt az ÚR dicsősége a város közepéből, és megállt azon a hegyen, amely a várostól keletre van.||
20746||.Ezék.11.24||A lélek pedig fölemelt engem, és elvitt Káldeába, a foglyokhoz látomásban, Isten lelke által. Majd elszállt tőlem a látomás, amelyet láttam.||20532;20533
20747||.Ezék.11.25||Akkor elmondtam a foglyoknak az ÚR minden beszédét, amelyet megjelentetett nekem.||
20748||.Ezék.12.1|Ezékiel jelképesen kiábrázolja a fogságba menetelt|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
20749||.Ezék.12.2||Embernek fia! Pártütő ház körében laksz, akiknek van ugyan szemük a látásra, de nem látnak, és van fülük a hallásra, de nem hallanak, mert pártütők háza az övék.||17846;18568;27993;27994
20750||.Ezék.12.3||Ezért te, embernek fia, készíts magadnak vándorútra való batyut, és menj ki nappal a szemük láttára, vándorolj ki lakhelyedről más helyre a szemük láttára. Talán meglátják, mert pártütők háza az övék.||19463
20751||.Ezék.12.4||Batyudat nappal vidd ki, mint vándorútra való batyut, a szemük láttára. Te pedig este menj ki a szemük láttára úgy, ahogy a fogságba szoktak menni.||
20752||.Ezék.12.5||Szemük láttára törd át a falat, és azon át vidd ki!||
20753||.Ezék.12.6||Szemük láttára emeld válladra, sötétben vidd ki, arcodat fedd be, hogy ne lásd a földet, mert intő jelül rendeltelek Izráel házának.||
20754||.Ezék.12.7||Úgy cselekedtem azért, ahogyan megparancsolta nekem. Nappal kicipeltem a batyumat, amely olyan volt, mint a fogságba menők batyuja, és este áttörtem kezemmel a falat. Sötétben mentem ki, és vállamra vettem azt a szemük láttára.||
20755||.Ezék.12.8||Reggel pedig így szólt hozzám az ÚR beszéde:||
20756||.Ezék.12.9||Embernek fia! Nem kérdezte tőled Izráel háza, ez a pártütő ház, hogy mit cselekszel?||20044;20065;20092;20094
20757||.Ezék.12.10||Mondd nekik: Így szól az én Uram, az ÚR: „Ez a jövendölés a fejedelemnek szól, aki Jeruzsálemben van, és Izráel egész házának, amely ott lakik.”||
20758||.Ezék.12.11||Ezt mondd: Én intő jelül vagyok nektek – ahogyan én cselekedtem, úgy történik majd velük –, fogságba, rabságra mennek.||
20759||.Ezék.12.12||A fejedelem, aki közöttük van, terhet vesz a vállára, és sötétben megy ki. Áttörik a falat, így viszik ki őt, elfedi arcát, hogy ne lássa szemével a földet.||10228;-10231
20760||.Ezék.12.13||Kiterjesztem hálómat ellene, és megfogja csapdám. Elviszem őt Babilónba, a káldeusok földjére, de azt már nem fogja látni, és ott fog meghalni.||10231
20761||.Ezék.12.14||Mindenkit, aki csak körülötte van, hogy segítse, és minden csapatát szétszórom mindenfelé, és kardot rántva üldözöm őket.||20069;-20075
20762||.Ezék.12.15||Akkor megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor szétszórom őket a népek közé, és szétszélesztem őket az országokba.||
20763||.Ezék.12.16||De a fegyver, éhínség és dögvész után meghagyok közülük egy kevés férfit, hogy elbeszéljék minden utálatosságukat a népek között, akik közé mennek, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||20614;20638
20764||.Ezék.12.17||Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
20765||.Ezék.12.18||Embernek fia! Rettegéssel edd kenyeredet, és reszketve, aggódva idd vizedet!||
20766||.Ezék.12.19||Így szólj a föld népéhez: Ezt mondja az én Uram, az ÚR Jeruzsálem lakóiról, Izráel földjéről: Aggódva eszik kenyerüket, és rettegve isszák vizüket, mert kietlen pusztasággá lesz a föld lakóinak erőszakossága miatt.||
20767||.Ezék.12.20||A lakott városok elpusztulnak, és a föld pusztaság lesz, és akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
20768||.Ezék.12.21|Közel van az ítélet|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
20769||.Ezék.12.22||Embernek fia! Miféle közmondásotok van nektek Izráel földjén, hogy azt mondjátok: „A napok csak haladnak, ám semmivé lesz minden látomás!”?||17826;19190;20773;20774
20770||.Ezék.12.23||Ezért mondd meg nekik: Azt mondja az én Uram, az ÚR: Megszüntetem ezt a közmondást, és nem mondogatják azt többé Izráelben. Mondd meg nekik: Elközelítenek a napok, és minden látomás teljesül.||
20771||.Ezék.12.24||Mert nem lesz többé semmiféle hiábavaló látomás és hízelgő jövendölgetés Izráel házának körében.||
20772||.Ezék.12.25||Mert én szólok, az ÚR, és az a szó, amelyet kimondok, meglesz késedelem nélkül. Mert a ti napjaitokban szólok egy szót, ti, pártütők háza, és meg is cselekszem azt – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
20773||.Ezék.12.26||Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
20774||.Ezék.12.27||Embernek fia! Íme, Izráel háza ezt mondja: A látomás, amelyet ő lát, sokára teljesül. Ő távoli időkről prófétál.||20769;22237
20775||.Ezék.12.28||Ezért azt mondd nekik: Így szól az én Uram, az ÚR: Egyetlen szavam sem késik tovább. Minden szó, amelyet mondok, meglesz, azt mondja az én Uram, az ÚR.||20416
20776||.Ezék.13.1|Hamis próféták ítélete|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
20777||.Ezék.13.2||Embernek fia! Prófétálj Izráel prófétái ellen, akik prófétálgatnak, és mondd azoknak, akik saját maguktól prófétálnak: Halljátok meg az ÚR beszédét!||19374;19697;19710;-19711
20778||.Ezék.13.3||Így szól az én Uram, az ÚR: Jaj a bolond prófétáknak, akik saját lelkük után mennek, mert semmit sem láttak!||19700;-19702;20781;20782;19687;-19689
20779||.Ezék.13.4||Olyanokká lettek prófétáid, ó, Izráel, mint rókák a romok között!||
20780||.Ezék.13.5||Nem mentetek föl a résekhez, nem falaztatok falat Izráel háza körül, hogy megállhasson a harcban az ÚR napján.||
20781||.Ezék.13.6||Hiábavalóságot láttak és hazug jövendölgetést, akik azt mondják: „Ezt mondja az ÚR!”, holott az ÚR nem küldte őket; és még várják, hogy beteljesedik a beszédük!||
20782||.Ezék.13.7||Vajon nem hiábavaló látomást láttatok-e, és nem hazug jövendölgetést szóltatok-e, amikor ezt mondtátok: „Ezt mondja az ÚR!”, holott én nem is szóltam?||19687;19688;19700
20783||.Ezék.13.8||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Mivel hiábavalóság a beszédetek, és hazugság a látomásotok, ezért íme, én ellenetek leszek – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
20784||.Ezék.13.9||Kezem a próféták ellen lesz, akik hiábavalóságot látnak, és hazugságot jövendölgetnek. Nem maradnak népem gyülekezetében, nem írják be őket Izráel házának könyvébe, és nem mennek be Izráel földjére. Akkor megtudjátok, hogy én, Isten vagyok az ÚR.||
20785||.Ezék.13.10||Azért, mert áltatták népemet, amikor ezt mondták: „Békesség”, holott nincs békesség. És ha a nép falat épít, íme, ők bevakolják habarccsal.||19170;19687;-19689
20786||.Ezék.13.11||Mondd meg a habarccsal vakolóknak, hogy leomlik az. Mert majd ömlő záporeső lesz, ti pedig, jégesők, hulljatok, és törj ki, szélvihar!||
20787||.Ezék.13.12||És íme, leomlik a fal. Vajon akkor majd nem azt kérdezik tőletek: Hol a habarcs, amellyel bevakoltátok?||
20788||.Ezék.13.13||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Izzó haragomban szélvihar tör ki, ömlő zápor lesz haragomban, és jégeső kövei hullanak izzó haragomban, hogy véget vessek annak.||
20789||.Ezék.13.14||Ledöntöm a falat, amelyet habarccsal vakoltatok, a földig rombolom, és föltárul az alapja, és leomlik. Ti pedig elpusztultok közötte, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
20790||.Ezék.13.15||Véget vetek haragomban a falnak, és azoknak, akik azt habarccsal bevakolták, és azt mondom nektek: Nincs már meg a fal, és nincsenek, akik azt bevakolták!||
20791||.Ezék.13.16||Tudniillik Izráel prófétái, akik Jeruzsálemnek prófétálnak, és látomásban békességet láttak neki, holott nincs békesség! – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||19170;19687;-19689
20792||.Ezék.13.17||Te pedig, embernek fia, fordítsd arcodat néped leányai felé, akik saját szívük szerint prófétálnak, és prófétálj ellenük!||
20793||.Ezék.13.18||Ezt mondd: Így szól az én Uram, az ÚR: „Jaj azoknak, akik varázsszalagokat varrogatnak minden kéz csuklójára, és kendőket készítenek minden ember fejére a méretük szerint, hogy lelkekre vadásszanak!” Lelkeket vadásztok népemből, hogy a magatok életét megtartsátok?||20785;21065;-21070
20794||.Ezék.13.19||Megszentségtelenítetek engem népem előtt néhány marok árpáért és néhány falat kenyérért, hogy lelkeket öljetek, akiknek nem kellene meghalniuk, és lelkeket tartsatok életben, akiknek nem kellene élniük, mert hazudtok népemnek, ők pedig hallgatnak a hazugságra.||18295;18296
20795||.Ezék.13.20||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Íme, én ellene leszek varázsszalagjaitoknak, amelyekkel lelkeket vadásztok, mint madarakat. Leszaggatom azokat karjaitokról, s a lelkeket, akikre vadásztok, mint a madarakra, szabadon bocsátom.||
20796||.Ezék.13.21||Elszaggatom kendőiteket, és megszabadítom kezetekből népemet; nem lesz többé zsákmány a kezetekben, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
20797||.Ezék.13.22||Mivel hazugsággal szomorítjátok meg az igaznak szívét, holott én nem akarom őt bántani, a hitetlen kezeit viszont megerősítitek úgy, hogy nem tér meg gonosz útjáról, hogy életben maradjon,||
20798||.Ezék.13.23||ezért nem látjátok többé a hiábavalóságokat, és nem jövendölgettek többé jövendőt. Mert megszabadítom kezetekből népemet, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
20799||.Ezék.14.1|A bálványimádók nem kaphatnak kijelentést|Majd férfiak jöttek hozzám Izráel vénei közül, és leültek előttem.||
20800||.Ezék.14.2||Akkor így szólt hozzám az ÚR szava:||
20801||.Ezék.14.3||Embernek fia! Ezek a férfiak szívükbe fogadták a bálványokat, és maguk elé állították azt, ami bűnös botlásukat okozta. Vajon engedjem-e, hogy megkérdezzenek engem?||
20802||.Ezék.14.4||Ezért beszélj velük, és mondd meg nekik: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Aki Izráel házából szívébe fogadja a bálványait, és bűne botlását maga elé állítja, és úgy megy a prófétához, annak én, az ÚR felelek meg, mivel sok bálványa van,||
20803||.Ezék.14.5||hogy így megragadjam Izráel házának a szívét, akik mindnyájan elfordultak tőlem bálványaik miatt.”||20094;20095
20804||.Ezék.14.6||Ezért ezt mondd Izráel házának: „Azt mondja az én Uram, az ÚR: Térjetek meg, forduljatok el bálványaitoktól, és fordítsátok el arcotokat minden utálatosságotoktól!||
20805||.Ezék.14.7||Mert ha valaki Izráel házából és a jövevények közül, akik Izráelben laknak, elhajlik tőlem, szívébe fogadja a bálványokat, és maga elé állítja azt, ami bűnös botlását okozza, majd a prófétához megy, hogy megkérdezzen engem – én, az ÚR felelek meg annak.||
20806||.Ezék.14.8||Ellene fordulok az ilyen embernek, intő példává, szóbeszéd tárgyává teszem. Kiirtom népem közül, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR!||20828;5648
20807||.Ezék.14.9||Ha pedig a prófétát megtévesztik, és kijelentést ad, én, az ÚR tévesztem meg azt a prófétát. Kinyújtom ellene a kezemet, és elveszítem őt népem, Izráel közül.||20777;20778;19700;-19702
20808||.Ezék.14.10||És viselni fogják büntetésüket: a kérdező bűne épp olyan, mint a próféta bűne||
20809||.Ezék.14.11||azért, hogy többé ne tévelyedjen el tőlem Izráel háza, és többé ne tegyék tisztátalanná magukat vétkeikkel, hanem az én népem legyenek, és én Istenük legyek” – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
20810||.Ezék.14.12|Jeruzsálem nem kerülheti el az ítéletet|Akkor így szólt hozzám az ÚR szava:||
20811||.Ezék.14.13||Embernek fia! Ha egy ország vétkezik ellenem azzal, hogy elpártol tőlem, én pedig kinyújtom kezemet ellene, és eltöröm a kenyere botját, éhínséget bocsátok rá, és kiirtok belőle embert és állatot,||20629;3550
20812||.Ezék.14.14||és ha ez a három férfi volna is ott: Nóé, Dániel és Jób, ők is csak a maguk lelkét menthetnék meg igazságukkal, ezt mondja az én Uram, az ÚR.||12872;19383
20813||.Ezék.14.15||Ha vadállatokat bocsátanék az országra, hogy néptelenné tegyék azt, és pusztává lenne, ahol senki sem jár a vadállatok miatt,||
20814||.Ezék.14.16||és ott volna az a három férfi, élek én – mondja az én Uram, az ÚR –, sem fiaikat, sem leányaikat nem menthetnék meg, csak saját magukat menthetnék meg, az ország pedig pusztává lenne.||
20815||.Ezék.14.17||Vagy ha fegyvert hoznék arra az országra, és azt mondanám: „Fegyver, menj át ezen az országon!”, és kiirtanék belőle embert és állatot,||
20816||.Ezék.14.18||és ha ott volna is az a három férfi, élek én – mondja az én Uram, az ÚR –, sem fiaikat, sem leányaikat nem menthetnék meg, hanem csak saját magukat menthetnék meg.||20812
20817||.Ezék.14.19||Vagy ha dögvészt bocsátanék arra az országra, és kiönteném rá véres haragomat, hogy kiirtsak belőle embert és állatot,||
20818||.Ezék.14.20||és ha ott volna is Nóé, Dániel és Jób: élek én – mondja az én Uram, az ÚR –, sem fiukat, sem leányukat nem menthetnék meg, csak a maguk lelkét menthetnék meg igazságukkal.||20812
20819||.Ezék.14.21||Mert így szól az én Uram, az ÚR: Mennyivel inkább így lesz ez, ha rábocsátom Jeruzsálemre e négy súlyos ítéletemet: a fegyvert, az éhínséget, a vadállatokat és a dögvészt, hogy kiirtsak belőle embert és állatot!||
20820||.Ezék.14.22||Íme, megmarad benne néhány menekült: fiak és leányok, akiket kivezetnek. Íme, ők kimennek hozzátok, hogy lássátok útjukat és cselekedeteiket, és megvigasztalódjatok a veszedelem miatt, amelyet Jeruzsálemre hoztam, mindarra nézve, amiket ráhoztam.||
20821||.Ezék.14.23||És megvigasztalnak titeket, ha látjátok útjukat és cselekedeteiket. Akkor megtudjátok, hogy nem hiába cselekedtem mindazt, amit cselekedtem vele – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
20822||.Ezék.15.1|A haszontalan szőlőtőke példázata|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
20823||.Ezék.15.2||Embernek fia! Mire való a szőlőtőke fája minden más fa között, a venyige, mely az erdő fái között van?||
20824||.Ezék.15.3||Használják-e a fáját, hogy valamit csináljanak belőle? Használják-e cöveknek, hogy mindenféle edényt akasszanak rá?||
20825||.Ezék.15.4||Íme, a tűzre vetik, hogy az megeméssze. És ha a két végét megemésztette már a tűz, és a közepe is megperzselődött, vajon alkalmas-e eszközkészítésre?||
20826||.Ezék.15.5||Íme, amíg ép volt, semmiféle eszköznek nem volt jó. Mennyivel kevésbé készíthetnek belőle valamit most, mikor a tűz megemésztette, és megperzselődött!||
20827||.Ezék.15.6||Azért így szól az én Uram, az ÚR: Amint a szőlőtőke fáját az erdő fái közül a tűzre dobom, hogy megeméssze azt, úgy adom oda Jeruzsálem lakóit,||
20828||.Ezék.15.7||és ellenük fordítom arcomat. Tűzből jöttek ki, és tűz emészti meg őket; akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, amikor arcom ellenük fordul.||20825;20826
20829||.Ezék.15.8||Pusztasággá teszem a földet, mivel elpártoltak tőlem – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
20830||.Ezék.16.1|Példázat a hűtlen Jeruzsálemről|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
20831||.Ezék.16.2||Embernek fia! Add tudtára Jeruzsálemnek utálatos dolgait,||
20832||.Ezék.16.3||és ezt mondd: Így szól az én Uram, az ÚR Jeruzsálemhez: Származásod és születésed Kánaán földjéről való. Atyád emóri, anyád pedig hettita.||
20833||.Ezék.16.4||Ilyen volt a születésed: azon a napon, amelyen megszülettél, nem vágták el köldökzsinórodat, és nem mostak meg vízzel, hogy tiszta legyél. Sóval sem dörzsöltek meg, és be sem pólyáztak.||
20834||.Ezék.16.5||Szem meg nem szánt téged, hogy ezekből valamit is megtett volna veled, és könyörüljön rajtad. Hanem kivetettek a nyílt mezőre, mert utáltak, amely napon megszülettél.||
20835||.Ezék.16.6||Ekkor elmentem melletted, láttam, hogy véredben vergődsz, és azt mondtam neked, amikor véredben voltál: Maradj életben! Majd újra azt mondtam neked, bár merő vér voltál: Maradj életben!||
20836||.Ezék.16.7||Szépen megnövesztettelek, mint a mezei füvet, fölserdültél, fölnövekedtél, nagyon szép lettél, emlőd kitelt, szőrzeted kinőtt, de mezítelen és ruhátlan voltál.||
20837||.Ezék.16.8||Ekkor elmentem melletted, és megláttalak. Íme, a szerelem korában voltál, és kiterjesztettem föléd szárnyamat, és elfedeztem mezítelenségedet. Megesküdtem neked, és szövetségre léptem veled – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, és az enyém lettél.||7181;2030;2185
20838||.Ezék.16.9||Megmostalak vízzel, lemostam rólad véredet, és megkentelek olajjal.||
20839||.Ezék.16.10||Hímzett ruhába öltöztettelek, bőrsarut adtam rád, majd gyolcsba burkoltalak, és selyemmel takartalak be.||
20840||.Ezék.16.11||Ékszerekkel ékesítettelek föl, karpereceket adtam kezeidre és láncot a nyakadra.||613
20841||.Ezék.16.12||Orrodba orrperecet adtam, a füleidbe függőket, és a fejedre ékes koronát.||
20842||.Ezék.16.13||Fölékesítetted magadat arannyal és ezüsttel; fehér gyolcs-, selyem- és hímzett ruha lett az öltözeted. Finomlisztet, mézet és olajat ettél, nagyon megszépültél, és királyságra jutottál.||8191
20843||.Ezék.16.14||Szépségednek híre ment a népek között, mert tökéletes volt az ékességeim által, amelyeket rád aggattam – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||9103;-9105;20378
20844||.Ezék.16.15||De te elbíztad magadat szépségedben. Hírhedt paráznává lettél, elárasztottál paráznaságoddal minden melletted elmenőt, és az övé lettél!||19052;-19055;20854
20845||.Ezék.16.16||Fogtad a ruháidat, különböző színnel borított magaslatokat készítettél magadnak, és paráználkodtál rajtuk. Ilyen még nem volt, és nem is lesz!||10130
20846||.Ezék.16.17||Fogtad a tőlem kapott arany és ezüst ékszereidet, és férfi képmásokat csináltál magadnak belőlük, és azokkal paráználkodtál.||
20847||.Ezék.16.18||Fogtad hímzett ruháidat, betakartad vele azokat, és eléjük vetetted az én olajomat és füstölőszeremet.||20664
20848||.Ezék.16.19||Az én eledelemet, amelyet neked adtam – a finomlisztet, olajat és a mézet, amelylyel etettelek –, eléjük raktad jó illatú áldozatul. Így történt – mondja az én Uram, az ÚR. –||22177;20093;-20096
20849||.Ezék.16.20||Fogtad fiaidat és leányaidat, akiket nekem szültél, és őket is feláldoztad nekik eledelül. Hát nem volt már elég paráznaságodból,||10127
20850||.Ezék.16.21||hogy még a fiaimat is megölted és nekik adtad áldozatul?||20988;15753;15754
20851||.Ezék.16.22||Utálatosságaidban és paráznaságaidban nem emlékeztél meg ifjúságod napjairól, amikor mezítelen és fedetlen voltál, véredben vergődve.||20833;-20845
20852||.Ezék.16.23||Majd sok gonoszságod után – jaj, jaj neked, ezt mondja az én Uram, az ÚR –||
20853||.Ezék.16.24||halmot építettél magadnak, és magaslatot készítettél minden téren.||9242;9243;18840
20854||.Ezék.16.25||Megépítetted magaslatodat minden keresztútnál, és utálatossá tetted szépségedet. Szétvetetted lábadat minden melletted elmenőnek, és sokasítottad paráznaságodat.||
20855||.Ezék.16.26||Paráználkodtál Egyiptom fiaival, a szomszédaiddal, a nagytestűekkel, és sokasítottad paráznaságodat, hogy engem ingerelj.||20844;20845;3170
20856||.Ezék.16.27||Íme, ezért kinyújtottam kezemet ellened, s kisebbé tettem a részedet. Odaadtalak gyűlölőid indulatának, a filiszteusok leányainak, akik pirulnak fajtalankodásod miatt.||2087;22182
20857||.Ezék.16.28||Asszíria fiaival is paráználkodtál, de nem teltél be velük. Paráználkodtál velük, és mégsem teltél be.||
20858||.Ezék.16.29||Sokasítottad paráznaságodat a kalmárok földjén, Káldeában, de még ezzel sem teltél be.||20896
20859||.Ezék.16.30||Milyen gyenge a szíved – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, hogy mindezeket megcselekedted, mint egy megzabolázhatatlan parázna.||
20860||.Ezék.16.31||Halmot emeltél magadnak minden keresztúton, és magaslatokat készítettél minden téren. De ebben nem olyan voltál, mint a parázna: nem törődtél a bérrel.||
20861||.Ezék.16.32||Te házasságtörő asszony, aki férje helyett idegeneket fogad!||
20862||.Ezék.16.33||Minden paráznának bért adnak, te viszont magad adtál ajándékot minden szeretődnek. Megfizetted őket, hogy hozzád jöjjenek mindenfelől paráznaságaidért.||
20863||.Ezék.16.34||Paráznaságod fordítottja volt, mint más asszonyoké: nem teutánad jártak paráználkodni, hanem te adtál bért nekik, és nem neked adtak bért. Ez volt a különbség.||
20864||.Ezék.16.35||Ezért halld meg az ÚR beszédét, te parázna!||17743;22174
20865||.Ezék.16.36|A hűtlen Izráel büntetése|Így szól az én Uram, az ÚR: Mivel föltártad gyalázatodat, és fölfedted mezítelenségedet, amikor paráználkodtál szeretőiddel és minden utálatos bálványoddal, sőt fiaid vérét is nekik adtad,||20844;20849
20866||.Ezék.16.37||ezért íme, összegyűjtöm minden szeretődet, akiknek kedveskedtél: mindazokat, akiket szerettél, azokkal együtt, akiket gyűlöltél. Összegyűjtöm őket körülötted mindenfelől, és fölfedem előttük mezítelenségedet, hadd lássák egészen mezítelenségedet.||18670;19359;19360
20867||.Ezék.16.38||És elítéllek téged a házasságtörő és vért ontó asszonyok ítéletével, és átadlak a féltékenység haragjának és a vérbosszúnak.||3328;5492
20868||.Ezék.16.39||A kezükbe adlak, szétdúlják halmaidat, és lerontják magaslataidat. Lehúzzák rólad ruháidat, elveszik ékszereidet, és ott hagynak mezítelenül és ruhátlanul.||22181;20399;20420;20421
20869||.Ezék.16.40||Gyűlést hívnak össze ellened, megköveznek és összevagdalnak kardjaikkal.||
20870||.Ezék.16.41||Házaidat tűzzel égetik meg, és ítéletet tartanak rajtad a többi asszony szeme láttára. Véget vetek paráznaságodnak, és többé nem adsz érte bért.||20356;20357
20871||.Ezék.16.42||Akkor lecsillapul haragom, megszűnik irántad féltékenységem. Megnyugszom, és többé nem haragszom.||17805;17806
20872||.Ezék.16.43||Mivel nem emlékeztél meg ifjúságod napjairól, és ingereltél engem mindezekkel, azért íme, én is fejedhez verem utadat – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, és többé nem cselekedhetsz fajtalanságot, sem mindezt az utálatosságot.||20833;20843
20873||.Ezék.16.44||Íme, aki példabeszéddel él, rólad veszi a példát, és így szól: Amilyen az anya, olyan a lánya is.||
20874||.Ezék.16.45||Anyád leánya vagy te, aki megutálta férjét és fiait. Olyan vagy, mint nővéreid, akik megutálták férjüket és fiaikat. Anyátok hettita volt, apátok pedig emóri.||20864;22176
20875||.Ezék.16.46||A nénéd, Samária, aki leányaival együtt bal kezed felől lakik. Húgod pedig Sodoma és leányai, akik jobb kezed felől laknak.||9991;-9997;331;444;445;448;449;17732;17743
20876||.Ezék.16.47||Egy kevés ideig nem az ő útjaikon jártál, és nem az ő utálatosságaik szerint cselekedtél. Azután gonoszabb lettél náluk minden utadban.||10130
20877||.Ezék.16.48||Élek én – ezt mondja az ÚR Isten –, hogy még húgod, Sodoma és leányai sem cselekedtek így, ahogyan te és leányaid cselekedtetek.||20493
20878||.Ezék.16.49||Íme, ez volt húgodnak, Sodomának a bűne: bár fenségben és kenyérbőségben, gondtalan békességben élt ő és leányai, de a szűkölködő és szegény kezét nem fogta meg.||328
20879||.Ezék.16.50||Fölfuvalkodtak, utálatosságot cselekedtek előttem, én pedig elveszítettem őket, amikor ezt megláttam.||445;481;482
20880||.Ezék.16.51||Samária fele annyit sem vétkezett, mint te, mert több a te utálatosságod, mint az övé. Nőtestvéreid igazabbaknak bizonyultak nálad utálatosságaid miatt, amelyeket cselekedtél.||20875
20881||.Ezék.16.52||Viseld hát te is gyalázatodat, amelyre pedig nénéidet ítélted, mert te náluk is utálatosabb bűnöket követtél el, még ők is igazabbak nálad. Szégyenülj meg hát te is, és viseld gyalázatodat, mivel nőtestvéreid nálad igazabbnak bizonyultak.||
20882||.Ezék.16.53|Új élet reménysége|De majd megfordítom sorsukat, So domának és leányainak sorsát, Samá riá nak és leányainak sorsát, és velük együtt a te sorsodat is megfordítom.||
20883||.Ezék.16.54||Viseld azért gyalázatodat, és szégyenülj meg mindazok miatt, amiket cselekedtél, hogy ezáltal vigasztalást szerezz nekik.||
20884||.Ezék.16.55||Nőtestvéreid, Sodoma és lányai visszakerülnek előbbi helyzetükbe, Samária és leányai is visszakerülnek előbbi helyzetükbe, és te és leányaid is visszakerültök előbbi helyzetetekbe.||
20885||.Ezék.16.56||Nem volt-e húgod, Sodoma szóbeszéd tárgya a szádon kevélységed idején,||
20886||.Ezék.16.57||mielőtt kitudódott gonoszságod? Ugyanígy gyalázatára vagy most Arám leányainak és minden körülötted lakónak, a filiszteusok leányainak, mindenkinek, aki utál téged körös-körül.||
20887||.Ezék.16.58||Fajtalanságod és utálatosságaid következményét magadnak kell viselned – ezt mondja az ÚR.||
20888||.Ezék.16.59||Mert azt mondja az én Uram, az ÚR: Ha úgy is cselekedtem veled, ahogyan te cselekedtél, amikor megvetetted az esküt, megszegted a szövetséget,||2031;-2034;20093;-20096
20889||.Ezék.16.60||mégis megemlékezem szövetségemről, amelyet ifjúságod napjaiban kötöttem veled, és örök szövetséget kötök veled.||
20890||.Ezék.16.61||Akkor te is visszaemlékezel útjaidra, és elszégyelled magad. Magadhoz veszed nővéreidet és húgaidat, én pedig neked adom őket, mint leányaidat, de nem a veled kötött szövetségem alapján.||19790;19791
20891||.Ezék.16.62||És megerősítem veled szövetségemet, és megtudod, hogy én vagyok az ÚR.||17805;17806
20892||.Ezék.16.63||Emlékezzél erre, pirulj, és szégyenedben többé ne nyisd ki a szádat, ha megkegyelmezek neked mindenért, amit cselekedtél – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
20893||.Ezék.17.1|Példázat a szőlőtőkéről és a saskeselyűről|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
20894||.Ezék.17.2||Embernek fia, adj elő egy találós mesét, és mondj példabeszédet Izráel házának!||
20895||.Ezék.17.3||Ezt mondd: Így szól az én Uram, az ÚR: Egy nagy szárnyú, hatalmas sas, melynek hosszú szárnytollai voltak, és amelyet tarka tollazat fedett teljesen, eljött a Libánonra, és letépte a cédrusfa tetejét.||
20896||.Ezék.17.4||Gyönge ágainak hegyét letörte, kalmárok földjére vitte, és az árusok városában tette le.||
20897||.Ezék.17.5||És vett annak az országnak a magvából, és elvetette egy termékeny mezőbe. Sok víz mellé vitte, és mint egy fűzfát, elültette.||
20898||.Ezék.17.6||Ez kisarjadt, és elterülő, alacsony szőlőtőkévé lett. Ágait feléje fordította, gyökerei pedig őalatta voltak. Szőlőtőkévé lett, vesszőket sarjasztott, és indákat növesztett.||
20899||.Ezék.17.7||De volt egy másik nagy szárnyú, soktollú, hatalmas sas is, és íme, az a szőlőtőke feléje terjesztette gyökereit, és feléje nyújtotta ágait, hogy az táplálja, és ne a talaj, amelybe ültették.||
20900||.Ezék.17.8||Pedig jó földbe, sok víz mellé ültették el, hogy vesszőket hajtson, és gyümölcsöt teremjen, hogy kitűnő szőlőtőke legyen.||
20901||.Ezék.17.9||Ezt mondd: „Így szól az én Uram, az ÚR: Vajon jó szerencsés lesz-e? Vajon nem szaggatja-e ki gyökereit, és nem szakítja-e le gyümölcsét úgy, hogy megszáradjon, és ágának minden hajtása elszáradjon? Nem kell hozzá erős kar és sok nép, hogy gyökerestül kitépjék.||20897
20902||.Ezék.17.10||Íme, elültették; szerencsés lesz-e? Vagy ha megérinti a keleti szél, nem szárad-e ki teljesen a talajban, amelybe ültették?”||20960;22348
20903||.Ezék.17.11|A példázat magyarázata|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
20904||.Ezék.17.12||Ezt mondd a pártütők házának: „Hát nem értitek, hogy mit jelent ez?” Ezt mondd: Íme, eljött a babilóni király Jeruzsálembe, fogta annak királyát és fejedelmeit, és magával vitte őket Babilónba.||
20905||.Ezék.17.13||De vett a királyi sarjból, szövetséget kötött vele, és megeskette őt, az ország nagyjait pedig elvitte,||10212;-10220
20906||.Ezék.17.14||hogy tartósan alacsonyrendű királyság legyen, s hogy föl ne emelkedjék, hanem megtartsa a szövetséget.||
20907||.Ezék.17.15||De pártot ütött ellene, amikor követeket küldött Egyiptomba, hogy az lovakat és sok hadinépet adjon neki. Vajon szerencsés lesz-e? Vajon megmenekül-e, aki így cselekszik? Aki megszegte a szövetséget, megszabadul-e?||19946;19952
20908||.Ezék.17.16||Élek én – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, hogy ott hal meg majd Babilónban, annak a királynak a lakóhelyén, aki őt királlyá tette, akinek esküt tett, de megvetette azt, és akivel szövetséget kötött, de megszegte azt.||19803;10221;10222
20909||.Ezék.17.17||Mert nem jön segítségére a fáraó nagy haddal és nagy sereggel, amikor töltést emelnek, és ostromművet építenek sok lélek kiirtására.||19946;19991;-19998
20910||.Ezék.17.18||De megvetette az esküt, megszegve a szövetséget, pedig íme, kezet adott rá, és mégis megcselekedte mindezeket: így hát nem fog megszabadulni!||12008;-12012
20911||.Ezék.17.19||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Élek én, hogy eskümet, melyet megvetett, és szövetségemet, melyet megszegett, fejére olvasom.||
20912||.Ezék.17.20||Kiterjesztem hálómat ellene, és megfogja csapdám. Elviszem őt Babilónba, és ott törvénykezem fölötte gonosz cselekedetei miatt, amelyeket elkövetett ellenem.||10229;10231
20913||.Ezék.17.21||Mindenki, aki megmenekült csapatából, fegyvertől hull el, akik pedig megmaradnak, szétszélednek mindenfelé. Akkor megtudjátok, hogy én, az ÚR szóltam.||
20914||.Ezék.17.22|Ígéret Izráel helyreállítására|Így szól az én Uram, az ÚR: Én is letörök egy hajtást a magas cédrus tetejéről, és elültetem. Leszakítok egy gyönge ágat felső ágaiból, és elültetem egy magas, kiemelkedő hegyen.||
20915||.Ezék.17.23||Izráel magas hegyén ültetem el, hogy ágat növesszen, és gyümölcsöt teremjen. Hatalmas cédrussá növekszik, hogy madarak lakjanak rajta. Lombjai árnyékában sokféle szárnyas fog lakni.||
20916||.Ezék.17.24||És megtudja a mező minden fája, hogy én, az ÚR teszem a magas fát alacsonnyá, az alacsony fát pedig magassá. Én szárítom ki a zöldellő fát, és teszem zöldellővé a száraz fát. Én, az ÚR szóltam, és meg is cselekedtem.||
20917||.Ezék.18.1|Tanítás az egyéni felelősségről|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
20918||.Ezék.18.2||Miért mondogatjátok ezt a mondást Izráel földjén: „Az atyák ettek egrest, és a fiak foga vásott bele”?||19787
20919||.Ezék.18.3||Élek én – mondja az én Uram, az ÚR –, hogy nem lesz többé helye köztetek ennek a mondásnak Izráelben.||
20920||.Ezék.18.4||Íme, minden lélek az enyém. Az atyák lelke ugyanúgy az enyém, mint a fiak lelke. Amelyik lélek vétkezik, annak kell meghalnia!||
20921||.Ezék.18.5||Ha valaki igaz, és törvény szerint, igazságot cselekszik,||
20922||.Ezék.18.6||ha nem eszik a hegyeken, és szemét nem emeli föl Izráel házának bálványaira, nem teszi tisztátalanná felebarátja feleségét, és nem közeledik asszonyhoz tisztátalanságában,||15744;18840;3270;3271
20923||.Ezék.18.7||ha senkit sem nyomorgat, visszaadja adósának a zálogot, semmit nem vesz el erőszakkal, kenyeréből ad az éhezőnek, és ruhával fedi be a mezítelent,||2134;5537;5326;5327;18860;18861;24111;-24115
20924||.Ezék.18.8||nem kölcsönöz uzsorára, nem kér kamatot, tartózkodik az álnokságtól, igaz ítéletet hoz a felek közt,||2138
20925||.Ezék.18.9||rendelkezéseim szerint jár, és törvényeimet megőrzi, hogy igazságot cselekedjék: az ilyen ember igaz, és biztosan élni fog – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||3256
20926||.Ezék.18.10||De ha erőszakos fiút nemz, aki vért ont, és csak egyet is cselekszik ezekből,||20927;-20929;5626
20927||.Ezék.18.11||bár atyja nem tette ezeket: vagyis eszik a hegyeken, tisztátalanná teszi felebarátja feleségét,||
20928||.Ezék.18.12||nyomorgatja a szűkölködőt és szegényt, és erőszakkal elveszi a másét, nem adja vissza a zálogot, a bálványokra emeli a szemét, és utálatosságot cselekszik,||
20929||.Ezék.18.13||uzsorára kölcsönöz, és kamatot kér – éljen az ilyen? Nem fog élni! Mivel megcselekedte mindezeket az utálatosságokat, ezért bizonnyal meghal, és vére őrajta!||
20930||.Ezék.18.14||S íme, ha valaki fiat nemz, és az látja apja minden vétkét, amiket cselekszik, látja, de nem cselekszi azokat:||
20931||.Ezék.18.15||nem eszik a hegyeken, szemét nem emeli föl Izráel házának bálványaira, nem teszi tisztátalanná felebarátja feleségét,||
20932||.Ezék.18.16||senkit sem nyomorgat, zálogot sem kér, semmit sem vesz el erőszakkal, kenyeréből ad az éhezőnek, és befedi ruhával a mezítelent,||13609;13610
20933||.Ezék.18.17||a szegényre nem veti rá a kezét, uzsorát és kamatot nem kér, törvényeim szerint cselekszik, rendelkezéseim szerint jár – az ilyen nem hal meg apja vétkéért, hanem élni fog.||
20934||.Ezék.18.18||Apja viszont, mivel elnyomta a szegényt, és erőszakkal elvette, ami a testvéréé, és azt cselekedte népe között, ami nem jó: íme, meghal a maga bűnéért.||
20935||.Ezék.18.19||Ti azt mondjátok: Miért ne viselje a fiú is az apa büntetését? Mivel a fiú törvény szerint és igazságosan jár el, minden rendelkezésemet megtartja, s megcselekszi azokat: ezért élni fog.||5541
20936||.Ezék.18.20||Amely lélek vétkezik, annak kell meghalnia. A fiú ne viselje az apa büntetését, az apa se viselje a fiú büntetését. Az igazon legyen az ő igazsága és a gonoszon is az ő gonoszsága.||
20937||.Ezék.18.21|Isten kegyelmes a megtérőkhöz|És ha a gonosztevő megtér minden vétkéből, amiket cselekedett, és megtartja minden rendelkezésemet, és törvény szerint és igazságosan cselekszik: akkor élni fog, és nem hal meg.||
20938||.Ezék.18.22||Nem emlékezem meg többé semmi gonoszságáról, amelyet cselekedett. Igazságáért, amelyet cselekedett, élni fog.||
20939||.Ezék.18.23||Hát kívánom én a gonosz halálát? – ezt kérdi az én Uram, az ÚR. Nem, hanem inkább azt, hogy megtérjen útjáról, és éljen!||21358
20940||.Ezék.18.24||És ha az igaz elhajol az igazságtól, és gonoszságot cselekszik, olyan utálatosságokat, amelyeket a hitetlen szokott cselekedni: az ilyen életben maradjon-e? Nem emlékezem meg semmi igazságáról, amelyet cselekedett. Gonoszságáért, amelyet cselekedett, és vétkéért, amellyel vétkezett, meg kell halnia!||
20941||.Ezék.18.25||Ti azt mondjátok: Nem egyenes az ÚR útja! Halljátok meg, Izráel háza: nem egyenes az én utam? Inkább a ti útjaitok nem egyenesek!||21367
20942||.Ezék.18.26||Ha elhajol az igaz az igazságtól, és gonoszságot cselekszik, és amiatt meghal: gonoszsága miatt hal meg, amelyet cselekedett.||
20943||.Ezék.18.27||És ha a gonosztevő megtér gonoszságából, amelyet cselekedett, és törvény szerint és igazságosan cselekszik, megmenti lelkét az életre.||
20944||.Ezék.18.28||Mivel belátja, és megtér minden gonoszságából, melyeket cselekedett: élni fog, és nem hal meg.||
20945||.Ezék.18.29||Izráel háza azt mondja: Nem egyenes az ÚR útja! Az én útjaim nem egyenesek-e, Izráel háza? Inkább a ti útjaitok nem egyenesek!||20942;20943
20946||.Ezék.18.30||Ezért mindegyikőtöket az ő útjai szerint ítélem meg, Izráel háza – ezt mondja az én Uram, az ÚR. Térjetek meg, és forduljatok el minden vétketektől, hogy romlásotokra ne legyen gonoszságotok!||20943
20947||.Ezék.18.31||Vessétek el magatoktól minden vétketeket, amelyekkel vétkeztetek, és szerezzetek magatoknak új szívet és új lelket! Miért halnátok meg, ó, Izráel háza?||20741
20948||.Ezék.18.32||Mert nem gyönyörködöm a meghaló halálában – ezt mondja az én Uram, az ÚR. Térjetek meg azért, és éljetek!||20939
20949||.Ezék.19.1|Jelképes gyászének Júda két királyáról|Te pedig kezdj siratóéneket Izráel fejedelmeiről!||
20950||.Ezék.19.2||Ezt mondd: Mi volt anyád? Nőstény oroszlán, oroszlánok között feküdt, fiatal oroszlánok között nevelte föl kölykeit.||
20951||.Ezék.19.3||Fölnevelte az egyik kölykét, és az ifjú oroszlánná lett. Megtanult zsákmányt szerezni, és embereket evett.||
20952||.Ezék.19.4||De meghallották róla ezt a népek, foglyul ejtették vermükben, és láncon vitték őt Egyiptom földjére.||18449;10198;10200
20953||.Ezék.19.5||Amikor anyja látta, hogy késik, odaveszett a reménysége, fogott egy másikat a kölykei közül, és azt nevelte ifjú oroszlánná.||
20954||.Ezék.19.6||Ez járt-kelt az oroszlánok között, ifjú oroszlánná lett, megtanult zsákmányt szerezni, és embereket evett.||19660;-19662
20955||.Ezék.19.7||Lerombolta palotáikat, elpusztította városaikat, és megrettent az ország minden lakója ordításának hangjától.||
20956||.Ezék.19.8||Akkor szembeszálltak vele a körötte lévő tartományok népei, kivetették rá hálójukat, és foglyul ejtették vermükben.||11999;-12001;19539;19540
20957||.Ezék.19.9||Láncra verve ketrecbe vetették, és elvitték Babilón királyához. Börtönbe vetették, hogy ne hallják többé a hangját Izráel hegyein.||
20958||.Ezék.19.10|A pusztába kitelepített szőlőtőke|Anyád olyan volt szőlőskertedben, mint a víz mellé ültetett szőlőtő, terméssel és vesszővel bővelkedett a sok víztől.||
20959||.Ezék.19.11||Erős vesszői nőttek, uralkodói pálcának valók. Nagyon magas volt, a lombok fölé emelkedett, és kitűnt magasságával és vesszőinek sokaságával.||
20960||.Ezék.19.12||De a harag kiszaggatta, földre vetette, és a keleti szél leszárította gyümölcsét. Erős vesszői letörtek és elszáradtak, tűz emésztette meg őket.||
20961||.Ezék.19.13||Most a pusztába van ültetve, száraz és szomjas földbe.||
20962||.Ezék.19.14||Tűz csapott ki egyik vesszejéből, megemésztette ágait és gyümölcsét. Nincs rajta többé erős vessző, nincs uralkodásra való pálca! Siratóének ez, siratóének lett.||
20963||.Ezék.20.1|Történelmi lecke Izráel hűtlenségéről|A hetedik esztendőben, az ötödik hónap tizedik napján férfiak jöttek hozzám Izráel vénei közül megkérdezni az URat, és leültek előttem.||
20964||.Ezék.20.2||Akkor így szólt hozzám az ÚR szava:||
20965||.Ezék.20.3||Embernek fia! Beszélj Izráel véneivel, és ezt mondd nekik: „Így szól az én Uram, az ÚR: Ugye azért jöttetek, hogy megkérdezzetek engem? Élek én, hogy nem engedem, hogy megkérdezzetek engem – ezt mondja az én Uram, az ÚR. –||
20966||.Ezék.20.4||Akarod-e ítélni őket, akarod-e, embernek fia? Add hát tudtukra atyáik utálatosságait!”||
20967||.Ezék.20.5||Ezt mondd nekik: „Így szól az én Uram, az ÚR: Azon a napon, amelyen kiválasztottam Izráelt, és esküre emeltem kezemet Jákób háza utódainak, és megismertettem magamat velük Egyiptom földjén, esküre emeltem kezemet nekik, és azt mondtam: Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek!||
20968||.Ezék.20.6||Azon a napon esküre emeltem kezemet nekik, hogy kihozom őket Egyiptom földjéről arra a földre, amelyet kinéztem nekik, amely tejjel és mézzel folyik, és minden ország ékessége.||
20969||.Ezék.20.7||Azt mondtam nekik: Mindenki vesse el szeme elől az utálatosságokat, és ne tegyétek magatokat tisztátalanná Egyiptom bálványaival! Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek!||6490;6499
20970||.Ezék.20.8||De pártot ütöttek ellenem, s nem akartak hallgatni rám. Senki sem vetette el szeme elől az utálatosságokat, és nem hagyta el Egyiptom bálványait. Ezért azt mondtam, hogy kiöntöm rájuk haragomat, bevégzem haragomat rajtuk Egyiptom földjének közepén.||21082
20971||.Ezék.20.9||De nevemre tekintettel cselekedtem, hogy ne érje azt gyalázat a népek szeme előtt, akik között tartózkodtak, és akiknek szeme előtt megismertettem magamat velük, hogy kihozzam őket Egyiptom földjéről.||20976;20984;4121;-4128
20972||.Ezék.20.10||És kihoztam őket Egyiptom földjéről, és a pusztába vittem őket.||1885
20973||.Ezék.20.11||Rendelkezéseket adtam nekik, megismertettem velük törvényeimet, amelyeket ha megcselekszik az ember, él általuk.||20921;-20925;3256
20974||.Ezék.20.12||Nekik adtam szombatjaimat is, hogy legyenek jelül köztem és közöttük, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR, az ő megszentelőjük.||1976;2059;-2062
20975||.Ezék.20.13||De pártot ütött ellenem Izráel háza a pusztában, nem jártak rendelkezéseim szerint, és megvetették törvényeimet, amelyeket ha megcselekszik az ember, él általuk. Igen tisztátalanná tették szombatjaimat is. Ezért azt mondtam, hogy kiöntöm rájuk haragomat a pusztában, hogy elveszítsem őket.||1974;-1976
20976||.Ezék.20.14||De nevemre tekintettel cselekedtem, hogy ne érje azt gyalázat a népek szeme előtt, akiknek szeme láttára kihoztam őket.||2450;2452
20977||.Ezék.20.15||Ám esküre emeltem nekik kezemet a pusztában, hogy nem viszem be őket arra a földre, amelyet nekik adtam, amely tejjel és mézzel folyik, és ékessége minden országnak,||4123;4128;-4132
20978||.Ezék.20.16||mivel törvényeimet megvetették, nem jártak rendelkezéseim szerint, és tisztátalanná tették szombatjaimat, mert bálványaik után járt a szívük.||22515;22516
20979||.Ezék.20.17||Mégis megszánta őket a szemem, nem veszítettem el őket, és nem vetettem véget nekik a pusztában,||
20980||.Ezék.20.18||hanem azt mondtam fiaiknak a pusztában: Ne járjatok atyáitok szokásai szerint, ne tartsátok meg törvényeiket, s ne tegyétek tisztátalanná magatokat bálványaikkal!||
20981||.Ezék.20.19||Én vagyok az ÚR, a ti Istenetek! Az én rendelkezéseim szerint járjatok, az én törvényeimet tartsátok meg, és azokat cselekedjétek!||
20982||.Ezék.20.20||Szenteljétek meg szombatjaimat, hogy jelül legyenek köztem és köztetek, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, a ti Istenetek.||2061
20983||.Ezék.20.21||De a fiak is pártot ütöttek ellenem, nem jártak rendelkezéseim szerint, és nem tartották meg törvényeimet, hogy azokat cselekedjék, amiket ha az ember megcselekszik, él általuk; és szombatjaimat is tisztátalanná tették. Ezért azt mondtam, hogy kiöntöm rájuk haragomat, bevégzem rajtuk haragomat a pusztában.||
20984||.Ezék.20.22||De visszavontam kezemet, és nevemre tekintettel cselekedtem, hogy meg ne gyalázzák azt a népek előtt, akiknek szeme láttára kihoztam őket.||20971;20976;2450;-2452
20985||.Ezék.20.23||Esküre emeltem nekik kezemet a pusztában, hogy elszélesztem őket a népek közé, és szétszórom őket az országokba,||10806
20986||.Ezék.20.24||mivel törvényeimet nem cselekedték, rendelkezéseimet megvetették, tisztátalanná tették szombatjaimat, és szemük atyáik bálványain csüngött.||
20987||.Ezék.20.25||Ezért én is adtam nekik olyan rendelkezéseket, amelyek nem jók, és olyan törvényeket, amelyek által nem fognak élni.||4185;4188;4189;27521
20988||.Ezék.20.26||Tisztátalanná tettem őket ajándékaikkal, amikor áldozatul vittek minden elsőszülöttet, hogy elpusztítsam őket, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||27227;27228;20850
20989||.Ezék.20.27||Ezért, embernek fia, szólj Izráel házának, mondd nekik, hogy így szól az én Uram, az ÚR: Még abban is gyalázattal illettek engem atyáitok, hogy hűtlenül cselekedtek velem.||
20990||.Ezék.20.28||Én bevittem őket arra a földre, amelyért esküre emeltem kezemet, hogy nekik adom, de ők ahol csak megláttak egy magas halmot vagy egy sűrű lombú fát, ott mutatták be véresáldozataikat, és haragra ingerlő ajándékokat adtak. Ott áldozták engesztelő illatáldozatukat, és ott öntötték ki italáldozataikat.||20968;1587;20676
20991||.Ezék.20.29||Ekkor azt mondtam nekik: Mi ez a magaslat, ahová gyülekeztek? (Ezért nevezik azt Bamának mindmáig.)||
20992||.Ezék.20.30||Ezért ezt mondd Izráel házának: Így szól az én Uram, az ÚR: Atyáitok módjára teszitek tisztátalanná magatokat, és az ő utálatosságaikkal paráználkodtok!||
20993||.Ezék.20.31||Tisztátalanná teszitek magatokat, amikor ajándékaitokat hozzátok, amikor tűzben áldozzátok föl fiaitokat minden bálványotok előtt mindmáig; és még én engedjem, hogy megkérdezzetek engem, Izráel háza? Élek én – mondja az én Uram, az ÚR –, hogy nem engedem, hogy megkérdezzetek engem!||
20994||.Ezék.20.32|Isten megtisztító ítélete|Nem válik valóra, ami a lelketekben támadt, amikor azt mondjátok: Olyanok legyünk, mint a többi nép, mint más országok nemzetségei, és szolgáljunk fának és kőnek.||20094
20995||.Ezék.20.33||Élek én, mondja az én Uram, az ÚR, hogy erős kézzel, kinyújtott karral, de áradó haraggal uralkodom rajtatok.||
20996||.Ezék.20.34||Kiviszlek titeket a népek közül, és összegyűjtelek titeket az országokból, ahová elszéledtetek, erős kézzel, kinyújtott karral és áradó haraggal.||
20997||.Ezék.20.35||A népek pusztájába vezetlek titeket, ahol szemtől szemben állva törvénykezem veletek.||10235;10242;-10245
20998||.Ezék.20.36||Ahogyan atyáitokkal törvénykeztem Egyiptom földjének pusztájában, úgy törvénykezem veletek – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||4130
20999||.Ezék.20.37||Botom alatt viszlek benneteket, és a szövetség kötelékébe vonlak titeket.||
21000||.Ezék.20.38||Kitakarítom közületek a pártoskodókat és az ellenem lázadókat, és kihozom őket arról a földről, ahol jövevények voltak, de Izráel földjére nem fognak bemenni, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR!||
21001||.Ezék.20.39||Ti pedig, Izráel háza – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, járjatok csak mind a bálványaitok után, és szolgáljatok azoknak! De azután bizony hallgatni fogtok rám, és többé nem teszitek tisztátalanná szent nevemet ajándékaitokkal és bálványaitokkal.||9363
21002||.Ezék.20.40||Mert szent hegyemen, Izráel magas hegyén – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, ott fog nekem szolgálni együtt Izráel egész háza azon a földön. Ott majd kedvemet lelem bennük, szívesen veszem ott áldozataitokat és ajándékaitok első zsengéjét, és mindent, amit nekem szenteltek.||
21003||.Ezék.20.41||Mint kedves illatban gyönyörködöm bennetek, amikor kihozlak titeket a népek közül, és egybegyűjtelek titeket az oszágokból, amelyekbe elszéledtetek, és megszenteltetem bennetek a népek szeme láttára.||
21004||.Ezék.20.42||Akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, amikor beviszlek titeket Izráel földjére, arra a földre, amelyért esküre emeltem kezemet, hogy atyáitoknak adom.||12019;-12023;16182;-16185
21005||.Ezék.20.43||Ott majd visszaemlékeztek útjaitokra s minden cselekedetetekre, amelyekkel tisztátalanná tettétek magatokat. Akkor megutáljátok magatokat minden gonoszságotok miatt, amiket cselekedtetek.||12546;-12551
21006||.Ezék.20.44||Akkor majd megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, amikor az én nevemért cselekszem veletek, és nem a ti gonosz útjaitok és romlott cselekedeteitek szerint, ó, Izráel háza! – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21007||.Ezék.20.45|Ítéletes prófécia Jeruzsálem ellen|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
21008||.Ezék.20.46||Embernek fia! Fordítsd arcodat dél felé, és szólj délnek, prófétálj a déli mezőség erdeje ellen!||
21009||.Ezék.20.47||Ezt mondd a déli vidék erdőjének: Halld meg az ÚR beszédét! Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, tüzet gyújtok benned, hogy megemésszen benned minden zöldellő és minden száraz fát. Nem alszik ki az égő láng, és megég benne minden arc déltől északig.||
21010||.Ezék.20.48||És meglátja majd minden test, hogy én, az ÚR gyújtottam meg azt, mert nem alszik ki.||
21011||.Ezék.20.49||Erre azt mondtam: Jaj, URam, Istenem! Ők azt mondják rólam: Ez mindig példázatokat mond nekünk!||
21012||.Ezék.21.1||Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21013||.Ezék.21.2||Embernek fia! Fordítsd arcodat Jeruzsálem felé, és szólj a szent helyek ellen, és prófétálj Izráel földje ellen!||
21014||.Ezék.21.3||Mondd Izráel földjének: Így szól az ÚR: „Íme, rád támadok, kivonom kardomat hüvelyéből, és kiirtok belőled igazat és gonoszt.||
21015||.Ezék.21.4||Azért, hogy kivágjak belőled igazat és gonoszt, kijön kardom a hüvelyéből minden test ellen déltől északig.||
21016||.Ezék.21.5||Akkor majd megtudja minden test, hogy én, az ÚR vontam ki kardomat hüvelyéből, és többé nem tér oda vissza.||
21017||.Ezék.21.6||Te pedig, embernek fia, sóhajtozz! Derekad fájdalmában keserűen sóhajtozz a szemük láttára!||
21018||.Ezék.21.7||Ha megkérdezik tőled, hogy miért sóhajtozol, ezt mondd: A hír miatt, amely ha ideér, megolvad minden szív, elerőtlenedik minden kéz, elcsügged minden lélek, és minden térd elolvad, mint a víz. Íme, eljön és beteljesedik, azt mondja az én Uram, az ÚR.”||19180
21019||.Ezék.21.8|Isten kivont kardja Izráelre támad|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21020||.Ezék.21.9||Embernek fia! Prófétálj, és mondd: Ezt mondta az ÚR: „Mondd: Kard, kard! Meg van élesítve, ki is van fényesítve!||
21021||.Ezék.21.10||Meg van élesítve, hogy öldököljön, ki van fényesítve, hogy villogjon. Hát örülhetünk-e fiam királyi pálcájának, amikor megveti minden fa?||
21022||.Ezék.21.11||Azért kapta, hogy kifényesítse, és megmarkolják. Megélesítették azt a kardot, és ki van fényesítve, hogy az öldöklő kezébe adják.||
21023||.Ezék.21.12||Kiálts és jajgass, embernek fia! Mert bekövetkezik ez népemen és Izráel minden fejedelmén, hogy kardélre jutnak népemmel együtt, ezért üss a combodra!||9728
21024||.Ezék.21.13||Már megvolt a próbatétel. De hát ha magát a királyi pálcát megvetették? Az sem lesz többé! – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||21035
21025||.Ezék.21.14||Te pedig, embernek fia, prófétálj, és csapd össze tenyeredet, mert kétszer, sőt háromszor sújt le a kard. Öldöklő kard ez, nagy öldöklés kardja, amely körüljárja őket||21022;21028
21026||.Ezék.21.15||azért, hogy elolvadjon a szív, és sokan elhulljanak minden kapunál. Öldöklő kardot fogtam, amely villámlásra készült, öldöklésre lett kifényesítve!||19180
21027||.Ezék.21.16||Vágj keményen jobbra, azután térj balra, amerre csak éled fordul.||
21028||.Ezék.21.17||Én is összecsapom tenyeremet, és lecsillapodik haragom. Én, az ÚR szóltam.”||21060;20600;20639;-20643
21029||.Ezék.21.18|Jelképes prófécia a babiloniak támadásáról|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21030||.Ezék.21.19||Te, embernek fia, jelölj ki magadnak két utat, amelyen följön a babilóni király kardja! Egy országból jöjjön ki mind a kettő. Jelzőoszlopot is készíts, a városba vezető út kereszteződéséhez állítsd fel.||20597
21031||.Ezék.21.20||Jelölj ki utat, hogy azon jöjjön a kard Rabbat-Ammón ellen, azután Júda ellen és a körülkerített Jeruzsálem ellen.||
21032||.Ezék.21.21||Mert megáll a babilóni király az útkereszteződésnél, a két út elejénél jövendőt mondatni, hogy megrázza a nyilakat, megkérdezze a bálványokat, megnézze a májat.||
21033||.Ezék.21.22||Jobbja felé, Jeruzsálem felé mutat a jövendölés, ezért faltörő kosokat állít föl, ordításra nyitja a száját, csatazajt hallat, faltörő kosokat állít föl a kapukkal szemben, töltést emeltet, és ostromműveket építtet.||
21034||.Ezék.21.23||Ezt ők hiábavaló jövendölésnek tartják, esküvel is bizonygatják. De az ÚR eszükbe juttatja bűnüket, és megfogja őket.||
21035||.Ezék.21.24||Ezért ezt mondja az én Uram, az ÚR: Mivel emlékezetben marad bűnötök, nyilvánvalókká lesznek gonoszságaitok, és kitűnik vétketek, hogy minden cselekedetetek gonosz – mivel ez emlékezetben marad, ti kézre kerültök.||
21036||.Ezék.21.25||És te, elvetemedett gonosztevő, Izráel fejedelme, akinek eljön a napja az utolsó bűntett idején||20907;-20913
21037||.Ezék.21.26||– így szól az én Uram, az ÚR –: El a süveggel, le a koronával! Ez nem marad így. Legyen a magas alacsony és az alacsony magas!||
21038||.Ezék.21.27||Rommá, rommá, rommá teszem! De ez sem lesz állandó, míg el nem jön az, akié az ítélkezés, és neki adom azt!||
21039||.Ezék.21.28|Ítélethirdetés az ammóniak ellen|Te pedig, embernek fia, prófétálj, és mondd: Ezt mondja az én Uram, az ÚR Ammón fiairól és gyalázkodásukról. Ezt mondd: „Kard, kard, amely ki van vonva, hogy öldököljön, ki van fényesítve, hogy megsemmisítsen és villogjon!||21031
21040||.Ezék.21.29||Mivel felőled hiábavalóságot látnak, hazugságot jövendölnek neked, hogy odategyenek a megölt gonoszok nyakára, akiknek eljön a napjuk az utolsó bűntett idején,||
21041||.Ezék.21.30||tedd vissza a hüvelyébe azt! Teremtésed helyén, származásod földjén ítéllek meg téged.||
21042||.Ezék.21.31||Kiontom rád haragomat, fölindulásom tüzét fúvom rád, és goromba férfiak kezébe adlak, akik mesterek abban, hogy elveszítsenek.||
21043||.Ezék.21.32||A tűz eledele leszel, véredet elnyeli a föld. Többé nem emlékeznek rád!” – én, az ÚR szóltam.||
21044||.Ezék.22.1|Jeruzsálem bűnei és bűnhődése|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21045||.Ezék.22.2||Te, embernek fia, akarsz-e ítélkezni? Meg akarod-e ítélni a vérontó várost? Add tudtára minden utálatosságát,||10137
21046||.Ezék.22.3||és ezt mondd: „Így szól az én Uram, az ÚR: E városnak, amely vért ontott, eljön az órája, mivel bálványokat készített magának, és tisztátalan lett.||
21047||.Ezék.22.4||Az általad kiontott vér miatt lettél vétkessé, és az általad készített bálványokkal fertőztetted meg magadat. Közelebb hoztad napjaidat, és eljutottál esztendeid végéhez: Ezért gyalázatul adlak a népeknek, és csúfságul minden országnak.||10137
21048||.Ezék.22.5||A közel és távol lévők kicsúfolnak téged, te rossz hírű, te sokat háborúskodó!||
21049||.Ezék.22.6||Íme, Izráel fejedelmei közül mindegyik azon volt, hogy minél több vért ontson.||
21050||.Ezék.22.7||Apát és anyát semmibe vettek benned, a jövevényt nyomorgatták, az árvát és özvegyet sanyargatták.||
21051||.Ezék.22.8||Megvetetted a nekem szentelt dolgokat, és tisztátalanná tetted szombatjaimat.||
21052||.Ezék.22.9||Rágalmazók voltak benned, hogy vért ontsanak, a hegyeken ettek, fajtalanságot cselekedtek körödben.||20922;18840
21053||.Ezék.22.10||Fölfedték benned az apa szemérmét, erőszakoskodtak az asszonnyal tisztulása idején.||3259
21054||.Ezék.22.11||Volt, aki felebarátja feleségével cselekedett utálatosságot, más a menyét gyalázta meg fajtalanságban, és volt, aki húgát, apjának leányát erőszakolta meg köztetek.||19133;3271;3260;3261;3266
21055||.Ezék.22.12||Ajándékokat fogadtak el benned vérontásért, uzsorát és kamatot szedtél, csalárdan nyerészkedtél felebarátaidon, rólam pedig elfelejtkeztél – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21056||.Ezék.22.13||Íme, én összecsapom tenyeremet nyerészkedésed miatt, amelyet elkövettél, és a vérontás miatt, amely benned történt.||21028
21057||.Ezék.22.14||Vajon megállhat-e szíved, vagy erős lesz-e karod azokban a napokban, amikor én elszámolok veled? Én, az ÚR szóltam, és meg is cselekszem!||
21058||.Ezék.22.15||Elszélesztelek a népek közé, és szétszórlak az országokba, s kiirtom belőled a tisztátalanságot.||19389;20347;-20358
21059||.Ezék.22.16||Megszégyenülsz a népek szeme láttára, és akkor megtudod, hogy én vagyok az ÚR.”||
21060||.Ezék.22.17||Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
21061||.Ezék.22.18||Embernek fia! Izráel háza salakká lett nekem, mint a réz, az ón, a vas és az ólom a kemencében, ezüstsalakká lett.||17743;17744
21062||.Ezék.22.19||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Mivel mindnyájan salakká lettetek, ezért íme, összegyűjtelek benneteket Jeruzsálem közepére.||
21063||.Ezék.22.20||Ahogyan össze szokták gyűjteni az ezüstöt, a rezet, a vasat, az ólmot és az ónt a kemence közepére, hogy tüzet gerjesszenek rá a megolvasztására, úgy gyűjtelek össze titeket fölindulásomban és haragomban, és kemencébe vetlek és megolvasztalak titeket.||
21064||.Ezék.22.21||Összegyűjtelek titeket, és rátok fúvom haragom tüzét, hogy megolvadjatok benne.||
21065||.Ezék.22.22||Ahogyan megolvad az ezüst a kemence közepén, úgy olvadtok meg benne, és megtudjátok, hogy én, az ÚR öntöttem ki rátok haragomat.||
21066||.Ezék.22.23|A nép vezetőinek bűne|Aztán így szólt hozzám az ÚR szava:||
21067||.Ezék.22.24||Embernek fia! Mondd neki: Tisztátalan föld vagy, amely nem kapott esőt a harag napján.||
21068||.Ezék.22.25||Prófétái pártütők benne, olyanok, mint az ordító oroszlán, amely zsákmányt szerez: lelkeket esznek, kincset és értékeket rabolnak, sokasítják benne az özvegyek számát.||
21069||.Ezék.22.26||Papjai erőszakot követtek el törvényemen, és tisztátalanná tették a nekem szentelt dolgokat. Nem tettek különbséget a szent és a közönséges között, és nem tanították meg, hogy mi a különbség a tiszta és tisztátalan között. Szombatjaimra sem voltak tekintettel, úgyhogy megszentségtelenítettek engem.||22891;21689
21070||.Ezék.22.27||Elöljárói olyanok benne, mint a zsákmányt ragadozó farkasok: vért ontanak, lelkeket veszítenek el, hogy nagy nyereségük legyen.||22685;22890
21071||.Ezék.22.28||Prófétái habarcsot kennek nekik: hiábavalóságot látnak, és hazugságot jövendölnek nekik, amikor ezt mondják: „Így szól az én Uram, az ÚR”, holott az ÚR nem beszélt.||19686;-19689
21072||.Ezék.22.29||A föld népe zsarol és zsákmányt szerez, a szűkölködőt és szegényt sanyargatja, és a jövevényt törvénytelenül nyomorgatja.||2134
21073||.Ezék.22.30||Kerestem közöttük valakit, aki falat húzna, és odaállna elém a résre az országért, hogy ne pusztítsam el, de senkit sem találtam.||19126
21074||.Ezék.22.31||Ezért kiontom rájuk haragomat, megemésztem őket fölindulásom tüzével, és a fejükre olvasom útjukat – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||9018
21075||.Ezék.23.1|Példázat a két házasságtörő asszonyról|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21076||.Ezék.23.2||Embernek fia! Volt két asszony, egy anyának a lányai.||
21077||.Ezék.23.3||Ezek paráználkodtak Egyiptomban, már ifjúságukban paráználkodtak. Ott szorongatták a mellüket, ott fogdosták szűzi keblüket.||
21078||.Ezék.23.4||Az idősebbik neve Oholá volt, a húgáé Oholibá. Azután az enyéim lettek, és szültek fiakat és leányokat. Ami pedig a nevüket illeti: Oholá Samária, Oholibá pedig Jeruzsálem volt.||
21079||.Ezék.23.5||És Oholá paráználkodott, bár az enyém volt, vágyra gerjedt szeretői, a közeli asszíriabeliek iránt,||20861
21080||.Ezék.23.6||akik kék bíborba öltözött helytartók és vezérek, kívánatos ifjak mindnyájan; lovagok és lovasok.||
21081||.Ezék.23.7||Odaadta magát paráznaságában Asszíria válogatott ifjainak és mindazoknak, akik iránt vágyra gerjedt, és beszennyezte magát a bálványaikkal.||
21082||.Ezék.23.8||De az egyiptomiakkal való paráznaságot sem hagyta el. Hiszen ők már ifjúságában vele háltak, és fogdosták szűzi keblét, és kitöltötték rajta paráznaságukat.||20970
21083||.Ezék.23.9||Ezért szeretői kezébe adtam őt, Asszíria fiainak kezébe, akik iránt vágyra gerjedt.||9991
21084||.Ezék.23.10||Azok föltakarták szemérmét, elvették fiait és leányait, és őt magát fegyverrel ölték meg. Így hírhedt lett az asszonyok közt, amikor végrehajtották rajta az ítéletet.||
21085||.Ezék.23.11||Látta ezt a húga, Oholibá, és még romlottabbul folytatta bujálkodását és paráznaságát, mint a nővére.||20880;19077;19080
21086||.Ezék.23.12||Vágyra gerjedt Asszíria fiai iránt, a közeli helytartók és vezérek iránt, a pompás öltözékű lovagok és lovasok iránt, akik mindnyájan kívánatos ifjak voltak.||9972;9975;-9983
21087||.Ezék.23.13||És láttam, hogy tisztátalanná tette magát. Egy úton járt mindkettő.||
21088||.Ezék.23.14||De ez még tetézte paráznaságát, amikor látott falra festett férfialakokat, a káldeusok vörös színnel festett képmásait,||
21089||.Ezék.23.15||akik övet viselnek a derekukon, kendős turbánt a fejükön, és látszott, hogy mind parancsnokok voltak, hasonlók Bábel fiaihoz, akiknek Káldea a szülőföldjük.||
21090||.Ezék.23.16||Látva őket vágy ébredt benne irántuk, és követeket küldött hozzájuk Káldeába.||
21091||.Ezék.23.17||El is jöttek hozzá Bábel fiai szerelmes ágyába, és beszennyezték őt paráznaságukkal, úgyhogy tisztátalan lett miattuk; és ekkor megundorodott tőlük a lelke.||
21092||.Ezék.23.18||És mivel nyilvánvalóvá tette paráznaságát, és föltakarta szemérmét, megundorodott tőle a lelkem, úgy, amint nővérétől is megundorodott a lelkem.||10003;10005
21093||.Ezék.23.19||Tovább szaporította paráznaságát, megemlékezve ifjúságának napjairól, amikor Egyiptom földjén paráználkodott.||
21094||.Ezék.23.20||Olyan szeretők iránt gerjedt vágyra, akiknek olyan a testük, mint a szamaraké, és a tagjuk, mint a lovaké.||
21095||.Ezék.23.21||Visszavágytál ifjúságod fajtalankodására, amikor még az egyiptomiak fogdosták kebledet, szorongatták ifjú kebledet.||
21096||.Ezék.23.22|A hűtlenség büntetése|Ezért, Oholibá, így szól az én Uram, az ÚR: Íme, fölindítom ellened a szeretőidet, akiktől megundorodott a lelked, és rád hozom őket mindenfelől.||
21097||.Ezék.23.23||Babilón fiait és minden káldeabelit, a Pekódból, Sóából és Kóából valókat, velük együtt Asszíria minden fiát, a kívánatos ifjakat, helytartókat s vezéreket mind, a parancsnokokat és előkelőket és a lovasokat.||10224;10225;-10234
21098||.Ezék.23.24||Eljönnek ellened harci szekerekkel, kocsikkal és népek sokaságával, nehéz és könnyű pajzzsal és sisakkal. Körülvesznek téged mindenfelől, hatalmat adok nekik az ítéletre, és az ő törvényük szerint ítélnek meg téged.||
21099||.Ezék.23.25||Megmutatom rajtad féltékenységemet, ők pedig haragjukban kegyetlenül cselekszenek veled. Levágják orrodat és füledet, s a maradékod fegyver által hull el. Elviszik fiaidat és leányaidat, és a maradékodat tűz emészti meg.||
21100||.Ezék.23.26||Megfosztanak ruháidtól, és elveszik ékességeidet.||
21101||.Ezék.23.27||Véget vetek fajtalanságodnak, Egyiptom földjéről való paráznaságodnak, és nem emeled rájuk szemedet, és Egyiptomra sem emlékezel többé.||
21102||.Ezék.23.28||Mert így szól az én Uram, az ÚR: Íme, azoknak a kezébe adlak, akiket gyűlölsz, azoknak a kezébe, akiktől megundorodott a lelked.||
21103||.Ezék.23.29||Gyűlöletesen cselekszenek veled, és mindent elvesznek tőled, amit kerestél. Ott hagynak mezítelenül és ruhátlanul, hogy lelepleződjék parázna szemérmed és fajtalan paráználkodásod.||
21104||.Ezék.23.30||Ezek érnek téged, mivel paráználkodtál a népekkel, és megfertőztetted magadat bálványaikkal.||
21105||.Ezék.23.31||Nővéred útján jártál, ezért az ő poharát adom kezedbe.||21106;21107;10134;10135
21106||.Ezék.23.32|A harag pohara|Így szól az én Uram, az ÚR: Kiiszod nővéred poharát, amely olyan mély és öblös, hogy sok fér belé, ezért nevetség és csúfság tárgya leszel.||21078;9971
21107||.Ezék.23.33||Részegséggel és bánattal telsz meg, mert szörnyűséges pusztulás pohara nővérednek, Samáriának pohara!||
21108||.Ezék.23.34||Ki kell azt innod, ki kell ürítened fenékig. Cserepeit fogod rágni, és melledet szaggatod. Én szóltam – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21109||.Ezék.23.35||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Mivel elfelejtkeztél rólam, és hátat fordítottál nekem, te is hordozod fajtalanságodat és paráznaságaidat.||19064
21110||.Ezék.23.36|Vád és ítélet|Azután azt mondta nekem az ÚR: Embernek fia! Hát nem mondasz ítéletet Oholá és Oholibá fölött? Add tudtukra utálatosságaikat!||20966;21045;21048
21111||.Ezék.23.37||Mert házasságot törtek, és vér tapad a kezükhöz. Bálványaikkal törtek házasságot, azoknak áldozták eledelül fiaikat is, akiket nekem szültek.||15753;15754
21112||.Ezék.23.38||Sőt azt tették velem, hogy ugyanazon a napon tisztátalanná tették szent helyemet, és megszentségtelenítették szombatjaimat.||10128
21113||.Ezék.23.39||Amikor föláldozták fiaikat bálványaiknak, még aznap bementek szent helyembe, hogy megszentségtelenítsék azt. Íme, így cselekedtek az én házamban.||10125;-10128
21114||.Ezék.23.40||Sőt elküldtek messze lévő emberekért, követséget küldtek hozzájuk, és íme, eljöttek. Te pedig megfürödtél a kedvükért, kifestetted a szemedet, és fölékesítetted magad ékszerekkel.||9973;-9983
21115||.Ezék.23.41||Pompás ágyra ültél, terített asztal volt előtted, és az én füstölőszeremet és olajomat tetted arra.||
21116||.Ezék.23.42||Víg lárma hallatszott ott. A férfiak sokaságához még ivócimborákat is hoztak a pusztából. Ezek karpereceket adtak a kezükre, és ékes koszorút a fejükre.||
21117||.Ezék.23.43||Akkor azt kérdeztem: Még az elaggottal is házasságot tör? Most már a paráznával is paráználkodnak? És úgy történt.||
21118||.Ezék.23.44||Bementek hozzá, mint ahogyan a parázna asszonyhoz mennek be. Így mentek be Oholához és Oholibához, e fajtalan asszonyokhoz.||21078
21119||.Ezék.23.45||De majd igaz férfiak ítélik meg őket a házasságtörők és vérontók ítélete szerint, mert házasságtörők, és vér tapad a kezükhöz.||20867;21111
21120||.Ezék.23.46||Mert így szól az én Uram, az ÚR: Hívják össze ellenük a gyülekezetet, és adják ki őket, hogy bántalmazzák őket, és prédául legyenek.||
21121||.Ezék.23.47||Kövezze meg őket a gyülekezet, és vagdalják össze őket kardjaikkal. Fiaikat és leányaikat öljék meg, házaikat pedig gyújtsák föl.||
21122||.Ezék.23.48||Megszüntetem a fajtalanságot az országban, hogy tanuljon belőle minden asszony, és ne cselekedjen a ti fajtalanságotok szerint.||
21123||.Ezék.23.49||Rátok hárítják fajtalanságotokat, és viselitek majd bálványimádásotok büntetését. Akkor megtudjátok, hogy én, az Úr, ÚR vagyok.||
21124||.Ezék.24.1|Példázat a rozsdás fazékról|Azután így szólt hozzám az ÚR szava a kilencedik esztendőben, a tizedik hónapban, a hónap tizedik napján:||
21125||.Ezék.24.2||Embernek fia! Írd föl magadnak e neves napot, éppen a mai napot. Babilón királya éppen ezen a napon jött Jeruzsálem ellen.||10225
21126||.Ezék.24.3||Mondj példabeszédet a pártütők házáról! Ezt mondd nekik: Így szól az én Uram, az ÚR: „Tedd föl a fazekat, tedd föl, és tölts bele vizet!||
21127||.Ezék.24.4||Tégy bele húsdarabokat, csupa jó darabot, combot és lapockát, válogatott csontokkal rakd tele!||
21128||.Ezék.24.5||A nyáj színe-javából végy, és rakj hasábfát a csontoknak a fazék alá! Forrald erősen, mígnem a csontok is megfőnek benne.||21132
21129||.Ezék.24.6||Mert így szól az én Uram, az ÚR: Jaj a vérontó városnak, e rozsdás fazéknak, mert a rozsdája nem jön le róla! Darabonként szedd ki, ami benne van, válogatás nélkül!||21045
21130||.Ezék.24.7||Mert ott van benne a vér, csupasz sziklára ontotta ki, nem a földre öntötte, hogy por fedje be.||20849;20850
21131||.Ezék.24.8||Ez vitt rá, hogy haragra induljak, és bosszút álljak: kiontom a vérét a csupasz sziklára, hogy ne lehessen betakarni.||
21132||.Ezék.24.9||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Jaj a vérontó városnak! Én is nagy máglyát rakatok!||21129;21045
21133||.Ezék.24.10||Bőven rakd a fát, gyújtsd meg a tüzet, főzd meg jól a húst, forrald a lét, a csontok is főjenek szét!||
21134||.Ezék.24.11||Állítsd üresen a parázsra, hogy fölhevüljön és áttüzesedjen a rézfazék, és megolvadjon benne tisztátalansága, leégjen a rozsdája.||17805
21135||.Ezék.24.12||Kimerítette a fáradozás, de nem ment le róla a sok rozsda, tűzbe hát rozsdájával!||
21136||.Ezék.24.13||Tisztátalanságod fajtalanság. Bár tisztogattalak, mégsem tisztultál meg, ezért nem is tisztulsz meg tisztátalanságodból, amíg le nem csillapodik ellened támadt haragom.||21134
21137||.Ezék.24.14||Én, az ÚR szóltam. Eljön, és meg is cselekszem, nem engedek, nem szánakozom és nem könyörülök. Útjaid és cselekedeteid szerint ítélnek meg téged – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21138||.Ezék.24.15|Híradás Jeruzsálem elestéről|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21139||.Ezék.24.16||Embernek fia! Íme, elveszem tőled hirtelen halállal azt, aki szemednek kedves, de ne gyászolj, ne jajgass, és könnyed se hulljon!||21141
21140||.Ezék.24.17||Csöndesen sóhajtozz, de ne sirasd úgy, mint a halottakat szokás! Kösd föl fejdíszedet, vedd lábadra a sarudat, ne takard el a bajuszodat, és ne edd emberek kenyerét.”||3097;19410
21141||.Ezék.24.18||Reggel beszéltem a néphez, és estére meghalt a feleségem. Másnap reggel a kapott utasítás szerint cselekedtem.||
21142||.Ezék.24.19||Ekkor a nép azt mondta nekem: Nem magyarázod meg nekünk, hogy mit jelent, amit cselekszel?||
21143||.Ezék.24.20||Azt válaszoltam nekik: Az ÚR beszéde így szólt hozzám:||
21144||.Ezék.24.21||„Mondd meg Izráel házának: Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, tisztátalanná teszem szent helyemet, a ti erősségetek büszkeségét, szemetek gyönyörűségét, lelketek kívánságát, és fiaitok és leányaitok pedig, akiket hátrahagytatok, fegyvertől hullnak el.||19190
21145||.Ezék.24.22||Úgy cselekedtek, ahogyan én cselekedtem: nem takarjátok el bajuszotokat, és nem eszitek az emberek kenyerét.||
21146||.Ezék.24.23||Fejdíszetek a fejeteken, sarutok lábatokon lesz, nem gyászoltok és nem jajgattok, hanem elsorvadtok bűneitekben, és nyögve sóhajtotok egymáshoz.||
21147||.Ezék.24.24||Ezékiel pedig jelül lesz számotokra: ahogyan ő cselekedett, ti is egészen úgy cselekedtek. Amikor ez bekövetkezik, akkor megtudjátok, hogy én, az Úr, ÚR vagyok.||
21148||.Ezék.24.25||És te, embernek fia, bizony, azon a napon, amikor elveszem tőlük erősségüket, ékességük örömét, szemük gyönyörűségét és lelkük kívánságát, fiaikat és leányaikat;||19190
21149||.Ezék.24.26||azon a napon eljön hozzád egy menekült, hogy hírt mondjon neked.||
21150||.Ezék.24.27||Azon a napon megnyílik a szád ott, a megmenekült előtt, szólsz, és többé nem maradsz néma. Jelül leszel nekik, és megtudják, hogy én vagyok az ÚR.”||21369
21151||.Ezék.25.1|Ítélethirdetés Ammón ellen|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21152||.Ezék.25.2||Embernek fia! Vesd tekintetedet Ammón fiaira, és prófétálj ellenük!||20195;20196
21153||.Ezék.25.3||Mondd Ammón fiainak: Halljátok az én Uramnak, ÚRnak beszédét! Így szól az én Uram, az ÚR: Mivel azt mondtad: „Hahaha!”, amikor szent helyem tisztátalanná lett, és Izráel földje elpusztíttatott, és Júda háza fogságba ment:||22444;15245;16295;22880;22881
21154||.Ezék.25.4||ezért íme, a Kelet fiainak birtokába adlak, hogy felüssék sátraikat, és felállítsák nálad lakóhelyeiket. Ők eszik meg gyümölcsödet, és ők isszák meg tejedet.||
21155||.Ezék.25.5||Rabbát tevék legelőjévé teszem, és Ammón fiait nyájak pihenőhelyévé, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR!||8313
21156||.Ezék.25.6||Mert így szól az én Uram, az ÚR: Mivel tapsoltál kezeddel, dobbantottál lábaddal, és örültél, teljes megvetéssel a lelkedben Izráel földje fölött,||
21157||.Ezék.25.7||ezért íme, kinyújtom ellened a kezemet, és zsákmányul adlak a népeknek, kiirtalak a nemzetek közül, és elveszítlek az országok közül. Eltöröllek, hogy megtudd, hogy én vagyok az ÚR.||
21158||.Ezék.25.8|Ítélethirdetés Móáb és Edóm ellen|Ezt mondja az én Uram, az ÚR: Mivel Móáb és Széír így szólt: „Íme, Júda háza is olyan, mint a többi nép”,||4942;4943;16295;21423
21159||.Ezék.25.9||ezért íme, megnyitom Móáb hegyoldalát a városok felől, a végvárai felől az ország ékességei, Bét-Hajesimót, Baal-Meón és Kirjátaim felé.||
21160||.Ezék.25.10||Utat nyitok Kelet fiainak Ammón fiai felé, és birtokul adom őket nekik, hogy ne is emlékezzenek többé Ammón fiaira a népek között.||21154
21161||.Ezék.25.11||Móáb fölött is ítéletet tartok, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||
21162||.Ezék.25.12||Így szól az én Uram, az ÚR: Mivel Edóm kegyetlenül bosszút állt Júda házán, és vétkezve vétkezett, amiért bosszút állt rajta,||21158;21416;22442;16295
21163||.Ezék.25.13||ezért így szól az én Uram, az ÚR: Kinyújtom kezemet Edómra, kiirtok belőle embert és állatot, és pusztasággá teszem; Témántól Dedánig fegyvertől hullanak el.||
21164||.Ezék.25.14||Bosszút állok Edómon népem, Izráel keze által, és ők fölindulásom és haragom szerint cselekszenek Edómmal. Akkor megismerik boszúállásomat – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21165||.Ezék.25.15|Ítélethirdetés a filiszteusok ellen|Így szól az én Uram, az ÚR: Mivel a filiszteusok bosszúból cselekedtek, és kegyetlen bosszút álltak, dölyfös lélekkel, hogy elveszítsék Izráelt örök gyűlölséggel,||18025;18027
21166||.Ezék.25.16||azért ezt mondja az én Uram, az ÚR: Íme, kinyújtom kezemet a filiszteusokra, és kiirtom a kerétieket, és elveszítem a tenger partján lakók maradékát.||
21167||.Ezék.25.17||Nagy bosszút állok rajtuk fenyítő haragomban, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor bosszút állok rajtuk.||
21168||.Ezék.26.1|Jövendölés Tírusz ostromáról és pusztulásáról|A tizenegyedik esztendőben, a hónap első napján így szólt hozzám az ÚR szava:||
21169||.Ezék.26.2||Embernek fia! Mivel Tírusz ezt mondta Jeruzsálemről: „Hahaha!”, összetört a népek kapuja, fölnyílt előttem! Én megtelek, ő pedig elpusztul!||22440;15245
21170||.Ezék.26.3||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Íme, ellened fordulok, Tírusz, és sok nemzetet hozok ellened, miként a tenger fölhozza hullámait.||
21171||.Ezék.26.4||Szétrombolják Tírusz kőfalait, lerontják tornyait, még a port is lesöpröm róla, és csupasz sziklává teszem.||18146;18153;-18159
21172||.Ezék.26.5||Hálók kivetőhelye lesz a tenger közepén, mert én szóltam – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, hogy nemzetek zsákmánya lesz!||
21173||.Ezék.26.6||Leányait, akik a mezőségen vannak, fegyver öli meg, és majd megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||
21174||.Ezék.26.7||Mert így szól az én Uram, az ÚR: Íme, elhozom Tírusz ellen Nebukadneccart, Babilón királyát, a királyok királyát északról, lovakkal, harci szekerekkel, lovasokkal, sereggel és sok néppel.||21862;21863
21175||.Ezék.26.8||Leányaidat ott a mezőségen fegyverrel öli meg, ostromművet épít veled szemben, sáncot tölt, és pajzsot emel ellened.||
21176||.Ezék.26.9||Faltörő kosával ütteti kőfalaidat, és fegyvereivel lerontja tornyaidat.||
21177||.Ezék.26.10||Belep téged porával lovainak sokasága. Megrendülnek kőfalaid a lovasoknak és a szekerek kerekeinek a robaja miatt, amikor bemennek kapuidon, ahogyan berontanak a megostromlott városba.||
21178||.Ezék.26.11||Lovainak patája tapossa minden utcádat, népedet fegyverrel öli meg, és erősséged oszlopai a földre dőlnek.||20143;17835
21179||.Ezék.26.12||Zsákmányul ejtik gazdagságodat, és elragadják áruidat. Ledöntik kőfalaidat, és lerombolják gyönyörűséges házaidat; köveidet, fáidat és még a porodat is a tenger közepébe hányják.||21171
21180||.Ezék.26.13||Megszüntetem hangos éneklésed, citeráid zengése nem hallatszik többé.||18171
21181||.Ezék.26.14||Csupasz sziklává teszlek, hálók kivetőhelye leszel, és többé nem építenek föl, mert én, az ÚR szóltam – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21182||.Ezék.26.15||Így szól az én Uram, az ÚR Tírusznak: Bizony megrendülnek a szigetek romlásod zajától, amikor a sebesültek nyögnek, és a gyilkosok a benned lakókat leöldökölik!||
21183||.Ezék.26.16||Leszáll trónjáról a tengeri népek minden fejedelme, elhajítják köntösüket, és levetik hímzett ruháikat. Rettegésbe öltöznek, a földre ülnek, és minden szempillantásban rémüldöznek és elborzadnak miattad.||
21184||.Ezék.26.17||Siratóéneket kezdenek rólad, és azt mondják: Ó, hogyan vesztél el, te híres-neves város, amely a tenger mentén lakott, amely hatalmas volt a tenger miatt, mind ő, mind a lakói; akiktől mindenki félt, aki mellettük lakott!||
21185||.Ezék.26.18||Íme, rettegnek a szigetek bukásod napján, és félelem tör a tengerben való szigetekre, hogy ilyen véged lett.||
21186||.Ezék.26.19||Mert azt mondja az én Uram, az ÚR: Amikor kipusztult várossá teszlek, olyan várossá, amelyet nem laknak, amikor fölhozom rád a mélység árját, hogy elborítson a sok víz,||
21187||.Ezék.26.20||akkor letaszítalak azokhoz, akik sírgödörbe szálltak, a hajdankor népéhez. A föld mélyében kell laknod, a hajdankor pusztaságaiban azokkal együtt, akik sírgödörbe szálltak, hogy többé senki se lakjék benned. És ha megmutattam dicsőségemet az élők földjén,||
21188||.Ezék.26.21||rémséges véget vetek neked. Keresni fognak, de nem találnak meg soha többé – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21189||.Ezék.27.1|Tírusz összeomlása|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21190||.Ezék.27.2||Te pedig, embernek fia, kezdj siratóéneket Tíruszról!||
21191||.Ezék.27.3||Ezt mondd Tírusznak, amely a tenger révhelyein lakik, és sok sziget népével kereskedik: Így szól az én Uram, az ÚR: „Ó, Tírusz, te ezt mondtad: Tökéletes szépségű vagyok.||21192;-21199
21192||.Ezék.27.4||A tenger szívében vannak határaid, építőid tökéletessé tették szépségedet.||21213
21193||.Ezék.27.5||Szenír ciprusaiból építették mindkét oldaladat, cédrust hoztak a Libánonról, hogy árbocfát készítsenek neked.||
21194||.Ezék.27.6||Básán tölgyfáiból csinálták evezőidet, fedélzetedet – elefántcsont díszítéssel – a ciprusiak szigeteiről való sudárcédrusból készítették.||17766
21195||.Ezék.27.7||Egyiptomi hímes vászonból volt a vitorlád, az lett a zászlód. Elisá szigeteiről való kék és piros bíbor volt ponyvatetőd.||
21196||.Ezék.27.8||Szidón és Arvad lakói voltak az evezőseid; kormányosaid, Tírusz, a benned lakó bölcsek voltak.||
21197||.Ezék.27.9||Gebál vénei és bölcsei voltak, akik hasadékaidat javítgatták. A tenger minden hajója és hajósa járt nálad, hogy kereskedjen áruiddal.||
21198||.Ezék.27.10||Perzsák, lídek és líbiaiak voltak a seregedben harcoló férfiak, pajzsot és sisakot akasztottak rád, amelyek ékessé tettek.||
21199||.Ezék.27.11||Arvad fiai voltak seregedben, körös-körül a kőfalaidon, tornyaidnál pedig gammádiak. Pajzsaikat körös-körül kifüggesztették kőfalaidon, ezek tették tökéletessé szépségedet.||
21200||.Ezék.27.12||Tarsís volt a kereskedőtársad bőséges gazdagságod miatt: ezüstöt, vasat, ónt és ólmot adtak ők áruidért.||18146
21201||.Ezék.27.13||Jáván, Túbal és Mesek kereskedtek veled, embereket és rézedényeket adtak cserébe áruidért.||
21202||.Ezék.27.14||Bét-Tógarmából lovakat, lovasokat és öszvéreket adtak neked áruként.||
21203||.Ezék.27.15||Dedán fiai is veled kereskedtek, sok szigeten volt piacod, elefántcsontot és ébenfát hoztak neked fizetségül.||
21204||.Ezék.27.16||Arámmal is kereskedtél készítményeid sokaságával: smaragdot, bíbort, hímzett kelméket, fehér gyolcsot, korallt és rubint adtak áruidért.||
21205||.Ezék.27.17||Júda és Izráel földje is veled kereskedett: minníti búzát és édes süteményt, mézet, olajat és balzsamot adtak cserébe áruidért.||8881;8882
21206||.Ezék.27.18||Damaszkusz is kereskedett veled, készítményeid sokaságáért, bőséges gazdagságodért helbóni borral és hófehér gyapjúval fizetett.||
21207||.Ezék.27.19||Vedán és Jáván Uzzálból kovácsolt vasat, fahéjat és jó illatú nádat adott cserébe áruidért.||
21208||.Ezék.27.20||Dedán lótakarókkal kereskedett veled.||
21209||.Ezék.27.21||Arábia és Kédár fejedelmei is vásárlóid voltak, bárányokkal, kosokkal és bakokkal kereskedtek veled.||16145;670;-673
21210||.Ezék.27.22||Séba és Ramá kalmárai üzletet kötöttek veled, mindenféle drága fűszert, drágakövet és aranyat adtak áruidért.||9081;9090
21211||.Ezék.27.23||Hárán, Kanné, Eden és Seba kalmárai meg Asszíria és Kilmad is mind veled kereskedett.||
21212||.Ezék.27.24||Ők válogatott öltözetekkel, kék bíbor köntösökkel, hímzett ruhákkal, drága kelmékkel és erősen sodrott kötelekkel kereskedtek veled piacodon.||
21213||.Ezék.27.25||Társís hajói hozták áruidat, te pedig elteltél, és módfelett híressé lettél a tenger szívében.||
21214||.Ezék.27.26||Nagy vizekre vittek evezőseid, de összetört a keleti szél a tenger szívében.||20902;21226
21215||.Ezék.27.27||Gazdagságod és portékáid, csereáruid, hajósaid és kormányosaid, hasadékaid javítgatói és áruid kalmárai, minden harcosod és az egész benned levő sokaság a tenger szívébe süllyed romlásod napján.||
21216||.Ezék.27.28||Kormányosaid kiáltásának hangjára megrendül a partvidék.||21177;21182
21217||.Ezék.27.29||Kiszállnak hajóikból mind, akik az evezőt fogják, a hajósok és minden tengeri kormányos a szárazföldre lép.||
21218||.Ezék.27.30||Jajszavuk hallatszik fölötted, keservesen kiáltanak. Port hintenek a fejükre, és hamuban fetrengenek.||19182
21219||.Ezék.27.31||Kopaszra nyiratkoznak miattad, zsákba öltöznek, és lelkük keserűségében keserves sírással sírnak fölötted.||
21220||.Ezék.27.32||Fájdalmukban siratóéneket kezdenek fölötted, és így énekelnek rólad: Kicsoda pusztult el úgy, mint Tírusz a tenger közepén?||
21221||.Ezék.27.33||Amikor áruid célhoz értek a tengerről, sok népet elégítettél meg, gazdagságod és portékáid sokaságával meggazdagítottad a föld királyait.||
21222||.Ezék.27.34||Most hajótörött lettél a tengereken, a mély vizekben: rajtad lévő áruid és egész sokaságod elsüllyedtek.||
21223||.Ezék.27.35||A szigetek minden lakosa elborzad miattad, királyaik szörnyen megiszonyodnak, megrendül tekintetük.||
21224||.Ezék.27.36||A népek kereskedői fölszisszennek miattad. Rémséges véged lett, s többé soha nem leszel!||9060;21188
21225||.Ezék.28.1|Tírusz elpusztul felfuvalkodottsága miatt|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21226||.Ezék.28.2||Embernek fia! Ezt mondd Tírusz fejedelmének: Így szól az én Uram, az ÚR: „Mivel fölfuvalkodott a szíved, és azt mondtad: Isten vagyok én, Isten székében ülök a tenger szívében, holott te csak ember vagy és nem Isten, mégis olyanná tetted szívedet, amilyen Isten szíve,||21230;18321;18675;29732
21227||.Ezék.28.3||íme, bölcsebb vagy Dánielnél, semmi rejtett dolog nem marad homályban neked!||21851;-21872
21228||.Ezék.28.4||Bölcsességeddel és értelmeddel gyűjtöttél magadnak gazdagságot. Aranyat és ezüstöt gyűjtöttél kincseskamráidba.||21227;21229;21236;23078
21229||.Ezék.28.5||Kalmárságod nagy bölcsességével megsokasítottad gazdagságodat, és fölfuvalkodott a szíved gazdagságod miatt,||14873;21934
21230||.Ezék.28.6||ezért így szól az én Uram, az ÚR: Mivel olyanná tetted szívedet, amilyen Isten szíve,||21226
21231||.Ezék.28.7||íme, idegeneket hozok rád, a nemzetek legkegyetlenebbjeit. Kivonják kardjaikat bölcsességed szépsége ellen, és beszennyezik fényességedet.||
21232||.Ezék.28.8||Sírgödörbe taszítanak, s meghalsz halálra sebzetten a tenger szívében.||
21233||.Ezék.28.9||Vajon mondod-e majd gyilkosaid előtt is: Isten vagyok én? Csupán ember vagy és nem Isten a téged gyilkoló kezében!||
21234||.Ezék.28.10||A körülmetéletlenek halálával halsz meg, idegenek keze által. Mert én szóltam” – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||21315
21235||.Ezék.28.11|Újabb siratóének Tírusz bukásán|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21236||.Ezék.28.12||Embernek fia! Kezdj siratóéneket Tírusz királyáról, és mondd neki: Így szól az én Uram, az ÚR: „Te voltál az arányosság pecsétgyűrűje, tele bölcsességgel, tökéletes szépségben.||21227
21237||.Ezék.28.13||Édenben, Isten kertjében voltál, mindenféle drágakővel borítva: rubinnal, topázzal és jáspissal, krizolittal, ónixszal és berillel, zafírral, karbunkulussal és smaragddal. Foglalataid és véseteid aranyból készültek azon a napon, amelyen megteremtettél.||21193;-21215
21238||.Ezék.28.14||Fölkent oltalmazó kerúb voltál, és odaállítottalak téged, hogy Isten szent hegyén legyél; tüzes kövek közt jártál.||
21239||.Ezék.28.15||Feddhetetlen voltál útjaidon attól a naptól fogva, amelyen teremtettél, míg gonoszság nem lett található benned.||
21240||.Ezék.28.16||Kereskedelmed nagysága miatt bensőd erőszakossággal telt meg, és vétkeztél. Azért levetettelek az Isten hegyéről, és elkergettelek, te oltalmazó kerúb a tüzes kövek közül.||21238
21241||.Ezék.28.17||Szíved fölfuvalkodott szépséged miatt. Fényességeddel megrontottad bölcsességedet. Földre vetettelek a királyok előtt, látványosságul adtalak nekik.||21239;21237
21242||.Ezék.28.18||Bűneid sokaságával, hamis kereskedéseddel tisztátalanná tetted szent helyeidet. Azért tüzet hoztam ki bensődből, és ez emésztett meg. Hamuvá tettelek a földön mindenki szeme láttára.||
21243||.Ezék.28.19||Mindnyájan elborzadnak miattad, akik ismertek a népek közt, rémséges véget érsz, és soha többé nem leszel!”||21224
21244||.Ezék.28.20|Prófécia Szidónról|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21245||.Ezék.28.21||Embernek fia! Vesd tekintetedet Szidónra, és prófétálj ellene!||
21246||.Ezék.28.22||Ezt mondd: „Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, ellened megyek, Szidón, és megdicsőítem magamat rajtad. Majd megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor ítéletet hozok, és megszentelem magamat benne.||2978;-2980
21247||.Ezék.28.23||Dögvészt bocsátok rá, és vérontást utcáira, hullanak benne a sebesültek, mert fegyver tör rá mindenfelől, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR!||21345
21248||.Ezék.28.24||Nem lesz többé Izráel házának szúró tövis és fájdalmat okozó tüske mindazok között, akik körülötte vannak, akik megvetik őt, és akkor megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||
21249||.Ezék.28.25||Így szól az én Uram, az ÚR: Amikor összegyűjtöm Izráel házát a népek közül, akik közé szétszóródtak, akkor megszentelem magamat bennük a népek szeme láttára, mert a maguk földjén fognak lakni, amelyet szolgámnak, Jákóbnak adtam.||19613;16188;-16190
21250||.Ezék.28.26||Biztonságban laknak ott, házakat építenek, és szőlőket ültetnek. Biztonságban lakhatnak, és amikor végrehajtom ítéletemet mindazokon, akik körülöttük vannak, és megvetették őket, akkor megtudják, hogy én vagyok az ÚR, az ő Istenük.”||19762;-19764
21251||.Ezék.29.1|Jövendölés Egyiptom lehanyatlásáról|A tizedik esztendőben, a tizedik hónapban, a hónap tizenkettedik napján így szólt hozzám az ÚR szava:||
21252||.Ezék.29.2||Embernek fia! Vesd tekintetedet a fáraóra, Egyiptom királyára! Prófétálj ellene és egész Egyiptom ellen!||20072;-20077
21253||.Ezék.29.3||Szólj, és ezt mondd: „Így szól az én Uram, az ÚR: Ím, ellened megyek, fáraó, Egyiptom királya, te nagy szörnyeteg, aki a folyóvizek között fekszel, és azt mondod: Enyém a folyóm, én alkottam magamnak!||15114;15115;18750
21254||.Ezék.29.4||Horgokat vetek álladba, és azt cselekszem, hogy folyóid halai odaragadjanak pikkelyeidhez. Kivonszollak téged folyóid közepéből, és folyóid minden halát, amelyek odaragadtak pikkelyeidhez.||18449
21255||.Ezék.29.5||Kivetlek a pusztába téged, és folyóid minden halát. A nyílt mezőre esel, nem szednek össze és nem temetnek el. A földi vadaknak és az égi madaraknak adlak eledelül.||21319
21256||.Ezék.29.6||És megtudja Egyiptom minden lakosa, hogy én vagyok az ÚR. Mert Izráel háza számára nádszálból való bot voltál.||10047;18404
21257||.Ezék.29.7||Amikor kézbe fogtak, összetörtél, és fölhasítottad egész vállukat. Amikor rád támaszkodtak, összeroppantál, és megroskasztottad egész derekukat.||
21258||.Ezék.29.8||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Íme, fegyvert hozok ellened, és kiirtok belőled embert és állatot.||20074;20075
21259||.Ezék.29.9||Egyiptom földje pusztasággá és sivataggá lesz, és megtudják, hogy én vagyok az ÚR. Mert azt mondta: Enyém a folyó, én alkottam.||21253;21226
21260||.Ezék.29.10||Ezért íme, ellened megyek, és folyóid ellen, és Egyiptom földjét nagy pusztaságok pusztaságává teszem Migdóltól Szevénéig és Kús határáig.||
21261||.Ezék.29.11||Ne menjen át azon emberi láb, se állat lába ne járjon át rajta, és ne lakják negyven esztendeig.||
21262||.Ezék.29.12||Egyiptom földjét pusztasággá teszem, és az elpusztult országok közé kerül. Városai az elpusztult városok közé kerülnek, és pusztán maradnak negyven esztendeig. Az egyiptomiakat pedig szétszórom a nemzetek közé, és szétszélesztem őket az országokba.”||21277;21278
21263||.Ezék.29.13||De így szól az én Uram, az ÚR: Negyven esztendő múlva összegyűjtöm az egyiptomiakat a népek közül, akik közé szétszóródtak.||21277;21278
21264||.Ezék.29.14||Visszahozom Egyiptom foglyait, és visszaviszem őket Patrósz földjére, származási helyükre, és ott jelentéktelen királysággá lesznek.||
21265||.Ezék.29.15||A többi királysághoz képest jelentéktelen lesz, és többé nem emeli magát a nemzetek fölé. Kicsivé teszem őket, hogy ne uralkodhassanak a nemzeteken.||
21266||.Ezék.29.16||Nem lesz többé Izráel házának a bizodalma, nem emlékeztet többé arra a bűnre, hogy feléje hajoltak, és megtudják, hogy én, az Úr, ÚR vagyok.||
21267||.Ezék.29.17||A huszonhetedik esztendőben, az első hónapban, a hónap első napján így szólt hozzám az ÚR szava:||
21268||.Ezék.29.18||Embernek fia! Nebukadneccar, Babilón királya nehéz feladattal fárasztotta seregét Tírusz ellen. Minden fej belekopaszodott, és minden váll feltört, mégsem lett jutalma sem neki, sem seregének azért a munkáért, amellyel Tírusz miatt fáradozott.||18576
21269||.Ezék.29.19||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Íme, Nebukadneccarnak, a babilóni királynak adom Egyiptom földjét. Elveszi gazdagságát, elragadja zsákmányát, és prédát szerez. Ez lesz a jutalma seregének.||
21270||.Ezék.29.20||Fáradozásáért, mert nekem tette ezt, fizetségéül neki adom Egyiptom földjét, azt mondja az én Uram, az ÚR.||
21271||.Ezék.29.21||Azon a napon szarvat növelek Izráel házának, és megnyitom közöttük a te szádat, és megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||15485;16234
21272||.Ezék.30.1|Ítélet jön Egyiptomra|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21273||.Ezék.30.2||Embernek fia! Prófétálj, és mondd: „Így szól az én Uram, az ÚR: Jajgassatok! Jaj, micsoda nap!||
21274||.Ezék.30.3||Mert közel van az a nap, közel az ÚR napja; felhős nap, a népek ideje lesz az!||
21275||.Ezék.30.4||Betör a fegyver Egyiptomba, reszketés lesz Kúsban. Hullanak a sebesültek Egyiptomban, elviszik gazdagságát, és földig rombolják alapjait.||21260
21276||.Ezék.30.5||A kúsiták, Líbia, Lúd, Arábia, mindenféle keverék nép, Kúb és a szövetséges országok fiai velük együtt mind fegyvertől hullanak el.||18100;18576;20121;20122
21277||.Ezék.30.6||Így szól az ÚR: Elesnek, akik Egyiptomot támogatják, és leáldozik kevély hatalma. Migdóltól Szevénéig fegyvertől hullanak el benne – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||21260
21278||.Ezék.30.7||Elpusztulnak, és az elpusztult országok közé kerülnek, városai is az elpusztult városok között lesznek.||
21279||.Ezék.30.8||Majd megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor tüzet vetek Egyiptomra, és összetörik minden segítője.||20076
21280||.Ezék.30.9||Azon a napon követek indulnak tőlemhajókon a biztonságérzetben lakó Kús elrémítésére, és rettegni fognak Egyiptom napja miatt, mert íme, eljön!||18576
21281||.Ezék.30.10||Azt mondja az én Uram, az ÚR: Eltörlöm Egyiptom néptömegét Nebukadneccar, babilóni király keze által.||20074;-20077
21282||.Ezék.30.11||Elhozom őt és népét s vele együtt a nemzetek legkegyetlenebbjeit az ország elvesztésére. Kivonják kardjukat Egyiptom ellen, és betöltik a földet megöltekkel.||
21283||.Ezék.30.12||A folyóvizeket kiszárítom, és gonoszok kezébe adom az országot. Idegenek keze által pusztítom el az országot és minden rajta lévőt – én, az ÚR szóltam.||
21284||.Ezék.30.13||Ezt mondja az én Uram, az ÚR: Elpusztítom a bálványokat, és kiirtom a bálványképeket Nófból. Egyiptom földjén nem lesz többé fejedelem, és félelmet bocsátok Egyiptom földjére.||18073;20125;-20129
21285||.Ezék.30.14||Elpusztítom Patrószt, és tüzet vetek Cóanra, ítéletet tartok Nóban.||20078
21286||.Ezék.30.15||Kiöntöm haragomat Színre, Egyiptom erődjére, és kiirtom a sokaságot Nóból.||
21287||.Ezék.30.16||Tüzet vetek Egyiptomra, Szín kínok között vergődik, Nó fala széttörik, és Nófba fényes nappal törnek be.||
21288||.Ezék.30.17||Ón és Pi-Beszet ifjai fegyvertől hullanak el, és a többiek fogságba mennek.||
21289||.Ezék.30.18||Tahpanhészban elsötétül a nap, amikor összetöröm ott Egyiptom igáját. Megszűnik kevély hatalma, őt magát felhő takarja el, és leányai fogságba mennek.||20072;-20074
21290||.Ezék.30.19||Ítéletet tartok Egyiptomban, és megtudják, hogy én vagyok az ÚR.”||
21291||.Ezék.30.20||A tizenegyedik esztendőben, az első hónapban, a hónap hetedik napján így szólt hozzám az ÚR szava:||21298
21292||.Ezék.30.21||Embernek fia! Eltörtem a fáraónak, Egyiptom királyának a karját. Íme, nem kötötték be, hogy meggyógyítsák, és kötést sem tettek rá körben, hogy megerősödjék a fegyverfogásra.||
21293||.Ezék.30.22||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Íme, a fáraó, Egyiptom királya ellen megyek, és mind a két karját eltöröm: azt, amelyik még erős, és azt is, amelyik már eltörött, és kihullajtom kezéből a fegyvert.||
21294||.Ezék.30.23||Szétszélesztem az egyiptomiakat a nemzetek között, és szétszórom őket az országokba.||21262
21295||.Ezék.30.24||Megerősítem Babilón királyának a karjait, kezébe adom fegyveremet, a fáraó karjait pedig eltöröm. Akkor nyögni fog előtte, ahogyan a sebesültek szoktak.||21317;21324;-21326
21296||.Ezék.30.25||Megerősítem tehát Babilón királyának karjait, a fáraó karjai pedig lehanyatlanak. Majd megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor fegyveremet Babilón királyának a kezébe adom, hogy kinyújtsa Egyiptom földje ellen.||20072;-20077
21297||.Ezék.30.26||És szétszélesztem az egyiptomiakat a nemzetek között, és szétszórom őket az országokba, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||21294;21262
21298||.Ezék.31.1|Asszíria intő példa Egyiptom számára|A tizenegyedik esztendőben, a harmadik hónapban, a hónap első napján így szólt hozzám az ÚR szava:||21291
21299||.Ezék.31.2||Embernek fia! Szólj a fáraónak, Egyiptom királyának és az ő népének: „Kihez hasonlítasz nagyságodban?||
21300||.Ezék.31.3||Íme, Asszíria cédrus volt a Libánonon, szép ágai és sűrű gallyai árnyékot tartottak. Magas növésű volt, a fellegekig ért a teteje.||9973;9991;10039;21924;-21926
21301||.Ezék.31.4||Víz növelte naggyá, a mélység vizei tették magassá, folyóik körbefogták a helyet, ahova ültették, és csak kis patakágaikat bocsátották a mező többi fájához.||
21302||.Ezék.31.5||Ezért lett magasabb növésű a mező minden fájánál. Sok ága lett, s hosszúra nőttek gallyai a sok víztől, amely felé kiterjesztette őket.||
21303||.Ezék.31.6||Ágain rakott fészket minden égi madár, gallyai alatt kölykezett a mező minden vadja, és árnyékában sokféle nép lakott.||21925
21304||.Ezék.31.7||Magassága és hosszan kinyúló ágai széppé tették, mert gyökerei bőséges vízig hatoltak.||
21305||.Ezék.31.8||A cédrusok nem takarhatták el őt Isten kertjében, a ciprusoknak sem voltak hozzá hasonlók az ágai, és a platánoknak sem voltak olyan gallyai, mint neki. Isten kertjében egy fa sem hasonlított hozzá szépségben.||38
21306||.Ezék.31.9||Széppé tettem őt sok ágával, úgyhogy irigykedett rá az Éden minden fája Isten kertjében.||
21307||.Ezék.31.10||Ezért így szól az én Uram, az ÚR: Mivel magasra nőtt, koronája a felhők közé nyúlt, és szíve fölfuvalkodott, mivel magas lett,||
21308||.Ezék.31.11||ezért a nemzetek leghatalmasabbjának kezébe adtam őt, hogy bánjék el vele, gonoszsága miatt elűztem őt.||22780;-22786
21309||.Ezék.31.12||Kivágták az idegenek, ledöntötték a nemzetek legkegyetlenebbjei. A hegyekre és a völgyekbe hullottak ágai, összetörtek gallyai a föld minden patakmedrében, és kijött árnyéka alól a föld valamennyi népe, és otthagyták.||21231;21282
21310||.Ezék.31.13||Ledőlt törzsén sokféle égi madár lakik, és ágaihoz gyűlik a mező minden vadja.||
21311||.Ezék.31.14||Azért ne nőjön magasra egyetlen víz mellett lévő fa se, és ne emelje koronáját a felhők közé! Ne bízzon senki kevélyen önmagában, ha táplálja is a víz, mert mindenki halálra jut, a föld mélységébe, ugyanúgy, mint a többi ember, akik a sírba szálltak.||
21312||.Ezék.31.15||Így szól az én Uram, az ÚR: Azon a napon, amelyen leszállt a Seolba, gyászba öltöztettem miatta a mélység vizeit, és gátat vetettem folyóinak, és elzártam a sok vizet. Gyászba borítottam miatta a Libánont, a mező minden fája elepedt miatta.||
21313||.Ezék.31.16||Zuhanásának hangjával megrendítettem a nemzeteket, amikor a Seolba taszítottam őt a többiekkel együtt, akik a sírba szállnak. És vigasztalást nyert a föld mélységében az Éden minden fája, a Libánon válogatott szépsége, mind, amit víz táplált.||18005;18008;18399;18456;-18458
21314||.Ezék.31.17||Mert ezek is leszálltak vele a sírba azokhoz, akiket fegyverrel öltek meg, segítőivel együtt, akik az ő árnyékában ültek a nemzetek között.||
21315||.Ezék.31.18||Kihez vagy hát hasonló dicsőségben és nagyságban Éden fái között? Hiszen le kell szállnod Éden fáival együtt a föld mélységébe! Körülmetéletlenek között fogsz feküdni azokkal együtt, akiket fegyver ölt meg. Így jár a fáraó és minden sokasága – ezt mondja az én Uram, az ÚR.”||21234
21316||.Ezék.32.1|Siratóének Egyiptom fölött|A tizenkettedik esztendőben, a tizenkettedik hónapban, a hónap első napján így szólt hozzám az ÚR szava:||
21317||.Ezék.32.2||Embernek fia! Kezdj siratóéneket a fáraóról, Egyiptom királyáról, és ezt mondd neki: „Nemzetek fiatal oroszlánja voltál, olyan voltál, mint egy tengeri szörnyeteg, úgy emelkedtél ki folyóidból, megháborítottad lábaddal a vizeket, és fölzavartad folyóikat.||
21318||.Ezék.32.3||Így szól az én Uram, az ÚR: Ezért kivetem rád hálómat sok nép serege által, és kihúzlak téged varsámban.||20760;21253;21254
21319||.Ezék.32.4||Földre terítelek, nyílt mezőre vetlek, rád hozom az ég minden madarát, és jóllakatom belőled az egész föld állatait.||21255
21320||.Ezék.32.5||Húsodat a hegyekre vetem, és betöltöm a völgyeket tetemeddel.||
21321||.Ezék.32.6||Megitatom a földet kiáradó véreddel, egészen a hegyekig, és megtelnek belőled a patakmedrek.||21253
21322||.Ezék.32.7||Amikor kioltom életedet, beborítom az eget, és elsötétítem csillagait. A napot felhőbe borítom, és nem fénylik a hold fénye.||17983;17984
21323||.Ezék.32.8||Minden égitestet elsötétítek miattad az égen, és sötétséget bocsátok országodra – ezt mondja az én Uram, az ÚR.”||
21324||.Ezék.32.9||Sok nép szívét megdöbbentem, amikor elhíresztelem romlásodat a nemzetek között, olyan országokban, amelyeket nem ismertél.||
21325||.Ezék.32.10||Rémületbe ejtek miattad sok népet, és királyaik igen megrettennek miattad, amikor fegyveremet suhogtatom előttük. Bukásod napján mindnyájan szüntelenül remegni fognak az életükért.||21295;21296
21326||.Ezék.32.11||Mert így szól az én Uram, az ÚR: „A babilóni király fegyvere jön rád.||
21327||.Ezék.32.12||Földre terítem sokaságodat a vitézek fegyverei által, akik népük között a legkegyetlenebbek. Elpusztítják Egyiptom kevélységét, és elvész minden sokasága.||21309
21328||.Ezék.32.13||Elveszítem minden állatát a nagy vizek mellől, és többé nem zavarja föl azokat ember lába, és állatok patája sem zavarja föl azokat.||
21329||.Ezék.32.14||Akkor leülepítem vizeiket, és folyóik olajként fognak folyni – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21330||.Ezék.32.15||Amikor Egyiptom földjét pusztasággá teszem, teljesen kipusztul az ország, mert megverek minden rajta lakót, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||
21331||.Ezék.32.16||Siratóének ez, és sírva énekeljék a népek leányai, sírva énekeljék! Egyiptomról és egész sokaságáról sírva énekeljék – ezt mondja az én Uram, az ÚR.”||
21332||.Ezék.32.17|Egyiptom is a népek temetőjébe kerül|A tizenkettedik esztendőben, az első hónap tizenötödikén így szólt hozzám az ÚR szava:||
21333||.Ezék.32.18||Embernek fia! Sírj Egyiptom sokaságán, és vesd le őt az előkelő nemzetek leányaival a föld mélységébe, azokhoz, akik sírba szálltak.||19023
21334||.Ezék.32.19||Kinél lettél volna kedvesebb? Szállj alá, hadd fektessenek a körülmetéletlenek mellé!||21234;21315
21335||.Ezék.32.20||A fegyverrel megöltek között esnek el! Átadatott a fegyvernek, húzták-vonták őt és egész sokaságát.||21325;21327
21336||.Ezék.32.21||Azt fogják mondani róla és segítőiről a hatalmas vitézek a Seol közepéből: alászállottak, itt fekszenek a körülmetéletlenek között azokkal, akiket fegyver ölt meg!||21327
21337||.Ezék.32.22||Ott van Asszíria és egész népe körülötte, a sírokban. Mindnyájukat megölték, fegyvertől hullottak el.||22780;22786
21338||.Ezék.32.23||Sírjaik a legmélyebb sírgödörben vannak, és sírja körül ott van népe is. Mindnyájukat megölték, fegyvertől sebesülten estek el azok, akik félelemben tartották az élők földjét.||
21339||.Ezék.32.24||Ott van Élám és egész népe a sírja körül, mindnyájukat megölték, fegyvertől hullottak el. Körülmetéletlenül szálltak alá a föld mélységébe azok, akik félelemben tartották az élők földjét. De most együtt viselik gyalázatukat azokkal, akik a sírba szálltak.||20229;-20233
21340||.Ezék.32.25||A megöltek között vetettek neki ágyat, népe sokaságának sírjai körülötte vannak. Mindnyájan körülmetéletlenek, fegyver ölte meg őket, bár félelemben tartották az élők földjét. De most együtt viselik gyalázatukat azokkal, akik sírba szálltak. A megöltek közé vetették őket!||
21341||.Ezék.32.26||Ott van Mesek, Tubal és egész sokaságuk, körülötte vannak sírjaik. Mindnyájan körülmetéletlenek, fegyver ölte meg őket, bár félelemben tartották az élők földjét.||
21342||.Ezék.32.27||Nem fekhetnek együtt azokkal a vitézekkel, akik a körülmetéletlenek közül estek el, s akik fegyverzetükkel szálltak alá a sírba, és kardjukat a fejük alá tették. Büntetésük csontjaikra is kiterjedt, mert vitézekként félelemben tartották az élők földjét.||
21343||.Ezék.32.28||Te is a körülmetéletlenek között törsz össze, és a fegyverrel megöltek mellett fekszel majd.||
21344||.Ezék.32.29||Ott van Edóm királyaival és minden fejedelmével, akiket vitézségük ellenére a fegyverrel megöltek közé vetettek. A körülmetéletlenek között fekszenek, azok között, akik sírba szálltak.||20201
21345||.Ezék.32.30||Ott van az összes északi uralkodó és minden szidóni, akik alászálltak a megöltekkel, rettenetes voltuk és vitézségük ellenére megszégyenülve. Körülmetéletlenül fekszenek a fegyverrel megöltek között, és a sírba szállókkal együtt viselik gyalázatukat.||21245;-21248
21346||.Ezék.32.31||Látja majd őket a fáraó, és megvigasztalódik egész serege sorsán. Fegyverrel ölték meg a fáraót és egész seregét – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21347||.Ezék.32.32||Megfélemlítettem általa az élők földjét, és ott kell feküdnie a fáraónak és egész sokaságának a körülmetéletlenek között, a fegyverrel megöltek mellett – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21348||.Ezék.33.1|Az őrálló felelőssége|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21349||.Ezék.33.2||Embernek fia! Szólj néped fiaihoz, és ezt mondd nekik: Ha fegyvert bocsátok egy országra, és az ország népe választ maguk közül egy férfit, és őrállóvá teszi őt,||
21350||.Ezék.33.3||az pedig amikor látja jönni a fegyvert az országra, megfújja a kürtöt, és meginti a népet,||
21351||.Ezék.33.4||akkor, ha valaki hallja a kürtszót, de nem hajlik az intésre, s azután eljön a fegyver, és utoléri, vére a saját fejére száll.||
21352||.Ezék.33.5||Hallotta a kürtszót, de nem hajlott az intésre, tehát vére fejére száll. Mert ha hajlott volna az intésre, megmenthette volna a lelkét.||
21353||.Ezék.33.6||Ha pedig az őrálló látja jönni a fegyvert, de nem fújja meg a kürtöt, és a nép nem kap intést, akkor, ha eljön a fegyver, és utoléri közülük valakinek a lelkét, azt a saját bűne érte utol, de vérét az őrálló kezéből kérem számon.||20586;20587
21354||.Ezék.33.7||Téged, embernek fia, őrállóul adtalak Izráel házának, hogy ha szót hallasz a számból, intsd meg őket az én nevemben.||20586;20587
21355||.Ezék.33.8||Ha azt mondom a bűnösnek: „Te bűnös, halálnak halálával halsz meg”, és te nem szólsz, hogy visszatérítsd a gonoszt az ő útjáról, az a gonosz a saját bűne miatt hal meg, de a vérét a te kezedből kérem számon.||
21356||.Ezék.33.9||De ha megintetted a gonoszt az ő útja miatt, hogy térjen meg róla, de az nem tért meg útjáról, akkor ő meghal a saját gonoszsága miatt, de te megmentetted a lelkedet.||
21357||.Ezék.33.10||Te pedig, embernek fia, így szólj Izráel házához: Ezt mondjátok: „Bizony bűneink és vétkeink rajtunk vannak, és elsorvadunk miattuk! Hogyan is élhetnénk túl ezt?”||3563
21358||.Ezék.33.11||Mondd meg nekik: Élek én – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, hogy nem gyönyörködöm a gonosz halálában, hanem abban, hogy a gonosz megtérjen az útjáról, és éljen. Térjetek meg, térjetek meg gonosz útjaitokról! Miért halnátok meg, ó, Izráel háza?||20948;21361;-21363;21366
21359||.Ezék.33.12||Te pedig, embernek fia, szólj néped fiaihoz: Az igazat nem menti meg igazsága azon a napon, amelyen vétkezik, és a gonosz sem esik el gonoszsága miatt azon a napon, amelyen megtér gonoszságából. Az igaz nem élhet az ő igazsága által azon a napon, amelyen vétkezik.||20940
21360||.Ezék.33.13||Ha azt mondom az igaznak, hogy biztosan életben marad, de ő igazságában bizakodva gonoszságot cselekszik, akkor nem lesz emlékezete semmilyen igazságának, hanem meghal gonoszsága miatt, amelyet cselekedett.||
21361||.Ezék.33.14||S ha azt mondom a gonosznak: „Biztosan meghalsz”, de ő megtér vétkéből, és a törvény szerint igazságot cselekszik;||
21362||.Ezék.33.15||ha visszaadja a gonosz a zálogot, megtéríti a rabolt dolgokat, az élet rendelkezései szerint jár, és nem cselekszik gonoszságot, biztosan életben marad, és nem hal meg.||
21363||.Ezék.33.16||Egyetlen vétke sem jön számításba, amellyel vétkezett. Törvény szerint és igazságot cselekedett, bizony élni fog!||
21364||.Ezék.33.17||Néped fiai azt mondják: Nem egyenes az ÚR útja! Holott az ő útjuk nem egyenes.||
21365||.Ezék.33.18||Ha az igaz elfordul igazságától, és gonoszságot cselekszik, meghal miatta.||
21366||.Ezék.33.19||És ha a gonosz elfordul gonoszságától, és törvény szerint igazságot cselekszik, élni fog ezáltal.||21358
21367||.Ezék.33.20||Azt mondjátok: Nem egyenes az ÚR útja. Én mindegyikőtöket a maga útja szerint ítélem meg, Izráel háza.||20941;-20943
21368||.Ezék.33.21|Ítélethirdetés a júdaiak elbizakodottsága miatt|Fogságunk tizenkettedik esztendejében, a tizedik hónapban, a hónap ötödik napján egy menekült jött hozzám Jeruzsálemből, és azt mondta: Bevették a várost!||10225;-10228
21369||.Ezék.33.22||Az ÚR keze rajtam volt a menekült érkezése előtti este, és reggel megnyitotta számat, mielőtt az hozzám érkezett. Megnyílt a szám, és nem voltam többé néma.||21150
21370||.Ezék.33.23||Akkor így szólt hozzám az ÚR szava:||
21371||.Ezék.33.24||Embernek fia! Azok, akik a romok között laknak Izráel földjén, azt mondják: „Ábrahám egymaga volt, amikor örökségül kapta a földet, mi pedig sokan vagyunk, akik örökségül kaptuk ezt a földet.”||
21372||.Ezék.33.25||Azért ezt mondd nekik: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Véreset esztek, szemeteket a bálványaitokra emelitek, és vért ontotok, és ti akarjátok örökségül az országot?||
21373||.Ezék.33.26||Fegyveretekben bíztok, utálatosságot cselekedtek, mindegyikőtök tisztátalanná teszi a felebarátja feleségét, és ti akarjátok örökségül az országot?”||
21374||.Ezék.33.27||Ezt mondd nekik: „Így szól az én Uram, az ÚR: Élek én, hogy akik a romok között vannak, fegyvertől hullanak el, és aki a nyílt mezőn, azt a vadállatoknak adom eledelül, és akik az erődökben és a barlangokban vannak, dögvész miatt halnak meg.||
21375||.Ezék.33.28||Pusztasággá és sivataggá teszem az országot, és megszűnik dölyfös ereje. Puszták lesznek Izráel hegyei, nem lesz, aki átmenjen rajtuk.||
21376||.Ezék.33.29||Majd megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor a földet pusztasággá és sivataggá teszem mindenféle utálatosságukért, amelyeket cselekedtek.||
21377||.Ezék.33.30|A próféta csúfolói|Embernek fia! Rólad beszélgetnek néped fiai a falak mellett, a házak ajtajaiban, és az egyik így szól a másikhoz: Gyertek csak, hallgassátok: mi ez a beszéd, amely az ÚRtól jön?||
21378||.Ezék.33.31||És eljönnek hozzád, ahogyan a nép szokott összejönni, és odaül eléd az én népem. Hallgatják beszédedet, de nem cselekszik, hanem mint szerelmes éneket veszik azt ajkukra, szívük pedig nyereség után jár.||20044;20066;20092;-20096;12011
21379||.Ezék.33.32||Íme, te olyan vagy nekik, mint egy szerelmes énekes, akinek szép a hangja, és mint egy jó lantos: csak hallgatják beszédedet, de nem cselekszik azt.||19356;19473
21380||.Ezék.33.33||De ha majd beteljesedik, mert íme, beteljesedik – megtudják, hogy próféta volt közöttük.”||
21381||.Ezék.34.1|Ítélet a hűtlen pásztorok fölött|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21382||.Ezék.34.2||Embernek fia! Prófétálj Izráel pásztorai felől, prófétálj, és mondd meg nekik, a pásztoroknak: „Így szól az én Uram, az ÚR: Jaj Izráel pásztorainak, akik önmagukat legeltették! Hát nem a nyájat kell legeltetniük a pásztoroknak?||19015
21383||.Ezék.34.3||A tejet megittátok, a gyapjúval ruházkodtatok, a hízottat levágtátok, a nyájat nem legeltettétek.||
21384||.Ezék.34.4||A gyöngét nem erősítettétek, a beteget nem gyógyítottátok, a sérültet nem kötöztétek be. Az eltévelyedettet nem hoztátok vissza, és az elveszettet nem kerestétek meg, hanem keményen és kegyetlenül uralkodtatok rajtuk.||30534;30535
21385||.Ezék.34.5||Szétszóródtak hát pásztor nélkül. Mindenféle mezei vad eledelévé lettek, és szétszóródtak.||19553;20239;30491
21386||.Ezék.34.6||A hegyeken és magas halmokon bolyongott a nyájam, szétszóródott az egész föld színén, és nem volt, aki utánuk nézzen, megkeresse őket.||
21387||.Ezék.34.7||Ezért, pásztorok, halljátok meg az ÚR beszédét!||
21388||.Ezék.34.8||Élek én – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, mivel prédává lett a nyájam, és mindenféle mezei vad eledelévé lett a nyájam pásztor hiányában, pásztoraim pedig nem keresték nyájamat, hanem önmagukat legeltették a pásztorok, nyájamat pedig nem legeltették,||21383
21389||.Ezék.34.9||ezért, ti pásztorok, halljátok meg az ÚR beszédét!||
21390||.Ezék.34.10||Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, a pásztorok ellen megyek, számon kérem nyájamat a kezükből, és véget vetek pásztorságuknak. Önmagukat sem legeltetik többé a pásztorok, és kiragadom a szájukból juhaimat, hogy ne legyenek nekik eledelül.||
21391||.Ezék.34.11|A jó pásztor uralkodása|Mert így szól az én Uram, az ÚR: Íme, én magam keresem meg nyájamat, és magam gondoskodom róla.||
21392||.Ezék.34.12||Ahogyan a pásztor utánanéz nyájának, amikor ott áll elszéledt juhai között, úgy gondoskodom nyájamról, és kiszabadítom őket mindenhonnan, ahová szétszóródtak ama felhős és borús napon.||21368;10225;-10235
21393||.Ezék.34.13||Kihozom őket a népek közül, egybegyűjtöm az országokból, azután hazaviszem őket földjükre. Izráel hegyein legeltetem őket, a völgyekben s az ország minden lakóhelyén.||12019;-12029
21394||.Ezék.34.14||Jó legelőn legeltetem őket, és Izráel magas hegyein lesz az akluk. Ott fekszenek jó akolban, és kövér legelőn legelnek Izráel hegyein.||
21395||.Ezék.34.15||Én magam legeltetem nyájamat, s én pihentetem meg őket – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||21411
21396||.Ezék.34.16||Az elveszettet megkeresem, az eltévelyedettet visszahozom, a sérültet bekötözöm, a beteget erősítem, a kövéret és erőset elveszítem. Úgy legeltetem őket, ahogyan kell.||
21397||.Ezék.34.17||Ami pedig titeket illet, juhaim – így szól az én Uram, az ÚR –, íme, ítéletet tartok bárány és bárány között, kosok és bakok közt.||
21398||.Ezék.34.18||Tán kevés az nektek, hogy a jó legelőn legeltek, hogy összetapossa lábatok azt, ami megmaradt legelőitekből? A tiszta vizet isszátok, de ami megmarad belőle, azt fölzavarja a lábatok?||
21399||.Ezék.34.19||Azt legeljék az én juhaim, amit lábatok összetaposott, és azt igyák, amit lábatokkal fölzavartatok?||
21400||.Ezék.34.20||Ezért így szól hozzájuk az én Uram, az ÚR: Íme, ítéletet tartok kövér és sovány bárány között,||
21401||.Ezék.34.21||mert oldalaitokkal és vállaitokkal taszítotok félre és szarvaitokkal ökleltek föl minden erőtlent, hogy messzire űzzétek őket.||
21402||.Ezék.34.22||De én megszabadítom juhaimat, hogy többé ne legyenek zsákmányul, és ítéletet tartok bárány és bárány között.||
21403||.Ezék.34.23||Egyetlen pásztort állítok föléjük, hogy legeltesse őket: szolgámat, Dávidot. Ő legelteti őket, és ő lesz a pásztoruk.||18498;18499;18549;-18552
21404||.Ezék.34.24||Én pedig, az ÚR, Istenük leszek, és szolgám, Dávid fejedelem lesz közöttük. Én, az ÚR mondtam ezt.||19743;22200
21405||.Ezék.34.25||Békeszövetséget kötök velük, és kipusztítom az országból a gonosz vadállatokat, hogy biztonságban lakhassanak a pusztában, és alhassanak az erdőkben.||19789;-19792;17958;17961;22200
21406||.Ezék.34.26||Áldást adok rájuk magaslatom körül, és esőt adok nekik a megfelelő időben; áldott esők lesznek.||17961;19362;19364
21407||.Ezék.34.27||A mező fája megadja gyümölcsét, és a föld is megadja termését. Biztonságban laknak majd a földjükön, és megtudják, hogy én vagyok az ÚR, amikor széttöröm jármukat, és kimentem őket azok kezéből, akiket szolgálni kényszerültek.||12019
21408||.Ezék.34.28||Nem lesznek többé prédául a népeknek, és a föld vadjai nem eszik meg őket. Biztonságban laknak, és nem lesz, aki fölijessze őket.||21440
21409||.Ezék.34.29||Nemes ültetvényt sarjasztok nekik, hogy többé ne eméssze őket éhínség az országban, s nem viselik többé a pogányok gyalázatát.||17953;-17957;17963;-17966;19384
21410||.Ezék.34.30||Akkor majd rájönnek, hogy én, az ÚR, az ő Istenük velük vagyok, és ők, Izráel háza az én népem – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||21404;-21406
21411||.Ezék.34.31||Ti pedig az én juhaim, legelőm nyája vagytok: emberek vagytok, én pedig Istenetek – ezt mondja az én Uram, az ÚR.”||
21412||.Ezék.35.1|Ítélet Edóm országa fölött|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21413||.Ezék.35.2||Embernek fia! Vesd tekintetedet Széír hegyére, és prófétálj ellene!||
21414||.Ezék.35.3||Ezt mondd neki: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Íme, ellened megyek, Széír hegye, kinyújtom rád a kezemet, és kietlen pusztasággá teszlek.||4942;4943
21415||.Ezék.35.4||Városaidat pusztasággá teszem, te pedig pusztulásra jutsz. Akkor megtudod, hogy én vagyok az ÚR.||
21416||.Ezék.35.5||Mivel örökké gyűlölted Izráel fiait, és fegyver kezébe adtad őket veszedelmük idején, az utolsó bűnhődés idején,||21158;21162;16295;10228;-10233
21417||.Ezék.35.6||ezért élek én – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, hogy vérbe borítalak, és vér üldöz majd téged. Te nem gyűlölted a vért, a vér üldöz hát téged!||18935;-18937
21418||.Ezék.35.7||Széír hegyét kietlen pusztasággá teszem, és kiirtom onnan mindazokat, akik átjárnak rajta.||
21419||.Ezék.35.8||Elborítom hegyeit megöltekkel; halmaidon, völgyeidben és folyómedreidben fegyverrel megöltek hullanak el.||
21420||.Ezék.35.9||Örökre pusztasággá teszlek, nem lakják majd városaidat, és akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
21421||.Ezék.35.10||Mivel ezt mondod: Az a két nemzet és az a két ország az enyém lesz, és örökségül szerzem! – holott ott volt az ÚR –,||15304;15306;15312
21422||.Ezék.35.11||ezért élek én, ezt mondja az én Uram, az ÚR, hogy haragod és fölgerjedésed szerint cselekszem veled, ahogyan te cselekedtél irántuk való gyűlöletedben. Majd megismertetem magamat veled akkor, amikor megítéllek.||21420;15312
21423||.Ezék.35.12||Akkor megtudod, hogy én, az ÚR, meghallottam minden szidalmadat, amelyet Izráel hegyei ellen mondtál, ekképpen: Elpusztultak, a mi eledelünkké lettek.||21158
21424||.Ezék.35.13||Így kérkedtetek ellenem szátokkal, s így sokasítottátok ellenem beszédeiteket. Én meghallottam!||22588;16295
21425||.Ezék.35.14||Így szól az én Uram, az ÚR: Pusztulást hozok rád az egész föld örömére,||
21426||.Ezék.35.15||ahogyan te örültél, amikor elpusztult Izráel házának öröksége, úgy cselekszem veled. Pusztává lesz Széír hegye és egész Edóm, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR!”||22588;22589
21427||.Ezék.36.1|Új élet ígérete|Te, embernek fia, prófétálj Izráel hegyei felől, és ezt mondd: Izráel hegyei, halljátok meg az ÚR beszédét!||
21428||.Ezék.36.2||Így szól az én Uram, az ÚR, mivel az ellenség azt mondja rólatok: „Hahaha!” és: „Az ősi magaslatokat mi örököltük!”||20824;21169;16295
21429||.Ezék.36.3||Ezért prófétálj, és mondd: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Mivel mindenfelől pusztítanak benneteket, és azt kívánják, hogy a pogányok maradékának birtokává legyetek, s mivel a rágalmazó népek ajkára és nyelvére kerültetek,||
21430||.Ezék.36.4||azért, Izráel hegyei, halljátok meg az én Uramnak, az ÚRnak beszédét! Így szól az én Uram, az ÚR a hegyeknek és halmoknak, a patakmedreknek és völgyeknek, az elpusztult romoknak és az elhagyott városoknak, amelyek a körülöttük élő pogányok maradékának zsákmányává és csúfságává lettek.||
21431||.Ezék.36.5||Ezért azt mondja az én Uram, az ÚR: Bizony, féltő szeretetem tüzében beszélek a pogányok maradékai és egész Edóm ellen, akik maguknak szerezték meg birtokul országomat egész szívük örömével és lelkük megvetésével, hogy azt néptelenné és zsákmánnyá tegyék.||21421
21432||.Ezék.36.6||Ezért prófétálj Izráel földjéről, és mondd a hegyeknek és halmoknak, a patakmedreknek és a völgyeknek: Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, féltő szeretetemben és haragomban beszélek, mert a népek gyalázkodását viseltétek.||
21433||.Ezék.36.7||Ezért azt mondja az én Uram, az ÚR: Esküre emelem a kezemet! Bizony a népeknek, amelyek körülöttetek vannak, viselniük kell majd gyalázatukat.||21418;-21420
21434||.Ezék.36.8||Rajtatok pedig, Izráel hegyei, ágak nőnek, és gyümölcsöt hoztok népemnek, Izráelnek, mert közel vannak ahhoz, hogy hazatérjenek.||19613
21435||.Ezék.36.9||Mert én íme, hozzátok hajolok, és felétek fordulok, és megművelnek és bevetnek titeket.||
21436||.Ezék.36.10||Megsokasítom rajtatok az embereket, Izráel egész házát, és lakni fogják a városokat, és újjáépítik a romokat.||
21437||.Ezék.36.11||Megsokasítom rajtatok az embereket és az állatokat, hogy sokasodjanak és szaporodjanak, s úgy lakjanak rajtatok, mint a régi időkben. Több jót kaptok tőlem, mint annak előtte, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
21438||.Ezék.36.12||Azt is megteszem, hogy emberek járjanak rajtatok: népem, Izráel. Birtokba vesznek, és örökségükké leszel, s nem lesztek többé gyermektelenné.||
21439||.Ezék.36.13||Így szól az én Uram, az ÚR: Mivel azt mondják nektek: „Emberevő vagy, és gyermektelenné teszed népedet”,||4107
21440||.Ezék.36.14||ezért nem eszel többé embert, és népedet gyermektelenné nem teszed többé, azt mondja az én Uram, az ÚR.||21408
21441||.Ezék.36.15||Többé nem kell, hogy halld a népek gyalázkodását, s a népek szidalmazását sem kell viselned többé. Nem pusztítod ki többé a rajtad élő népeket – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21442||.Ezék.36.16||Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21443||.Ezék.36.17||Embernek fia! Amikor Izráel háza a saját földjén lakott, tisztátalanná tette azt életével és cselekedeteivel. Olyan volt életük előttem, mint a havibaj tisztátalansága.||10000;10136;10137;3046
21444||.Ezék.36.18||Akkor kiöntöttem rájuk haragomat a vér miatt, amelyet a földre ontottak, és tisztátalanná tették azt bálványaikkal.||10225;-10235
21445||.Ezék.36.19||Ezért szétszélesztettem őket a népek közé, és szétszórtam az országokba, életük és cselekedeteik szerint ítéltem meg őket.||
21446||.Ezék.36.20||De amikor a népekhez érkeztek, tisztátalanná tették szent nevemet, amerre jártak, mert ezt mondták róluk: Az ÚR népe ezek, és mégis ki kellett jönniük az ő földjéről!||20092;-20096;28054
21447||.Ezék.36.21||Ekkor megkönyörültem rajtuk szent nevemért, amelyet tisztátalanná tett Izráel háza a népek között, akik közé jutottak.||
21448||.Ezék.36.22||Azért ezt mondd Izráel házának: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Nem értetek cselekszem, Izráel háza, hanem az én szent nevemért, amelyet tisztátalanná tettetek a népek között, akik közé jutottatok.||5162
21449||.Ezék.36.23||Megszentelem az én nagy nevemet, amely tisztátalanná lett a népek között, amelyet ti tettetek tisztátalanná közöttük. Majd megtudják a népek, hogy én vagyok az ÚR – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, amikor szemük láttára megmutatom rajtatok szentségemet.||16183
21450||.Ezék.36.24||Kiviszlek benneteket a népek közül, összegyűjtelek titeket minden országból, és beviszlek benneteket a ti földetekre.||12019;12109;12110
21451||.Ezék.36.25||Tiszta vizet hintek rátok, hogy megtisztuljatok, minden tisztátalanságotoktól és minden bálványotoktól megtisztítalak titeket.||17805
21452||.Ezék.36.26||Új szívet adok nektek, és új lelket adok belétek. Elveszem testetekből a kőszívet, és hússzívet adok nektek.||20740;-20742
21453||.Ezék.36.27||Lelkemet adom belétek, és azt cselekszem, hogy rendelkezéseim szerint járjatok, törvényeimet megtartsátok és betöltsétek.||
21454||.Ezék.36.28||Azon a földön fogtok lakni, amelyet atyáitoknak adtam, és az én népem lesztek, én pedig Istenetek leszek.||
21455||.Ezék.36.29||Megszabadítalak titeket minden tisztátalanságotoktól, és előhívom a gabonát és megsokasítom, és nem bocsátok rátok éhínséget.||
21456||.Ezék.36.30||Megsokasítom a fák gyümölcsét és a mező termését, hogy többé ne viseljétek az éhínség gyalázatát a népek között.||20605;-20613
21457||.Ezék.36.31||Akkor megemlékeztek gonosz útjaitokról és cselekedeteitekről, amelyek nem voltak jók, és megutáljátok önmagatokat bűneitek és utálatosságaitok miatt.||19426
21458||.Ezék.36.32||Nem tiértetek cselekszem – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, tudjátok meg! Szégyenüljetek meg, és piruljatok útjaitok miatt, Izráel háza!||21448
21459||.Ezék.36.33||Azt mondja az én Uram, az ÚR: Azon a napon, amelyen megtisztítalak benneteket minden bűnötöktől, azt cselekszem, hogy benépesítem a városokat, és újjáépülnek a romok.||17805
21460||.Ezék.36.34||Megművelik a pusztává lett földet, amely mindeddig pusztán hevert az arra járók szeme láttára.||
21461||.Ezék.36.35||Azt mondják majd: Ez a föld, amely elpusztult, olyanná lett, mint az Éden kertje! A rommá lett, elpusztult és lerombolt városokat újra megerősítették, és laknak bennük.||38;39;18367;-18371
21462||.Ezék.36.36||Akkor megtudják a népek, akik körülöttetek megmaradtak, hogy én, az ÚR építettem föl a lerombolt városokat, és én ültettem be a pusztaságot. Én, az ÚR mondtam ezt, és meg is teszem.||
21463||.Ezék.36.37||Így szól az én Uram, az ÚR: Még abban is engedek Izráel háza kérésének, hogy ezt teszem: úgy megsokasítom az embereket, mint egy nyájat.||
21464||.Ezék.36.38||Mint az áldozatra szentelt juhok, mint Jeruzsálem juhai az ünnepeken, úgy lesznek tele a rommá lett városok emberekből álló nyájjal, és akkor megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||
21465||.Ezék.37.1|Látomás Izráel újjáéledéséről|Az ÚR keze volt rajtam, és kivitt engem az ÚR a lélek által, és letett a völgy közepén, amely tele volt csontokkal.||
21466||.Ezék.37.2||Köröskörül vezetett mellettük, és íme, nagyon sok volt belőlük a völgy színén, és íme, nagyon ki voltak száradva.||
21467||.Ezék.37.3||Azt kérdezte tőlem: Embernek fia! Vajon megelevenednek-e ezek a csontok? Így feleltem: Ó, URam, Istenem, te tudod!||21475;21476
21468||.Ezék.37.4||Azt mondta nekem: Prófétálj e csontok felől, és ezt mondd nekik: Ti száraz csontok, halljátok meg az ÚR beszédét!||
21469||.Ezék.37.5||Így szól az én Uram, az ÚR ezeknek a csontoknak: Íme, én lelket bocsátok belétek, hogy megelevenedjetek.||
21470||.Ezék.37.6||Inakat adok rátok, húst rakok rátok, és bőrrel borítalak be titeket, azután lelket adok belétek, hogy megelevenedjetek, és megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR.||
21471||.Ezék.37.7||Én pedig prófétáltam, ahogy a parancsot kaptam. És amikor prófétálni kezdtem, zúgás hangja támadt, és a csontok összeálltak, egyik csont a másik csonthoz.||
21472||.Ezék.37.8||Íme, láttam, hogy inak lettek rajtuk, hús növekedett, és végül bőr borította be őket. De lélek még nem volt bennük.||
21473||.Ezék.37.9||Akkor azt mondta nekem: Prófétálj a léleknek, prófétálj, embernek fia, és mondd a léleknek: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „A négy szél felől jöjj elő, lélek, és lehelj ezekbe a megöltekbe, hogy megelevenedjenek!”||
21474||.Ezék.37.10||Ekkor prófétáltam, ahogyan parancsolta. A lélek pedig beléjük hatolt, megelevenedtek, és a lábukra álltak; igen-igen nagy sereg volt.||
21475||.Ezék.37.11||Azt mondta nekem: Embernek fia! Ezek a csontok Izráel egész háza. Íme, azt mondják: „Elszáradtak csontjaink, és elveszett a reménységünk, végünk lett!”||
21476||.Ezék.37.12||Azért prófétálj, és ezt mondd nekik: „Így szól az én Uram, az ÚR: Íme, megnyitom sírjaitokat, és kihozlak sírjaitokból, én népem, és beviszlek titeket Izráel földjére.||18217;23077
21477||.Ezék.37.13||Majd megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, amikor megnyitom sírjaitokat, és kihozlak benneteket sírjaitokból, én népem!||
21478||.Ezék.37.14||Lelkemet adom belétek, hogy életre keljetek, és letelepítelek benneteket a földetekre, és megtudjátok, hogy én, az ÚR szóltam, és meg is cselekedtem” – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21479||.Ezék.37.15|Izráel és Júda újra egy néppé lesz|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21480||.Ezék.37.16||Te, embernek fia, végy egy fadarabot, és írd rá ezt: „Júdáé és társáé, Izráel fiaié”. Majd végy egy másik fát is, és írd rá ezt: „Józsefé, Efraim fája és társáé, Izráel egész házáé”.||
21481||.Ezék.37.17||Azután illeszd össze azokat, egyiket a másikhoz egy fává, hogy eggyé legyenek a kezedben!||
21482||.Ezék.37.18||És ha azt mondják neked néped fiai: „Magyarázd meg nekünk, mit akarsz ezekkel!”,||
21483||.Ezék.37.19||akkor ezt mondd nekik: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Íme, kezembe veszem József fáját, amely Efraimé, és társait, Izráel törzseit, és Júda fájához illesztem őket. Egy fává illesztem össze őket, hogy eggyé legyenek a kezemben.”||9138;-9148;17964;-17966
21484||.Ezék.37.20||Ha a szemük láttára kezedben lesznek ezek a fák, amelyekre írtál,||
21485||.Ezék.37.21||így szólj hozzájuk: Azt mondja az én Uram, az ÚR: „Íme, elhozom Izráel fiait a népek közül, akik közé csak jutottak, összegyűjtöm őket mindenfelől, és beviszem őket a saját földjükre.||
21486||.Ezék.37.22||Egy néppé teszem őket azon a földön, Izráelnek hegyein, és egyetlen király lesz mindnyájuk királya. Nem lesznek többé két nép, és nem válnak szét többé két királyságra.||9140;9148;19087;6994
21487||.Ezék.37.23||Többé nem teszik magukat tisztátalanná bálványaikkal, utálatosságaikkal és minden bűnükkel. Megszabadítom őket minden olyan lakóhelyüktől, amelyben vétkeztek, és megtisztítom őket. Népemmé lesznek, és én Istenük leszek.||17740;17805;19850
21488||.Ezék.37.24||Szolgám, Dávid lesz király fölöttük, és egy pásztora lesz mindnyájuknak. Az én törvényeim szerint járnak, és rendelkezéseimet megőrzik és megcselekszik.||21403
21489||.Ezék.37.25||Azon a földön laknak, amelyet szolgámnak, Jákóbnak adtam, amelyen atyáitok is laktak. Ott laknak ők, fiaik és unokáik mindörökké, és szolgám, Dávid lesz a fejedelmük örökre.||
21490||.Ezék.37.26||Békeszövetséget kötök velük, örökkévaló szövetség lesz ez. Elültetem és megsokasítom őket, és örökre közéjük helyezem szent helyemet.||19789;-19792
21491||.Ezék.37.27||Közöttük lesz a hajlékom, és Istenük leszek, ők pedig az én népem lesznek.||12109;12110
21492||.Ezék.37.28||Akkor megtudják a népek, hogy én vagyok az ÚR, aki megszentelem Izráelt, amikor szent helyem közöttük lesz örökre.”||
21493||.Ezék.38.1|Góg népe rátámad Izráelre|Azután így szólt hozzám az ÚR szava:||
21494||.Ezék.38.2||Embernek fia! Vesd tekintetedet Gógra, a Magóg földjén, Rós, Mesek és Tubal fejedelmére, és prófétálj felőle!||31115
21495||.Ezék.38.3||Ezt mondd: Azt mondja az én Uram, az ÚR: Íme, ellened megyek, Góg, aki Rós, Mesek és Tubal fejedelme vagy!||236;16145
21496||.Ezék.38.4||Visszafordítalak, horgokat vetek álladba, és kivezetlek téged és egész seregedet, a lovakat és lovasokat, akik mindnyájan teljes fegyverzetbe öltöztek, ezt a nagy sokaságot, akik mindnyájan nagy és kis pajzsot és fegyvert viselnek.||21254;18449
21497||.Ezék.38.5||Perzsák, kúsiták és líbiaiak vannak velük, mindnyájan pajzszsal és sisakkal,||
21498||.Ezék.38.6||továbbá Gómer, egész seregével, Bét-Tógarma messze északról egész seregével; sok nép van veled.||
21499||.Ezék.38.7||Készülj föl, és készítsd elő magadat egész seregeddel együtt, amely köréd gyűlt, és legyél a vezérük!||
21500||.Ezék.38.8||Sok idő múlva utasítanak téged: esztendők múltán bemész arra a földre, amely a fegyvertől már megnyugodott, s amelynek lakói a többi nép közül gyűltek egybe Izráel hegyeire, amelyek sokáig pusztán álltak. E nemzet a népek közül került ki, és azóta biztonságban laknak valamennyien.||
21501||.Ezék.38.9||De te feljössz, bevonulsz, mint a szélvész egész seregeddel, s veled együtt a sok nép, és olyan leszel, mint a felleg, amely beborítja a földet.||22143;22411;22412
21502||.Ezék.38.10||Így szól az én Uram, az ÚR: Abban az időben majd gondolatok ébrednek szívedben, és gonosz tervet gondolsz ki.||
21503||.Ezék.38.11||Ezt gondolod: Fölmegyek a nyitott ország ellen, azokra támadok, akik nyugalomban és biztonságban laknak, akik mindnyájan kőfal nélküli városokban laknak, és sem zárjuk, sem kapujuk nincsen.||20225
21504||.Ezék.38.12||Zsákmányt szerezni és prédát ejteni, kezedet az újra benépesített puszták ellen fordítani, az ellen a nép ellen, amely a népek közül gyűjtetett egybe, és amely jószágot és gazdagságot szerzett, és a föld közepén lakik.||1418
21505||.Ezék.38.13||Sebá, Dedán és Tarsís kereskedői és minden fiatal oroszlánja azt mondja neked: Azért jöttél, hogy zsákmányt szerezz? Azért gyűjtötted össze seregedet, hogy prédát ejts, hogy elvigyél ezüstöt és aranyat, magadhoz végy jószágot, gazdagságot, s hogy nagy zsákmányt szerezz?||
21506||.Ezék.38.14|Isten szembeszáll Góg népével|Azért prófétálj, embernek fia, és ezt mondd Gógnak: Így szól az én Uram, az ÚR: Abban az időben, amikor megtudod, hogy népem, Izráel biztonságban él,||
21507||.Ezék.38.15||eljössz lakhelyedről, a messzi északról te és sok nép veled együtt, akik mind lovon vágtatnak; nagy sokaság ez, és hatalmas sereg.||22143;22144
21508||.Ezék.38.16||Úgy vonulsz föl népem, Izráel ellen, mint a felleg, hogy beborítsd a földet. Az utolsó időkben lesz az, hogy országomba hozlak téged, hogy megismerjenek engem a népek, amikor szemük láttára megmutatom rajtad, Góg, szentségemet!||
21509||.Ezék.38.17||Így szól az én Uram, az ÚR: Te vagy-e hát, akiről a régi időkben szóltam szolgáim, Izráel prófétái által, akik azokban a napokban és esztendőkben arról prófétáltak, hogy téged ellenük hozlak?||18806;-18808
21510||.Ezék.38.18||Azon a napon, amelyen Góg fölvonul Izráel földje ellen – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, fölindul haragom heve.||
21511||.Ezék.38.19||Féltékenységemben, haragom tüzében így szólok: Bizony azon a napon nagy földindulás lesz Izráel földjén.||
21512||.Ezék.38.20||Megremegnek előttem a tenger halai és az ég madarai, a mezei vadak, a földön csúszó-mászó mindenféle állat és minden ember a föld színén. Leomlanak a hegyek, lezuhannak a meredek kősziklák, és minden fal a földre dől.||22203;14643;14644
21513||.Ezék.38.21||Fegyverbe hívok ellene hegyeimen mindenkit – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, egyik ember fegyvere a másik ellen lesz.||7528
21514||.Ezék.38.22||Megítélem őt dögvésszel és vérontással. Ömlő záporesőt, jégesőt, tüzet és kénkövet bocsátok rá és seregére és a sok népre, amely vele lesz.||6643;8618
21515||.Ezék.38.23||Megmutatom, hogy nagy és szent vagyok, és megjelentetem magamat a népek sokasága előtt, hogy megtudják, hogy én vagyok az ÚR!||2979
21516||.Ezék.39.1|Góg népe megsemmisül az ítélet napján|Te pedig, embernek fia, prófétálj Góg ellen, és ezt mondd: Így szól az én Uram, az ÚR: „Íme, ellened megyek, Góg, aki Rós, Mesek és Tubal fejedelme vagy!||236
21517||.Ezék.39.2||Igazgatlak és vezetgetlek, elhozlak messze északról, és elviszlek Izráel hegyeire.||21507
21518||.Ezék.39.3||Kiütöm íjadat bal kezedből, és kihullatom nyilaidat jobb kezedből.||
21519||.Ezék.39.4||Izráel hegyein esel el, te és egész sereged és a népek, amelyek veled lesznek. Mindenféle ragadozó madárnak és mezei vadnak adlak eledelül.||22411;22412
21520||.Ezék.39.5||A nyílt mezőn esel el, mert én szóltam – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21521||.Ezék.39.6||Tüzet bocsátok Magógra és azokra, akik biztonságban laknak a szigeteken, és megtudják, hogy én vagyok az ÚR.||
21522||.Ezék.39.7||Megismertetem szent nevemet népem, Izráel között, s többé nem hagyom meggyalázni szent nevemet. Akkor megtudják a népek, hogy én, az ÚR, szent vagyok Izráelben!||
21523||.Ezék.39.8||Íme, eljön és meglesz – ezt mondja az én Uram, az ÚR – ez az a nap, amelyről szóltam.||21509
21524||.Ezék.39.9||Kimennek majd Izráel városainak a lakói, tüzet gyújtanak, és elégetik a fegyvereket: a kis és nagy pajzsokat, az íjakat, a nyilakat, a buzogányokat és dárdákat, és hét esztendeig tüzelnek velük.||22190;22690
21525||.Ezék.39.10||Nem kell fát hordaniuk a mezőről, az erdőkből sem vágnak ki, hanem a fegyverekkel tüzelnek. Zsákmányt ejtenek zsákmányolóiktól, s prédát szereznek prédálóiktól – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21526||.Ezék.39.11||Azon a napon temetőhelyet adok Gógnak Izráelben, a Vándorok völgyét a tengertől keletre, ez fogja elzárni a vándorok útját. Ott temetik el Gógot egész sokaságával együtt, és ezért nevezik azt Góg sokasága völgyének.||
21527||.Ezék.39.12||Hét álló hónapig temeti majd őket Izráel háza, hogy megtisztítsa az országot.||
21528||.Ezék.39.13||Temetni fog az ország egész népe, s ez dicsőségükre lesz azon a napon, amelyen megdicsőítem magamat – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21529||.Ezék.39.14||Férfiakat választanak, akik állandóan járják az országot, hogy eltemessék azt a vándor népet, azokat, akik még a föld színén maradtak, hogy megtisztítsák az országot. Hét hónap múlva indulnak el keresni.||
21530||.Ezék.39.15||Ezek a járőrök bejárják az országot, és ha emberi csontokat látnak, jelt állítanak melléje, míg a sírásók el nem temetik azt a Góg sokaságának völgyében.||21526
21531||.Ezék.39.16||Még az egyik városnak is Hamóna lesz a neve. Így tisztítják meg az országot.||
21532||.Ezék.39.17||Te pedig, embernek fia – így szól az ÚR –, mondd ezt a madaraknak, mindenféle szárnyasnak és minden mezei vadnak: Gyűljetek össze, és jöjjetek el, seregeljetek össze mindenfelől az én véresáldozatom köré, mert én nagy áldozatot szerzek nektek Izráel hegyein. Egyetek húst, és igyatok vért!||18377;22861;22862
21533||.Ezék.39.18||A vitézek húsát egyétek, és a föld fejedelmeinek a vérét igyátok! Básánban hízott kosok, bárányok, bakok és bikák ezek mindnyájan.||
21534||.Ezék.39.19||Kövéret esztek jóllakásig, és vért isztok megrészegedésig az én véresáldozatomból, amelyet készítek nektek.||
21535||.Ezék.39.20||Jóllaktok asztalomnál lovakkal és lovasokkal, vitézekkel és mindenféle harcossal – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21536||.Ezék.39.21|Izráel kegyelmet és békességet nyer|Megmutatom dicsőségemet a népek között, és a népek mind meglátják ítéletemet, amelyet cselekedtem, és kezemet, amelyet rájuk vetettem.||21246;21247
21537||.Ezék.39.22||Megtudja majd Izráel háza, hogy én, az ÚR vagyok az ő Istenük attól a naptól fogva és azután is.||
21538||.Ezék.39.23||És megtudják majd a népek, hogy bűne miatt vitetett fogságra Izráel háza, mivel elpártolt tőlem, és én elrejtettem arcomat tőle. Ezért ellenségei kezébe adtam őt, és mindnyájan fegyvertől hullottak el.||
21539||.Ezék.39.24||Tisztátalanságuk és bűneik szerint cselekedtem velük, amikor elrejtettem arcomat előlük.||
21540||.Ezék.39.25||Azért így szól az én Uram, az ÚR: Most már hazahozom Jákób foglyait, és megkegyelmezek Izráel egész házának, s féltő szeretetre gyúlok szent nevemért.||
21541||.Ezék.39.26||Elfelejtik majd gyalázatukat és minden hűtlenségüket, amellyel vétkeztek ellenem, és biztonságban laknak majd földjükön, és senki sem rettenti meg őket.||
21542||.Ezék.39.27||Amikor visszahozom őket a népek közül, és összegyűjtöm őket ellenségeik földjeiről, akkor megmutatom rajtuk szentségemet sok nép szeme láttára.||
21543||.Ezék.39.28||Akkor megtudják, hogy én vagyok az ÚR, az ő Istenük, aki fogságba vittem őket a népek közé, de majd összegyűjtöm őket országukba, és senkit közülük többé ott nem hagyok.||16182;-16184
21544||.Ezék.39.29||Többé nem rejtem el előlük arcomat, mivel kiöntöm lelkemet Izráel házára – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||22406;27035
21545||.Ezék.40.1|Ezékiel látomása az új templomról|Fogságunk huszonötödik esztendejében, az esztendő kezdetén, a hónap tizedikén, a tizennegyedik esztendőben azután, hogy elfoglalták a várost, éppen ezen a napon rajtam volt az ÚR keze, és odavitt engem.||21095
21546||.Ezék.40.2||Isteni látásokban vitt el engem Izráel földjére, és letett egy igen magas hegyre, amelyen egy városhoz hasonló építmény volt dél felől.||
21547||.Ezék.40.3||Odavitt engem, és íme, egy férfi volt ott: olyan volt a látványa, mint az ércé, és lenzsinór volt a kezében és mérőpálca. A kapuban állt.||22087;22088;30778;-30780
21548||.Ezék.40.4||Ez a férfi így szólt hozzám: Embernek fia! Lásd meg a szemeddel, és halld meg a füleddel! Figyelj mindarra, amit mutatok neked, mert azért kerültél ide, hogy meglásd ezeket. Add tudtára Izráel házának mindazt, amit látsz!||21671
21549||.Ezék.40.5|A külső udvar kapuinak leírása|Íme, a házon kívül kőfal volt körös-körül. A férfi kezében a mérőpálca hatkönyöknyi volt (ez a könyök a szokásosnál egy tenyérrel hosszabb volt); és az épület szélességét egy mérőpálcányinak és a magasságát is egy mérőpálcányinak mérte.||
21550||.Ezék.40.6||Azután odament az egyik kapuhoz, amely keletre néz, fölment a lépcsőjén: a kapu küszöbét egy mérőpálcányi szélességűnek mérte, és a másik küszöböt is egy mérőpálcányi szélességűnek.||
21551||.Ezék.40.7||Az őrszobát egy mérőpálcányi hosszúságúnak és egy mérőpálcányi szélességűnek mérte, az őrszobák közét öt könyöknek, a kapu küszöbét pedig – a kapu csarnoka mellett belül – egy mérőpálcányinak||
21552||.Ezék.40.8||és a kapu csarnokát belül egy mérőpálcányinak mérte.||
21553||.Ezék.40.9||A kapu csarnokát nyolc könyöknek, oszlopait pedig kétkönyöknyinek mérte. A kapu csarnoka belül volt.||
21554||.Ezék.40.10||A keleti kapunak mind az egyik, mind a másik oldalán három-három őrszobája volt; azonos mérete volt mind a háromnak, és az oszlopoknak is azonos méretük volt mindkét oldalon.||
21555||.Ezék.40.11||A kapu nyílásának szélességét tíz könyöknek és a kapu hosszúságát tizenhárom könyöknyinek mérte,||
21556||.Ezék.40.12||az őrszobák előtti korlátot egy könyöknek. Egykönyöknyi volt a korlát a másik felől is. Mindegyik őrszoba hat könyök volt az egyik és a másik oldalon is.||
21557||.Ezék.40.13||Majd megmérte a kaput is az egyik őrszoba tetejétől a másik tetejéig: huszonöt könyök volt a szélessége ott, ahol az ajtónyílások egymással szemben voltak.||
21558||.Ezék.40.14||Az oszlopokat hatvankönyöknyinek számolta, és az oszlopokig nyúlt az udvar a kapunál, körös-körül.||
21559||.Ezék.40.15||A bejárati kapu elejétől a belső kapu csarnokának elejéig ötvenkönyöknyi távolság volt.||
21560||.Ezék.40.16||Az őrszobákon szűk ablakok voltak, és ugyanúgy a kapun belül az oszlopokon is körös-körül. A csarnokaikon is ilyen ablakok voltak befelé, körös-körül, az oszlopokon pedig pálmafaragások voltak.||8901
21561||.Ezék.40.17||Azután bevitt engem a külső udvarba, és íme, ott kamrák voltak, és kőből kirakott padozat készült az udvarban körös-körül. Harminc kamra volt a kőből kirakott padozaton.||
21562||.Ezék.40.18||A kőből kirakott padozat a kapuk oldaláig nyúlt, a kapuk hosszúsága szerint. Ez volt az alsó kőből rakott padozat.||
21563||.Ezék.40.19||Azután megmérte a szélességet az alsó kapu elejétől a belső udvar külső elejéig: száz könyöknek mérte a keleti és az északi oldalon egyaránt.||
21564||.Ezék.40.20||A külső udvarnál, az északra néző kapunak is megmérte a hosszúságát és a szélességét.||
21565||.Ezék.40.21||Három őrszobájának az egyik oldal felől és három őrszobájának a másik oldal felől, valamint oszlopainak és csarnokának a mérete azonos volt az első kapuéval: ötven könyök volt a hosszúsága, és huszonöt könyök a szélessége.||
21566||.Ezék.40.22||Ablakai, csarnoka és pálmafaragásai annak a kapunak a mérete szerint voltak, amely keletre néz. Hét lépcsőfokon lehetett följutni oda, és csarnokai e lépcsők előtt voltak.||
21567||.Ezék.40.23||A belső udvarnak is volt kapuja, szemben az északi és a keleti kapuval, és az egyik kaputól a másik kapuig száz könyök volt a távolság.||
21568||.Ezék.40.24||Azután dél felé vitt engem, és íme, egy kapu volt ott dél felé. Megmérte oszlopait és csarnokait: ugyanaz volt a méretük.||
21569||.Ezék.40.25||Ennek is, és előcsarnokának is voltak ablakai körös-körül. Olyanok voltak, mint amazok az ablakok. A kapu hosszúsága ötven könyök, szélessége pedig huszonöt könyök volt.||
21570||.Ezék.40.26||Feljáratának hét lépcsőfoka volt, és azok előtt volt a csarnoka. Pálmafaragása volt oszlopain mindkét oldal felől.||
21571||.Ezék.40.27||A belső udvarnak dél felé is volt kapuja. Az egyik kaputól a másik kapuig dél felé százkönyöknyi volt a távolság.||
21572||.Ezék.40.28|A belső udvar kapui és építményei|Akkor bevitt engem a déli kapun át a belső udvarba, és megmérte a déli kaput: ugyanaz volt a mérete, mint amazoknak.||
21573||.Ezék.40.29||Őrszobáinak, oszlopainak és csarnokának ugyanazok voltak a méretei. Ennek és előcsarnokának is voltak ablakai körös-körül. A kapu hosszúsága ötven könyök, szélessége huszonöt könyök volt.||
21574||.Ezék.40.30||Körös-körül csarnokok voltak, hosszúságuk huszonöt könyök, szélességük öt könyök volt.||
21575||.Ezék.40.31||Csarnoka a külső udvar felől volt, oszlopain pálmafaragások voltak, és följáratának nyolc lépcsőfoka volt.||8926
21576||.Ezék.40.32||Azután elvitt engem a belső udvarba kelet felé, és megmérte a kaput: ugyanaz volt a mérete.||
21577||.Ezék.40.33||Őrszobáinak, oszlopainak és csarnokának is ugyanazok voltak a méretei. Ennek és előcsarnokának is voltak ablakai körös-körül. Hosszúsága ötven könyök, szélessége huszonöt könyök volt.||
21578||.Ezék.40.34||Csarnoka a külső udvar felől volt, oszlopain pálmafaragások voltak mindkét oldal felől, és följáratának nyolc lépcsőfoka volt.||
21579||.Ezék.40.35||Azután elvitt az északi kapuhoz, és megmérte: ugyanaz volt a mérete.||
21580||.Ezék.40.36||Ennek is voltak őrszobái, oszlopai és csarnoka. Ablakai is voltak körös-körül. Hosszúsága ötven könyök, szélessége huszonöt könyök volt.||
21581||.Ezék.40.37||Csarnoka a külső udvar felől volt, pálmafaragások voltak oszlopain mindkét oldal felől, és följáratának nyolc lépcsőfoka volt.||
21582||.Ezék.40.38||Volt ott egy kamra, amelynek ajtaja a kapu csarnokánál volt. Ott mosták meg az egészen elégő áldozatot.||8973
21583||.Ezék.40.39||A kapu csarnokának egyik és másik oldalánál is volt két asztal, hogy azokon vágják föl az egészen elégő áldozatot, a bűnért való áldozatot és a vétekért való áldozatot.||2796;2850
21584||.Ezék.40.40||A külső oldalnál, ahonnan fölmennek az északi kapu bejáratához, két asztal volt, és a kapu csarnokának másik oldalán is volt két asztal.||
21585||.Ezék.40.41||Négy asztal volt az egyik oldal felől, és a másik oldal felől is volt négy asztal, a kapu mellett: összesen nyolc asztal. Ezeken vágták föl az áldozatokat.||
21586||.Ezék.40.42||Az égőáldozat számára négy asztal volt faragott kőből: másfél könyök hosszú, másfél könyök széles, és egy könyök magas. Ezekre teszik azokat a szerszámokat, amelyekkel az égőáldozatot és egyéb áldozatokat megölik.||
21587||.Ezék.40.43||Egytenyérnyi peremük volt, befelé dőlten odaerősítve körös-körül; s az asztalokra tették az áldozati húst.||
21588||.Ezék.40.44||A belső kapun kívül volt két kamra a belső udvarban. Az egyik az északi kapu oldalánál, amely dél felé nézett, a másik pedig a déli kapu oldalánál, amely észak felé nézett.||21589;21590
21589||.Ezék.40.45||Akkor így szólt hozzám: Ez a kamra, amely dél felé néz, azoké a papoké, akik a templomi szolgálatot látják el.||
21590||.Ezék.40.46||Az a kamra pedig, amely észak felé néz, azoké a papoké, akik az oltár szolgálatát látják el. Ezek Cádók fiai, akik Lévi fiai közül az ÚRhoz járulhatnak, hogy szolgáljanak neki.||8806
21591||.Ezék.40.47||Azután megmérte az udvart: hosszúsága száz könyök, és szélessége is száz könyök, tehát négyzet alakú volt. Az oltár pedig a templom előtt állt.||
21592||.Ezék.40.48|A templomépület leírása|Ekkor bevitt engem a ház előcsarnokába, és megmérte a csarnok oszlopait: öt könyök volt az egyik oldalon, és öt könyök a másikon. A kapu szélessége pedig három könyök volt az egyik oldalon, és három könyök a másikon.||
21593||.Ezék.40.49||A csarnok hosszúsága húsz könyök volt, szélessége tizenegy könyök, és tíz lépcsőfokon lehetett fölmenni hozzá. Oszlopok voltak a tartóoszlopoknál, egy az egyik oldal felől, egy a másik oldal felől.||
21594||.Ezék.41.1||Azután bevitt engem a templomba, és megmérte a tartóoszlopokat: hat könyök széles volt az egyik oldalon, és hat könyök széles a másikon: ilyen volt a tartóoszlopok szélessége.||
21595||.Ezék.41.2||A bejárat szélessége tíz könyök volt, és a bejárat oldalfala öt könyök volt az egyik oldalon és öt könyök a másikon. Megmérte a hosszúságát is: negyven könyök volt, szélessége pedig húsz könyök.||
21596||.Ezék.41.3||Azután bement a belsejébe, és megmérte a bejárat tartóoszlopait: két könyöknek mérte azokat, a bejáratot hat könyöknek, és a bejárat oldalfalait hét könyöknek.||
21597||.Ezék.41.4||Megmérte a hosszúságát is: húsz könyök volt, a szélessége pedig húsz könyök a templom felől. Akkor azt mondta nekem: Ez a szentek szentje.||8913;2268
21598||.Ezék.41.5|A templom körül levő építmények|A ház falát hat könyöknek mérte, és a ház körüli oldalépület szélességét mindenfelől négy könyöknek.||
21599||.Ezék.41.6||Az oldalkamrákból harminc volt, egyik a másik mellett, három sorban egymás fölött. A ház felőli falig értek az oldalkamrák körös-körül, hogy erősen álljanak, de ne legyenek a falba erősítve.||
21600||.Ezék.41.7||A házat körülvevő oldalkamrák emeletről emeletre szélesedtek, mert a ház fala lépcsőzetesen épült körben, szintről szintre: ezért lettek a följebb lévő oldalkamrák szélesebbek. Az alsó szintről a legfelsőre a középsőn át lehetett fölmenni.||
21601||.Ezék.41.8||A házon körös-körül egy kiemelkedést láttam, az oldalkamrák alapja volt ez, mérete egy teljes mérőpálcányi, azaz hat könyök a fal tövének párkányáig.||21549
21602||.Ezék.41.9||Az oldalkamra külső falának szélessége öt könyök volt. Üres tér maradt a ház oldalkamrái||
21603||.Ezék.41.10||és a kamrák közt: ez húsz könyök széles volt a ház körül mindenhol.||
21604||.Ezék.41.11||Az oldalépület bejáratai az üresen maradt térség felé voltak, az egyik bejárat észak felé, a másik bejárat dél felé. A szabadon hagyott térség szélessége öt könyök volt körös-körül.||
21605||.Ezék.41.12||Az épület, amely az elkülönített helyen, nyugat felé volt, hetven könyök széles volt; az épület fala öt könyök széles volt körös-körül, hosszúsága pedig kilencven könyök.||
21606||.Ezék.41.13||A ház hosszát százkönyöknyinek, és az elkülönített helyet, az oldalépületet és falait száz könyök hosszúságúnak mérte.||
21607||.Ezék.41.14||A ház elejét és az elkülönített hely első részének szélességét kelet felé százkönyöknyinek mérte.||
21608||.Ezék.41.15||Megmérte az oldalépület hosszúságát az elkülönített hely felől, amely ennek háta mögött volt, valamint ennek folyosóit mindkét oldal felől: száz könyöknek mérte azt. A templom belsejét, az udvar előcsarnokát,||
21609||.Ezék.41.16|A templom belső díszítése|a küszöböket, ablakkereteket és a folyosókat három oldalról, a küszöbbel szemben gyalult deszka borította körös-körül a földtől az ablakokig, az ablakok pedig csukhatók voltak.||
21610||.Ezék.41.17||A bejárat felső részéig, a belső házig és onnan kifelé, az egész falon körös-körül kívül és belül egyforma méretű||
21611||.Ezék.41.18||kerúbok és pálmafaragások voltak készítve. Egy pálmafaragás volt két kerúb között, és mindegyik kerúbnak két arca volt.||8926
21612||.Ezék.41.19||Emberarc nézett az egyik oldalon levő pálmafaragásra, és oroszlánarc a másik oldalon lévő pálmára. Így volt ez elkészítve az egész házon körös-körül.||
21613||.Ezék.41.20||A földtől a bejárat felső részéig kerúbok és pálmafaragások voltak készítve a templomfalon.||
21614||.Ezék.41.21||A szent hely ajtófélfái négyszögletesek voltak; a szentek szentje előtt pedig olyasmi látszott, mint egy oltár.||
21615||.Ezék.41.22||Fából volt, három könyök magas, és két könyök hosszú; sarkai, alapja és falai fából voltak. Akkor azt mondta nekem: Ez az az asztal, amely az ÚR színe előtt áll.||2383;2384
21616||.Ezék.41.23||Kétszárnyú ajtaja volt a szent helynek és a szentek szentjének.||
21617||.Ezék.41.24||Két ajtószárnyuk volt ezeknek az ajtóknak, két kifordítható ajtajuk: kettő az egyik és kettő a másik ajtón.||
21618||.Ezék.41.25||A szent hely ajtajain ugyanolyan kerúbok és pálmák voltak készítve, mint a falakon, és fakorlát volt a csarnok előtt kívül.||21611
21619||.Ezék.41.26||Szűk ablakok és pálmák voltak mindkét oldal felől a csarnok oldalfalain. A ház oldalkamráinál is voltak korlátok.||
21620||.Ezék.42.1|A papok használatára rendelt kamrák|Azután kivitt a külső udvarba észak felé, és odavitt engem azoknak a kamráknak az épületéhez, amelyek az elkülönített hellyel szemben és az oldalépülettel szemben észak felé voltak.||
21621||.Ezék.42.2||A hossza száz könyök volt, a szélessége ötven könyök; a bejárat az északi felén volt.||
21622||.Ezék.42.3||A belső udvarhoz tartozó húszkönyöknyi térséggel szemben és a kövezett résszel szemben, amely a külső udvarhoz tartozott, folyosók voltak három szinten.||
21623||.Ezék.42.4||Belül, a kamrák előtt tízkönyöknyi széles út volt, amelynek a hosszúsága száz könyök volt. Bejárataik észak felé voltak.||
21624||.Ezék.42.5||Az épület felső kamrái rövidebbek voltak az alsó és középső kamráknál, mert a folyosók elvettek belőlük.||
21625||.Ezék.42.6||Mivel három szinten voltak, és nem voltak olyan oszlopaik, mint az udvarok oszlopai, ezért az alsókhoz és a középsőkhöz képest rövidebbek voltak a földszinttől nézve.||
21626||.Ezék.42.7||A külső fal, amely párhuzamosan haladt a kamrákkal a külső udvar felé, a kamrák mentén, ötven könyök hosszú volt.||
21627||.Ezék.42.8||A kamrák, amelyek a külső udvar felé voltak, ötvenkönyöknyi hosszúságúak voltak, és íme, a szent hellyel szemben pedig százkönyöknyiek.||
21628||.Ezék.42.9||És e kamrák alatt volt a bejárat kelet felől, ha valaki a külső udvarból ment be oda.||
21629||.Ezék.42.10||Az udvar falának szélességében, dél felől is voltak kamrák, az elkülönített hely és az oldalépület előtt.||
21630||.Ezék.42.11||Egy út volt előttük, és hasonlók voltak az északra lévő kamrákhoz. Ugyanolyan hosszúak és ugyanolyan szélesek voltak, mint azok, és minden kijáratuk, elrendezésük és bejáratuk is olyan volt, mint azoké.||
21631||.Ezék.42.12||Olyanok voltak, mint a dél felé lévő kamrák bejáratai. Az út kezdetén egy bejárat volt; ez az út a megfelelő fal előtt volt, amelyen kelet felől lehetett bemenni.||
21632||.Ezék.42.13||Azután azt mondta nekem: Az északi és a déli kamrák, amelyek az elkülönített hely előtt vannak, azok a szent kamrák. Azokban fogyaszthatják el a papok, akik az ÚRhoz közelednek, az igen szentséges áldozatokat. Ott rakják le az igen szentséges áldozatokat: az ételáldozatot, a bűnért való és a vétekért való áldozatot, mert szent az a hely.||
21633||.Ezék.42.14||Amikor bemennek oda a papok, nem jöhetnek ki addig a szent helyről a külső udvarba, amíg ott bent le nem rakják ruháikat, amelyekben szolgáltak. Mivel ezek szentek, más ruhába öltözzenek, és úgy közeledjenek a nép helyéhez.||21685
21634||.Ezék.42.15|A templomtér kerülete|Amikor befejezte a belső ház megmérését, kivitt engem a kelet felé néző kapuhoz, és körös-körül mérni kezdett.||
21635||.Ezék.42.16||A keleti oldalt a mérőpálcával ötszáz könyöknek mérte. Azután megfordult, és a mérőpálcával||
21636||.Ezék.42.17||az északi oldalt ötszáz könyöknek mérte. Azután megfordult,||
21637||.Ezék.42.18||és a déli oldalt ötszáz könyöknek mérte a mérőpálcával.||
21638||.Ezék.42.19||Aztán a nyugati oldal felé fordult, és ötszáz könyöknek mérte azt a mérőpálcával.||
21639||.Ezék.42.20||Mind a négy irányban megmérte azt. Kőfal vette körül, amelynek hosszúsága ötszáz és szélessége is ötszáz könyök volt, és ez választotta el a szent helyet a közönségestől.||
21640||.Ezék.43.1|Isten dicsősége az új templomban|Azután elvezetett engem a kapuhoz, ahhoz a kapuhoz, amely kelet felé néz.||
21641||.Ezék.43.2||És íme, Izráel Istenének dicsősége közelgett kelet felől, és zúgása olyan volt, mint a nagy vizek zúgása, a föld pedig fénylett a dicsőségétől.||20555;20559
21642||.Ezék.43.3||A jelenség, amelyet láttam, olyan volt, mint az a jelenség, amelyet akkor láttam, amikor a várost elpusztítani ment. Olyan látomás volt, mint az, amelyet a Kébárfolyó mellett láttam. Akkor arcra borultam.||20535;20675
21643||.Ezék.43.4||És az ÚR dicsősége bement a házba a keletre néző kapun keresztül.||
21644||.Ezék.43.5||Ekkor fölemelt engem a lélek, bevitt a belső udvarba, és íme, az ÚR dicsősége betöltötte a házat.||21670
21645||.Ezék.43.6||És hallottam, hogy szól hozzám valaki a házból, holott az a férfi mellettem állt.||
21646||.Ezék.43.7||Ezt mondta nekem: Embernek fia! Ez az én trónom helye, és lábam helye, ahol Izráel fiai között lakom majd örökké. Szent nevemet többé nem teszi tisztátalanná Izráel háza, sem ők, sem királyaik paráznaságukkal, királyaik holttestével és magaslataikkal,||11147;19421
21647||.Ezék.43.8||és azzal sem, hogy küszöbüket az én küszöböm mellé és ajtófélfáikat az én ajtófélfáim mellé teszik, és csak egy fal legyen közöttem és közöttük. Tisztátalanná tették szent nevemet utálatosságaikkal, amelyeket cselekedtek: ezért elveszítettem őket haragomban.||
21648||.Ezék.43.9||De most már véget vetnek paráznaságuknak, és elviszik előlem királyaik holttesteit, én pedig közöttük lakom mindörökké.||
21649||.Ezék.43.10||Te, embernek fia, add tudtára Izráel házának, hogy milyen ez a ház, hogy piruljanak bűneik miatt, és azután mértékül vehetik az arányait.||
21650||.Ezék.43.11||Ha pirulni fognak mindazok miatt, amit cselekedtek, add tudtukra, hogy milyen ennek a háznak a formája, az elrendezése, a kijáratai és bejáratai – minden formája és minden rendelkezése. Írd le szemük előtt az egész formáját és minden rendelkezését, hogy jegyezzék meg formáját és minden rendelését, és aszerint cselekedjenek.||
21651||.Ezék.43.12||Ez a ház törvénye. A hegy tetején az egész körülhatárolt térség igen szentséges. Íme, ez a ház törvénye.||
21652||.Ezék.43.13|Az új oltár|Ezek az oltár mértékei könyökben kifejezve: egy könyök egyenlő egy közönséges könyökkel és egy tenyérrel. Alapja egy könyök magas, és egy könyök széles, szegélye pedig a szélén körös-körül egy arasz. Ez pedig az oltár magassága:||
21653||.Ezék.43.14||a földön lévő alaptól az alsó peremig két könyök, szélessége pedig egy könyök. A kisebb peremtől a nagyobb peremig négy könyök, szélessége pedig egy könyök.||
21654||.Ezék.43.15||A tűztér négy könyök, és a tűztértől fölfelé négy szarv áll ki.||
21655||.Ezék.43.16||A tűztér hosszúsága tizenkét könyök, szélessége is tizenkét könyök: tehát egyenlő oldalú négyszög.||
21656||.Ezék.43.17||A perem tizennégy könyök hosszú, és szélessége is tizennégy könyök, mind a négy oldalán. A szegély rajta köröskörül fél könyök. Alapja egy könyök köröskörül. Az oltár lépcsői kelet felé néznek.||
21657||.Ezék.43.18||Ekkor azt mondta nekem: Embernek fia – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, ezek az oltár rendtartásai arra az időre, amikor elkészül, hogy égőáldozattal áldozzanak rajta, és vért hintsenek rá.||
21658||.Ezék.43.19||A lévita papoknak, akik Cádók utódai közül valók, és akik elém járulhatnak, hogy szolgáljanak nekem, adj egy fiatal bikát bűnért való áldozatul – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||21590;2372
21659||.Ezék.43.20||Vegyél a véréből, és kend az oltár négy szarvára, a perem négy sarkára és a szegélyre körös-körül, így tisztítsd meg azt, és szerezz engesztelést érte!||
21660||.Ezék.43.21||Azután fogd a bikát, amely a bűnért való áldozat, és égesd el azt a háznak erre rendelt helyén, a szent helyen kívül!||
21661||.Ezék.43.22||Másnap pedig vigyél egy ép kecskebakot bűnért való áldozatul, és tisztítsák meg vele az oltárt úgy, ahogyan a fiatal bikával is megtisztították.||
21662||.Ezék.43.23||Amikor elvégezted az oltár megtisztítását, vigyél áldozatul egy ép, fiatal bikát és egy ép kost a nyájból.||
21663||.Ezék.43.24||Vidd őket az ÚR színe elé, a papok pedig hintsenek rájuk sót, és mutassák be őket égőáldozatul az ÚRnak.||2775
21664||.Ezék.43.25||Hét napig mindennap készíts el egy-egy kecskebakot bűnért való áldozatul és egy fiatal bikát meg egy kost a nyájból; mindegyik ép legyen, amit hoznak.||
21665||.Ezék.43.26||Hét napon át szerezzenek engesztelést az oltárért, és így tisztítsák meg és szenteljék föl azt.||2373
21666||.Ezék.43.27||E napok elteltével pedig, a nyolcadik naptól fogva készítsék el a papok az oltáron égőáldozataitokat és hálaadó áldozataitokat, és én kegyelmesen fogadlak titeket – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21667||.Ezék.44.1|A keleti kaput zárva kell tartani|Azután visszavitt engem a szent hely külső kapujához, amely keletre néz, de az zárva volt.||
21668||.Ezék.44.2||Akkor azt mondta nekem az ÚR: Ez a kapu zárva marad. Nem nyithatja ki senki, és nem mehet be rajta senki, mert az ÚR, Izráel Istene ment be rajta; ezért marad zárva.||21640;21641
21669||.Ezék.44.3||Csak a fejedelem időzhet ott, mivel ő a fejedelem, hogy egyen az ÚR színe előtt. A kapu csarnoka felőli úton menjen be, és azon az úton menjen is ki.||21723;-21725
21670||.Ezék.44.4|A léviták szolgálati beosztása|Azután bevitt engem az északi kapun keresztül a ház elé. Akkor láttam, hogy íme, az ÚR háza betelt az ÚR dicsőségével, és arcra borultam.||21641
21671||.Ezék.44.5||Az ÚR azt mondta nekem: Embernek fia, figyelj, lásd meg a szemeddel, és halld meg a füleddel mindazt, amit mondok neked az ÚR házának minden rendtartásáról és minden törvényéről! Figyeld meg jól a ház bejáratát a szent hely minden kijáratával együtt.||
21672||.Ezék.44.6||Mondd a pártütőknek, Izráel házának: Így szól az én Uram, az ÚR: „Most már elég legyen minden utálatosságotokból, Izráel háza!||
21673||.Ezék.44.7||Idegeneket, körülmetéletlen szívű és körülmetéletlen testű embereket engedtetek bemenni, hogy szent helyemen legyenek, és így tisztátalanná tegyék azt, az én házamat, amikor áldozatul hoztátok kenyeremet, a kövérjét és a vért. Ekkor minden eddigi utálatosságotoknál jobban megtörtétek szövetségemet.||
21674||.Ezék.44.8||Nem foglalatoskodtatok szent dolgaim szolgálatában, hanem magatok helyett őket foglalkoztattátok szolgálatomban az én szent helyemen.||
21675||.Ezék.44.9||Így szól az én Uram, az ÚR: Senki idegen, körülmetéletlen szívű és körülmetéletlen testű nem mehet be szent helyemre az idegenek közül, akik Izráel fiai között vannak.||
21676||.Ezék.44.10||Azok a léviták pedig, akik eltávolodtak tőlem, amikor Izráel eltévelyedett, és akik a bálványokhoz tévelyegtek el tőlem, viseljék büntetésüket.||10176
21677||.Ezék.44.11||Szolgák legyenek szent helyemen, őrizzék a ház kapuit, és szolgáljanak a házban: ők öljék le a nép égőáldozatát és minden más áldozatot, és ők álljanak előttük, hogy szolgáljanak nekik.||
21678||.Ezék.44.12||Mivel bálványaik előtt szolgáltak nekik, és bűnre csábították Izráel házát, ezért esküre emeltem kezemet ellenük – ezt mondja az én Uram, az ÚR –, hogy viselni fogják büntetésüket.||
21679||.Ezék.44.13||Nem közeledhetnek hozzám, hogy mint papok szolgáljanak nekem, és nem járulhatnak szentségemhez, a legszentebb dolgokhoz. Hanem viselniük kell gyalázatukat és utálatosságaik büntetését, amelyeket cselekedtek.||
21680||.Ezék.44.14||A háznál való szolgálatban foglalkoztatom őket, minden ottani munkában, mindabban, amit ott el kell végezni.||
21681||.Ezék.44.15|A papi szolgálat kiváltsága|De Cádók fiai, azok a lévita papok, akik akkor is a szent helyemnél szolgáltak, amikor Izráel fiai eltévelyedtek tőlem, ők elém járulhatnak, hogy szolgáljanak nekem; előttem állhatnak, hogy áldozzanak nekem kövérjével és vérrel – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||8806
21682||.Ezék.44.16||Ők bejárhatnak szentélyembe, és asztalomhoz járulhatnak, hogy szolgáljanak nekem, és az én szolgálatomban foglalatoskodjanak.||
21683||.Ezék.44.17||Amikor a belső udvar kapuihoz mennek, lenvászon ruhába öltözzenek. Ne legyen rajtuk gyapjúruha, ha a belső udvar kapuinál és a házban szolgálnak.||3205
21684||.Ezék.44.18||Lenvászon süveg legyen a fejükön, és lenvászon nadrág a derekukon. Ne öltözzenek föl annyira, hogy megizzadjanak!||
21685||.Ezék.44.19||Amikor pedig kimennek a külső udvarba a néphez, vessék le azokat a ruháikat, amelyekben szolgáltak, és tegyék le azokat a szent kamrákban. Öltözzenek más ruhákba, hogy meg ne szenteljék a népet ruháikkal.||21633
21686||.Ezék.44.20||Ne nyírják a fejüket kopaszra, hosszú hajat se növesszenek, hanem gondosan nyírják a hajukat.||3350
21687||.Ezék.44.21||A papok közül senki sem ihat bort, amikor a belső udvarba megy.||2986
21688||.Ezék.44.22||Özvegyet vagy elbocsátott asszonyt nem vehetnek feleségül, hanem csak Izráel házából való hajadonokat. De olyan özvegyet elvehetnek, aki papnak az özvegye.||3358;3359
21689||.Ezék.44.23||És tanítsák meg népemet, hogy mi a különbség a szent és közönséges között, és ismertessék meg velük a tisztátalan és a tiszta közötti különbséget.||
21690||.Ezék.44.24||Peres ügyben ők álljanak elő ítélni; törvényeim szerint ítélkezzenek! Minden ünnepemre vonatkozó tanításomat és rendelésemet tartsák meg, és szombatjaimat szenteljék meg!||
21691||.Ezék.44.25||Halotthoz nem mehet be, hogy magát tisztátalanná ne tegye. Csak apja, anyja, fia, leánya, fiútestvére és hajadon leánytestvére miatt teheti magát tisztátalanná.||3348
21692||.Ezék.44.26||Megtisztulása után számláljanak neki hét napot.||
21693||.Ezék.44.27||És azon a napon, amelyen bemegy a szent helyre, a belső udvarba, hogy szolgáljon a szent helyen, mutassa be bűnért való áldozatát – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21694||.Ezék.44.28||Lesz nekik örökségük: én leszek az örökségük! Birtokot ne adjatok nekik Izráelben: én vagyok a birtokuk!||21695;4271
21695||.Ezék.44.29||Az ételáldozatból, a bűnért és vétekért való áldozatból éljenek, és minden, amit Izráelben Istennek szentelnek, az övék legyen.||4271
21696||.Ezék.44.30||A papoké legyen az első termés zsengéje mindenből és minden, amit áldozatra visztek bármilyen áldozatotokból. Lisztetek első őrlését is adjátok a papnak, hogy áldás nyugodjon házatokon!||2142;2143;4269
21697||.Ezék.44.31||Semmi döglöttet vagy vadtól széttépettet – akár madarat, akár egyéb állatot – nem ehetnek a papok.”||3377
21698||.Ezék.45.1|A szent terület kijelölése|Amikor sorsvetéssel fölosztjátok az országot birtokrészekre, adjatok a földből áldozatot az ÚRnak: szent részt. Hosszúsága huszonötezer és szélessége tízezer könyök legyen, szent legyen egészen a határáig, körös-körül.||21777;21778
21699||.Ezék.45.2||Ebből a területből ötszázszor ötszáz könyöknyi négyzet a szent helyé legyen. Körülötte pedig ötvenkönyöknyi térség legyen minden oldalon.||
21700||.Ezék.45.3||Ebből a megmért területből mérj ki egy huszonötezer könyök hosszúságú és tízezer könyök szélességű részt, ezen lesz a szent hely, amely igen szent hely.||
21701||.Ezék.45.4||Szent rész ez a földből: a papoké legyen, a szent hely szolgáié, akik ide járulnak szolgálni az URat. Ez lesz nekik házhelyül, valamint szent hely a szent hely számára.||
21702||.Ezék.45.5||Huszonötezer könyök hosszú és tízezer könyök széles terület a lévitáké, a ház szolgáié: az ő tulajdonuk és lakóhelyük lesz.||
21703||.Ezék.45.6||Adjatok a város birtokául egy ötezer könyök szélességű és huszonötezer könyök hosszúságú területet a fölajánlott szent terület mellett. Izráel egész házáé legyen ez.||21698
21704||.Ezék.45.7||A fejedelem tulajdona lesz a térség a fölajánlott szent hely területének és a város tulajdonának mindkét oldalán, a szent hely és a város tulajdona mentén, a nyugati oldalon nyugat felé és a keleti oldalon kelet felé. Hosszúsága olyan lesz, mint az egyes törzsek osztályrészeié a nyugati határtól a keleti határig.||
21705||.Ezék.45.8||Ez a föld lesz tulajdonuk Izráelben, hogy többé ne sanyargassák fejedelmeim az én népemet, hanem adják át a többi földet Izráel házának törzseik szerint.||
21706||.Ezék.45.9||Azt mondja az én Uram, az ÚR: Legyen már elég, Izráel fejedelmei! Távolítsátok el a törvénytelenséget és az erőszakot, és törvény szerint, igazságosan cselekedjetek! Vegyétek le népemről a kifosztás terhét, azt mondja az én Uram, az ÚR.||
21707||.Ezék.45.10||Igaz mérőserpenyőitek legyenek, igaz efátok és igaz bátotok legyen.||3316;3317
21708||.Ezék.45.11||Az efa és a bát azonos űrmértékű legyen, úgy, hogy a bát a hómer tizede legyen, és az efa is a hómer tizede legyen. Mértéküket a hómerhez kell igazítani.||
21709||.Ezék.45.12||A sékel húsz géra legyen; az ötsékeles öt sékel súlyú legyen, a tízsékeles pedig tíz sékel. A mina ötven sékel súlyú legyen nálatok.||2395
21710||.Ezék.45.13|Áldozati rendtartás|Ez az az áldozat, amelyet föl kell ajánlanotok: minden hómer búzából egyhatod efát és minden hómer árpából is egyhatod efát adjatok.||
21711||.Ezék.45.14||Ez az olajból rendelt rész, báttal mérve az olajat: a bát tizede minden kór olajból. Tíz bát az egy hómer, éppígy tíz bát tesz ki egy kórt is.||21708
21712||.Ezék.45.15||Továbbá egy bárányt adjatok a nyájból kétszáz juh után, Izráel bővizű földjéről ételáldozatra, égőáldozatra és hálaadó áldozatokra, hogy engesztelést szerezzenek velük – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21713||.Ezék.45.16||Az ország egész népe köteles átadni ezt az áldozatot, amely a fejedelem része Izráelben.||
21714||.Ezék.45.17||A fejedelem kötelessége pedig az lesz, hogy egészen elégő áldozatot, ételáldozatot és italáldozatot vigyen az ünnepeken, újhold napján és szombatonként, továbbá Izráel házának minden ünnepén. Ő gondoskodjék a bűnért való áldozatról, az ételáldozatról, az egészen elégő áldozatról és a hálaadó áldozatokról, hogy engesztelést szerezzenek Izráel házáért.||3404;-3444
21715||.Ezék.45.18||Azt mondja az én Uram, az ÚR: Az első hónapban, a hónap elsején végy egy fiatal, hibátlan bikát, és tisztítsd meg a szent helyet.||
21716||.Ezék.45.19||Vegyen a pap a bűnért való áldozat véréből, kenje azt a ház ajtófélfáira, az oltár szegélyének négy sarkára és a belső udvar kapufélfáira.||
21717||.Ezék.45.20||Így cselekedjél a hónap hetedik napján a tudatlanságból vétkezőért és a vigyázatlanságért, és így szerezzenek engesztelést a házért.||
21718||.Ezék.45.21||Az első hónapban, a hónap tizennegyedik napján legyen a ti páskátok. A hétnapos ünnepen kovásztalan kenyeret kell enni.||1819;-1836
21719||.Ezék.45.22||A fejedelem áldozzék azon a napon egy bikával, bűnért való áldozatul önmagáért és az ország egész népéért.||
21720||.Ezék.45.23||Az ünnep hét napján pedig készíttessen egészen elégő áldozatot az ÚRnak hét bikával és hét kossal, amelyek épek, naponként, hét napon át és bűnért való áldozatot naponként egy kecskebakkal.||3410
21721||.Ezék.45.24||Ételáldozatul készíttessen egy efa lisztet a bika mellé és egy efát a kos mellé, az olajból pedig egy hínt minden efához.||
21722||.Ezék.45.25||A hetedik hónapban, a hónap tizenötödik napján, az ünnepen ugyanúgy készíttessen hét napon át bűnért való áldozatot, egészen elégő áldozatot, ételáldozatot és olajat.||3436;-3438;4620;-4642
21723||.Ezék.46.1|Az áldozati rendtartás folytatása|Azt mondja az én Uram, az ÚR: A belső udvar kapuja, amely keletre néz, legyen zárva a hat munkanapon át, de szombatnapon és újhold napján nyissák ki.||
21724||.Ezék.46.2||És ha a fejedelem a kapu csarnokának útján kívülről bejön, álljon a kapufélfa mellé, és amíg a papok bemutatják égőáldozatát és hálaadó áldozatait, leborulva imádkozzék a kapu küszöbén, azután menjen ki, de a kaput ne zárják be estig.||
21725||.Ezék.46.3||Az ország népe is leborulva imádkozzék ugyanennek a kapunak a bejáratánál szombaton és újhold napján az ÚR színe előtt.||
21726||.Ezék.46.4||Az az égőáldozat pedig, amelyet a fejedelem visz az ÚRnak szombatnapon, hat ép bárány és egy ép kos legyen.||
21727||.Ezék.46.5||Az ételáldozat pedig egy efa liszt legyen a kos mellé. A bárányok mellé pedig adjon annyi ételáldozatot, amennyi tőle telik, és az olajból egy hínt minden efához.||
21728||.Ezék.46.6||Az újhold napján pedig adjon egy ép, fiatal bikát, hat bárányt és egy kost; mindegyik ép legyen.||
21729||.Ezék.46.7||A bika mellé egy efa lisztet és a kos mellé is egy efát készíttessen ételáldozatul. A bárányok mellé pedig annyit, amennyi tőle telik, és az olajból egy hínt minden efához.||
21730||.Ezék.46.8||Amikor bemegy a fejedelem, a kapu csarnokán keresztül menjen be, és ugyanezen az úton menjen is ki.||
21731||.Ezék.46.9||Amikor pedig a föld népe megy be az ÚR színe elé az ünnepeken, akkor aki az északi kapun keresztül ment be, hogy leborulva imádkozzék, a déli kapun menjen ki. Aki pedig a déli kapun keresztül ment be, az az északi kapun menjen ki. Ne azon a kapun keresztül térjen vissza, amelyen bement, hanem az azzal szemben lévőn menjen ki.||
21732||.Ezék.46.10||A fejedelem pedig ugyanakkor menjen be, amikor ők, és ugyanakkor menjen ki, amikor ők.||
21733||.Ezék.46.11||Az ünnepeken és a szent egybegyűléseken legyen az ételáldozat egy efa liszt egy bika mellé és egy efa a kos mellé; a bárányok mellé annyi, amennyi tőle telik, az olajból pedig egy hín minden efához.||
21734||.Ezék.46.12||Ha a fejedelem önkéntes égőáldozatot készíttet vagy hálaadó áldozatokat önkéntes áldozatul az ÚRnak, nyissák ki neki a keletre néző kaput, és ő úgy készíttesse el égőáldozatát és hálaadó áldozatait, ahogyan szombatnapon szokta tenni. Azután menjen ki, és zárják be a kaput távozása után.||21667;-21669;21724;21725
21735||.Ezék.46.13||Készíttessen naponként az ÚRnak égőáldozatul egy ép, egyesztendős bárányt. Minden reggel készíttesse el azt.||
21736||.Ezék.46.14||Ezt az ételáldozatot készíttesd el hozzá minden reggel: egyhatod rész efa lisztet és az olajból a hín harmadrészét a liszt megnedvesítésére, ételáldozatul az ÚRnak. Örökös és állandó rendelkezések ezek.||
21737||.Ezék.46.15||Készíttessétek el tehát a bárányt, az ételáldozatot és az olajat minden reggel: állandó égőáldozat ez.||
21738||.Ezék.46.16|A fejedelem birtokának öröklési rendje|Azt mondja az én Uram, az ÚR: Ha a fejedelem ajándékot adna valamelyik fiának a maga örökségéből, az a fiáé lehet, mivel saját birtokuk az.||
21739||.Ezék.46.17||De ha birtokából valamelyik szolgájának ad ajándékot, csak a felszabadítás esztendejéig lehet azé, azután visszaszáll a fejedelemre, mivel a saját birtoka az, és a fiaié lesz.||3479;-3482
21740||.Ezék.46.18||A nép birtokából azonban nem vehet el a fejedelem, nehogy kitaszítsa őket tulajdonukból. Saját tulajdonából adjon birtokot fiainak, hogy népem közül ne szorítson ki senkit a maga tulajdonából.||
21741||.Ezék.46.19|Az áldozati konyhák|Azután bevitt engem ahhoz a bejárathoz, amely a kapu mellett, oldalt volt, a papok szent kamráinál, amelyek északra néztek, és íme, volt ott egy helyiség a nyugati szélén.||
21742||.Ezék.46.20||Azt mondta nekem: Ezen a helyen főzzék a papok a vétekért és a bűnért való áldozatot, és ott süssék az ételáldozatot, és ne vigyék ki a külső udvarba, nehogy a szentet megérintse a nép.||
21743||.Ezék.46.21||Azután kivitt engem a külső udvarba, és körülvezetett az udvar mind a négy sarkához, és íme, az udvar mindegyik sarkában volt egy udvar.||
21744||.Ezék.46.22||Az udvar négy sarkában negyven könyök hosszú és harminc könyök széles zárt udvarok voltak. Azonos méretűek voltak az udvar négy sarkánál levő udvarok.||
21745||.Ezék.46.23||Fal vette körül mind a négyet, és a fal mellé tűzhelyek voltak építve körös-körül.||
21746||.Ezék.46.24||Azt mondta nekem: Ezek a konyhák, itt főzik meg a ház szolgái a nép véresáldozatát.||21742
21747||.Ezék.47.1|A templomból forrás fakad|Azután visszavezetett engem a ház bejáratához, és íme, víz jött ki a ház küszöbe alól, kelet felől, mert a ház eleje kelet felé néz, és a víz aláfolyt a ház jobb oldala mellett, az oltártól délre.||22428
21748||.Ezék.47.2||Azután kivitt engem az északi kapun keresztül, és végigvitt a kívül levő úton a külső kapuhoz, amely keletre néz. És íme, a víz ott tört elő a kapu jobb oldala alól.||
21749||.Ezék.47.3||Akkor kelet felé ment az a férfi, mérőzsinórral a kezében, lemért ezerkönyöknyit, és átvezetett a vízen: a víz bokáig ért.||21547
21750||.Ezék.47.4||Majd ismét lemért ezret, és átvezetett a vízen: a víz pedig térdig ért. Azután ismét lemért ezret, és átvezetett engem, és a víz derékig ért.||
21751||.Ezék.47.5||Azután lemért még ezret, s folyóvá lett: olyan volt, hogy nem lehetett átkelni rajta. Olyan magas volt a víz, hogy úszni kellett benne, mint egy folyóban, amelyen nem lehet átgázolni.||
21752||.Ezék.47.6||Ekkor azt mondta nekem: Láttad-e, embernek fia? Azután visszavezetett a folyó partján.||21749;21750
21753||.Ezék.47.7||És amikor visszatértem, íme a folyó partján igen sok fa volt mindkét oldalon.||
21754||.Ezék.47.8||Azt mondta nekem: Ez a víz a keleti vidék felé folyik, lefelé tart a síkságon, és a tengerbe jut, és amikor a tengerbe ömlik, meggyógyul tőle a víz.||31151
21755||.Ezék.47.9||Ahová csak eljut ez a folyam, élni fog ott minden élőlény, amely mozog. Nagy bőségben lesznek ott halak, mert ahová csak eljut ez a víz, meggyógyul a víz. Élni fog ott minden, ahová csak eljut ez a folyó.||
21756||.Ezék.47.10||Halászok állnak majd ott, és Éngeditől Én-Eglaimig varsák kivetőhelye lesz az. Sok különféle hal lesz benne bőséggel, olyanok, mint a nagy tenger halai.||
21757||.Ezék.47.11||Mocsarai és tócsái pedig nem gyógyulnak meg, hanem sós helyek maradnak.||
21758||.Ezék.47.12||A folyó mellett, annak mindkét partján mindenféle gyümölcsfa nő. Levelük nem hervad el, gyümölcseik nem fogynak el. Havonként új meg új gyümölcsöt teremnek, mert vizük a szent helyből folyik oda. Gyümölcsük eledelül és leveleik orvosságként szolgálnak.||31151;21747
21759||.Ezék.47.13|Az új ország határai|Így szól az én Uram, az ÚR: Ez az a határ, amelynek alapján föl kell osztanotok magatok között az országot Izráel tizenkét törzse szerint. De Józsefnek két birtokrészt adjatok.||1456;1457
21760||.Ezék.47.14||Vegyétek birtokba mindnyájan egyenlően a részeteket, mert esküre emeltem kezemet, hogy atyáitoknak adom azt, tehát rátok száll örökségül ez a föld.||20964;20968;1587
21761||.Ezék.47.15||Ez lesz az ország határa: az északi határ a Nagy-tengertől, Hetlónon át Cedád felé haladva,||4823;4824
21762||.Ezék.47.16||Hamát, Bérótá és Szibraim, amely Damaszkusz és Hamát határa között van, Hácér-Hattíkón, amely Haurán határán van.||8218
21763||.Ezék.47.17||Így lesz a határ a tengertől Hacar-Énónig, Damaszkusz határán és észak felé, Hamát határán. Ez az északi oldal.||4096;6571
21764||.Ezék.47.18||A keleti oldal Haurán és Damaszkusz között van, Gileád és Izráel földje között pedig a Jordán lesz a határ, ama határtól a keleti tenger mellett, Támárig. Ez a keleti oldal.||
21765||.Ezék.47.19||A déli oldalon pedig Támártól dél felé, Kádesben a Meríbá vizéig húzódik, azután a patak mellett, a Nagy-tengerig. Ez a déli oldal.||
21766||.Ezék.47.20||A nyugati oldal a Nagy-tenger, a szemközti, déli határtól a Hamátba vivő útig. Ez a nyugati oldal.||
21767||.Ezék.47.21||Ezt a földet osszátok majd föl magatok között Izráel nemzetségei szerint.||
21768||.Ezék.47.22||Amikor pedig sorsvetéssel fölosztjátok azt magatok között, a jövevényeknek is juttassatok, akik közöttetek laknak, akiknek fiai már közöttetek születtek. Úgy bánjatok velük, mint Izráel fiaival, akik ott születtek. Veletek együtt, sorsvetéssel legyen örökségük Izráel törzsei között.||
21769||.Ezék.47.23||Úgy legyen, hogy amely törzzsel lakik a jövevény, ott adjátok ki az örökségét – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21770||.Ezék.48.1|Az új ország felosztása|Ezek a törzsek nevei: az északi határtól kiindulva a Hetlóntól Hamátig vezető út mentén Hacar-Énónig Damaszkusz határán, az északi oldal felé, Hamát mentén, a keleti oldaltól a nyugati oldalig Dáné egy rész;||21763
21771||.Ezék.48.2||Dán határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig Áseré egy rész.||
21772||.Ezék.48.3||Áser határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig Naftalié egy rész.||
21773||.Ezék.48.4||Naftali határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig Manasséé egy rész.||
21774||.Ezék.48.5||Manassé határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig Efraimé egy rész.||
21775||.Ezék.48.6||Efraim határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig Rúbené egy rész.||
21776||.Ezék.48.7||Rúben határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig Júdáé egy rész.||
21777||.Ezék.48.8||Júda határa mellett a keleti oldaltól a nyugati oldalig lesz az elkülönített terület, amelyet az ÚRnak ajánlotok föl: huszonötezer könyök széles lesz, és olyan hosszú, mint egy-egy részé a keleti oldaltól a nyugati oldalig. Ennek a közepén lesz a szent hely.||21698
21778||.Ezék.48.9||Az elkülönített terület, amelyet az ÚRnak ajánlotok föl, huszonötezer könyök hosszú és tízezer könyök széles.||
21779||.Ezék.48.10||Az elkülönített területből a papoké lesz egy északra huszonötezer könyök hosszú, nyugatra tízezer könyök széles, keletre tízezer könyök széles és délre huszonötezer könyök hosszú térség. Ennek a közepén legyen az ÚR szent helye.||
21780||.Ezék.48.11||Azoké a papoké lesz ez Cádók fölszentelt fiai közül, akik szolgálatomban foglalatoskodtak, és nem tévelyedtek el, amikor Izráel fiai eltévelyedtek, mint ahogyan a léviták eltévelyedtek.||21590
21781||.Ezék.48.12||Övék legyen ez, mint egy elkülönített terület az ország fölajánlásából, mint igen szent hely, a léviták határa mellett.||
21782||.Ezék.48.13||A lévitáké pedig a papok határa mentén lesz egy huszonötezer könyök hosszúságú és tízezer könyök szélességű terület. Az egésznek a hosszúsága huszonötezer könyök lesz, a szélessége pedig tízezer.||
21783||.Ezék.48.14||Semmit nem adhatnak el belőle, el sem cserélhetik, nem szállhat át másra az országnak ez a legjava, mert az ÚRnak van szentelve!||3492;9454;9455
21784||.Ezék.48.15||Az az ötezer könyöknyi terület, amely a huszonötezer könyök szélességéből fennmaradt, közönséges terület lesz a város számára mint lakóhely és nyílt térség. Ennek a közepén lesz a város.||
21785||.Ezék.48.16||Ez legyen a mérete: az északi oldalon négyezer-ötszáz, a déli oldalon négyezer-ötszáz, a keleti oldalon négyezer-ötszáz és a nyugati oldalon is négyezer-ötszáz könyök.||31138
21786||.Ezék.48.17||A város nyílt térsége észak felé kétszázötven, dél felé kétszázötven, keletre kétszázötven és nyugatra is kétszázötven könyök.||
21787||.Ezék.48.18||Ami pedig fennmarad az elkülönített terület mentén hosszában, keletre és nyugatra is tízezer könyök, ott marad az elkülönített terület mentén; termése pedig legyen a város dolgozóinak kenyere.||
21788||.Ezék.48.19||A város dolgozói azok, akik Izráel minden törzséből ott munkálkodnak.||
21789||.Ezék.48.20||Az egész elkülönített terület huszonötezerszer huszonötezer könyök. Ezt a négyzetet különítsétek el szent felajánlásul a város tulajdonával együtt.||
21790||.Ezék.48.21||Ami pedig megmaradt, a fejedelem része lesz a szent területnek és a város tulajdonának mindkét oldalán, a huszonötezer könyöknyi szent területtől a keleti határig, és nyugat felé, a huszonötezer könyöknyi területtől egészen a nyugati határig. A törzseknek kiosztott részek közé eső térség a fejedelemé lesz. A közepén lesz majd a fölajánlott szent terület és a ház szent helye.||21698
21791||.Ezék.48.22||A léviták tulajdona és a város tulajdona a fejedelem birtokai közé kerül, a Júda határa és Benjámin határa közötti terület a fejedelemé lesz.||
21792||.Ezék.48.23||A többi törzs birtoka: a keleti oldaltól a nyugati oldalig Benjáminé egy rész.||
21793||.Ezék.48.24||Benjámin határán a keleti oldaltól a nyugati oldalig Simeoné egy rész.||
21794||.Ezék.48.25||Simeon határán a keleti oldaltól a nyugati oldalig Issakáré egy rész.||
21795||.Ezék.48.26||Issakár határán a keleti oldaltól a nyugati oldalig Zebuloné egy rész.||
21796||.Ezék.48.27||Zebulon határán a keleti oldaltól a nyugati oldalig Gádé egy rész.||
21797||.Ezék.48.28||Gád határán a déli oldalon dél felé lesz a határ, Támártól a Meríbá vizéig Kádesben és a patak mentén, a Nagy-tengerig.||
21798||.Ezék.48.29||Ez az a föld, amelyet sorsvetéssel kell örökségül elosztanotok Izráel törzsei között, és így részesedhettek belőle – ezt mondja az én Uram, az ÚR.||
21799||.Ezék.48.30|Az új Jeruzsálem|Ezek lesznek a város kijáratai a négyezer-ötszáz könyök hosszú északi oldalon kezdve:||
21800||.Ezék.48.31||A város kapui Izráel törzseinek neveit viselik. Három kapu van északon: Rúbené egy kapu, Júdáé egy kapu, Lévié egy kapu.||
21801||.Ezék.48.32||A keleti oldal négyezer-ötszáz könyök hosszú, és három kapu van rajta: Józsefé egy kapu, Benjáminé egy kapu, Dáné egy kapu.||
21802||.Ezék.48.33||A déli oldal is négyezer-ötszáz könyök hosszú, és három kapu van rajta: Simeoné egy kapu, Issakáré egy kapu, Zebuloné egy kapu.||
21803||.Ezék.48.34||A nyugati oldal is négyezer-ötszáz könyök hosszú, és három kapu van rajta: Gádé egy kapu, Áseré egy kapu, Naftalié egy kapu.||
21804||.Ezék.48.35||Körös-körül tizennyolcezer könyök. A város neve pedig attól a naptól fogva ez lesz: Ott az ÚR!||14645
21805|Dániel próféta könyve|.Dán.1.1|Dániel és három társa a babilóniai király szolgálatába kerül|Jójákim, Júda királya uralkodásának harmadik esztendejében eljött Nebukadneccar, Babilónia királya Jeruzsálem ellen, és ostrom alá vette.||10206;19539;19540
21806||.Dán.1.2||Az Úr a kezébe adta Jójákimot, Júda királyát és az Isten háza edényeinek egy részét. Ő pedig elvitte azokat Sineár földjére, az ő istenének házába, és az edényeket az ő istenének kincstárában helyezte el.||244
21807||.Dán.1.3||Majd azt mondta a király Aspenaznak, a főudvarmesterének, hogy hozzon ifjakat Izráel fiai közül, a királyi utódok közül és az előkelő származásúak közül,||
21808||.Dán.1.4||akikben semmiféle fogyatékosság nincs, hanem szép arcúak, bölcsen használják eszüket, sokat tudnak, értenek a tudományokhoz, és alkalmasak lehetnek arra, hogy a király palotájában szolgálatba álljanak, és hogy megtanítsák őket a káldeusok írására és nyelvére.||
21809||.Dán.1.5||A király pedig elrendelte nekik a mindennapi adagot a királyi ételből és a borból, amelyből ő szokott inni, hogy így neveljék őket három esztendeig, és azután a király előtt álljanak.||
21810||.Dán.1.6||Júda fiai közül ezek között volt Dániel, Hananjá, Mísáél és Azarjá.||
21811||.Dán.1.7||A főudvarmester azonban más nevet adott nekik. Dánielt Baltazárnak, Hananját Sadraknak, Mísáélt Mésaknak, Azarját pedig Abédnegónak nevezte el.||21912
21812||.Dán.1.8||De Dániel eltökélte szívében, hogy nem fertőzteti meg magát a király ételével és a borral, amelyből ő ivott, és kérte a főudvarmestert, hogy ne kelljen magát megfertőztetnie.||2998
21813||.Dán.1.9||Isten pedig kegyelemre és irgalomra méltóvá tette Dánielt a főudvarmester előtt.||
21814||.Dán.1.10||Azt mondta a főudvarmester Dánielnek: Félek az én uramtól, a királytól, aki elrendelte, hogy mi legyen az ételetek és az italotok. Miért látná, hogy a ti arcotok soványabb, mint a veletek egykorú ifjaké? Hiszen így bajba sodornátok engem a királynál!||
21815||.Dán.1.11||Akkor Dániel azt mondta annak a felügyelőnek, akit a főudvarmester Dániel, Hananjá, Mísáél és Azarjá fölé rendelt:||
21816||.Dán.1.12||Kérlek, tégy próbát szolgáiddal tíz napig! Adjanak nekünk zöldségféléket, hogy azt együnk, és vizet, hogy azt igyunk.||
21817||.Dán.1.13||Azután nézd meg a mi arcunkat és azoknak az ifjaknak arcát, akik a király ételéből esznek, és amit látsz, annak megfelelően cselekedjél majd szolgáiddal.||
21818||.Dán.1.14||Erre ő engedett nekik ebben a dologban, és próbát tett velük tíz napig.||
21819||.Dán.1.15||Tíz nap múlva arcuk szebbnek és testük tápláltabbnak látszott a többi ifjúénál, akik a király ételéből ettek.||
21820||.Dán.1.16||Ezért a felügyelő elvette a nekik rendelt ételt és bort, és zöldségféléket adott nekik.||
21821||.Dán.1.17||Isten pedig a négy ifjúnak ismeretet és értelmet adott mindenféle íráshoz és bölcsességhez. Dániel pedig értett mindenféle látomáshoz és az álmokhoz is.||21810;21811
21822||.Dán.1.18||Miután pedig elérkezett az idő, amikorra meghagyta a király, hogy eléje vigyék őket, bevitte őket a főudvarmester Nebukadneccar elé.||21809
21823||.Dán.1.19||A király beszélgetett velük, és az összes közül senki sem volt olyan, mint Dániel, Hananjá, Mísáél és Azarjá, így ők a király szolgálatába álltak.||
21824||.Dán.1.20||Minden bölcsességet és értelmet kívánó dologban, amely felől a király érdeklődött tőlük, tízszer okosabbnak találta őket mindazoknál az írástudóknál és varázslóknál, akik egész országában voltak.||
21825||.Dán.1.21||Dániel ott is maradt Círusz király első esztendejéig.||21942;21971;21972;12019;-12023
21826||.Dán.2.1|Dániel megfejti Nebukadneccar álmát|Uralkodásának második esztendejében álmokat látott Nebukadneccar, és nyugtalan lett a lelke, és nem tudott tovább aludni.||
21827||.Dán.2.2||Ekkor azt mondta a király, hogy hívjanak írástudókat, varázslókat, igézőket és káldeusokat, hogy megmagyarázzák a király álmait. El is jöttek hozzá, és a király elé álltak.||
21828||.Dán.2.3||Azt mondta nekik a király: Álmot láttam, és nyugtalan a lelkem, amíg meg nem tudom a jelentését.||
21829||.Dán.2.4||A káldeusok arám nyelven azt mondták a királynak: Király, örökké élj! Mondd el az álmot szolgáidnak, és mi megmagyarázzuk az értelmét.||
21830||.Dán.2.5||De a király így felelt a káldeusoknak: Szilárd az elhatározásom. Ha nem mondjátok meg nekem az álmot és annak jelentését, darabokra tépetlek benneteket, és házaitok szemétdombbá lesznek.||
21831||.Dán.2.6||Ha pedig az álmot és annak értelmét megmagyarázzátok, ajándékot, jutalmat és nagy méltóságot kaptok tőlem. Ezért hát mondjátok meg nekem az álmot és annak jelentését!||21873
21832||.Dán.2.7||Ők másodszor is így válaszoltak: Mondja meg a király az álmot szolgáinak, és mi megmondjuk a jelentését.||
21833||.Dán.2.8||Erre a király így felelt: Most már biztosan tudom, hogy csak időt akartok nyerni, mert látjátok, hogy megmásíthatatlan a szavam.||
21834||.Dán.2.9||Ha az álmot nem mondjátok el nekem, azt csak egyféleképpen ítélhetem meg: megegyeztetek, hogy hamis és csalárd szavakkal szóltok hozzám, hogy az idő teljen. Mondjátok el az álmot, akkor tudni fogom, hogy az értelmét is meg tudjátok magyarázni.||
21835||.Dán.2.10||A káldeusok így feleltek a királynak: Nincs ember a földön, aki a király dolgát megjelenthetné. Nincs egyetlen nagy és hatalmas király sem, aki ilyen dolgot kívánt volna írástudóitól, varázslóitól és a káldeusoktól.||
21836||.Dán.2.11||Mert az a dolog, amit a király kíván, igen nehéz, és nincs más, aki azt megjelenthetné a királynak, hanem csak az istenek, akik nem laknak együtt a halandókkal.||
21837||.Dán.2.12||Emiatt a király megharagudott, igen fölgerjedt, és meghagyta, hogy minden babilóni bölcset veszítsenek el.||
21838||.Dán.2.13||Ekkor kiadták a parancsot, hogy öljék meg a bölcseket, és keresték Dánielt és társait is, hogy őket is megöljék.||
21839||.Dán.2.14||Dániel pedig bölcsen és értelmesen felelt Arjóknak, a királyi testőrség parancsnokának, aki már elindult, hogy megölje a babilóni bölcseket.||
21840||.Dán.2.15||Azt kérdezte Arjóktól, a király főemberétől: Miért adott ki a király ilyen kegyetlen parancsot? Akkor Arjók elmondta a dolgot Dánielnek.||
21841||.Dán.2.16||Dániel pedig bement a királyhoz, és arra kérte, adjon neki időt, hogy megjelentse az álom értelmét a királynak.||
21842||.Dán.2.17||Ekkor Dániel hazament, és elmondta ezt a társainak, Hananjának, Mísáélnak és Azarjának,||
21843||.Dán.2.18||hogy kérjenek irgalmasságot az egek Istenétől, hogy e titok miatt ne vesszenek el Dániel és társai és a többi babilóni bölcs.||30338;30339
21844||.Dán.2.19||Akkor Dániel előtt föltárult a titok éjjeli látomásban, Dániel pedig áldotta az egek Istenét.||
21845||.Dán.2.20||Így szólt Dániel: Áldott legyen Isten neve örökkön-örökké, mert övé a bölcsesség és az erő!||21832;21836
21846||.Dán.2.21||Ő változtatja meg az időket és az alkalmakat. Letaszítja és fölemeli a királyokat. Bölcsességet ad a bölcseknek és tudományt az értelmeseknek.||21921;13148;15132
21847||.Dán.2.22||Ő tárja föl a mély és elrejtett dolgokat, tudja, mi van a sötétségben, és világosság lakik vele!||13831
21848||.Dán.2.23||Hálát adok neked, atyáim Istene, és dicsérlek, hogy bölcsességet és erőt adtál nekem, és most tudtul adtad nekem, amit kértünk tőled, mert tudtul adtad nekünk a király dolgát!||
21849||.Dán.2.24||Dániel ezután bement Arjókhoz, akit megbízott a király, hogy elveszítse a babilóni bölcseket. Elment hozzá, és azt mondta neki: Ne veszítsd el a babilóni bölcseket! Vigyél a király elé, és megmondom a királynak az álom jelentését.||
21850||.Dán.2.25||Akkor Arjók sietve bevitte Dánielt a király elé, és azt mondta: Találtam egy férfit a júdai foglyok között, aki az álom jelentését elmondja a királynak.||
21851||.Dán.2.26||Így szólt a király Dánielhez, akit Baltazárnak neveztek: Csakugyan képes vagy arra, hogy elmondd nekem az álmot, amelyet láttam, és annak jelentését?||21811
21852||.Dán.2.27||Dániel így felelt a királynak: A titkot, amelyről a király tudakozódott, a bölcsek, varázslók, írástudók és jövendőmondók nem tárhatták föl a király előtt.||1211
21853||.Dán.2.28||De van Isten az égben, aki a titkokat föltárja. És ő azt tudatta Nebukadneccar királlyal, hogy mi lesz az utolsó napokban. Álmod, elmédnek látomása az ágyadban ez volt:||
21854||.Dán.2.29||Neked, ó, király, gondolataid támadtak ágyadban afelől, hogy mi lesz ezután; és aki a titkokat föltárja, megjelentette neked mindazt, ami lesz.||
21855||.Dán.2.30||Előttem pedig nem azért tárult föl ez a titok, mert minden élőnél bölcsebb vagyok, hanem azért, hogy az álom értelme a király tudomására jusson, és megértsd szíved gondolatait.||
21856||.Dán.2.31||Te, ó, király, íme, egy nagy szobrot láttál. Ez a szobor hatalmas volt és igen fényes. Előtted állt, és látványa rettenetes volt.||
21857||.Dán.2.32||Ennek a szobornak a feje színaranyból, a melle és a karjai ezüstből, a hasa és az oldala rézből,||
21858||.Dán.2.33||a lábszárai vasból, lábai pedig részint vasból, részint cserépből voltak.||
21859||.Dán.2.34||Amíg nézted, egy kő leszakadt anélkül, hogy egy kéz érintette volna, és ledöntötte azt a szobrot vas- és cseréplábairól, és darabokra zúzta.||
21860||.Dán.2.35||Akkor összezúzódott a vas, a cserép, a réz, az ezüst és az arany. Olyanok lettek, mint nyári szérűn a polyva, amelyet fölkap a szél, és a helyét sem találják többé. Az a kő pedig, amely ledöntötte a szobrot, nagy heggyé lett, és betöltötte az egész földet.||
21861||.Dán.2.36||Ez az álom, és annak jelentését is megmondjuk a királynak.||
21862||.Dán.2.37||Te, ó, király, királyok királya, akinek az egek Istene birodalmat, hatalmat, erőt és dicsőséget adott,||
21863||.Dán.2.38||és mindenütt, ahol emberek, mezei állatok és égi madarak laknak, a te kezedbe adta azokat, és úrrá tett téged mindezeken: te vagy az aranyfej.||19669;19670
21864||.Dán.2.39||Utánad egy másik birodalom támad, amely kisebb nálad. Majd egy harmadik birodalom, rézből való, amely az egész földön uralkodik.||
21865||.Dán.2.40||A negyedik birodalom pedig erős lesz, mint a vas, mert a vas széttör és összezúz mindent. Bizony, miként a vas pusztít, úgy töri össze és pusztítja el mindazokat.||
21866||.Dán.2.41||És miképpen a lábakat és az ujjakat részint cserépből, részint vasból valónak láttad, úgy az a birodalom kétfelé szakad, de lesz benne a vas erejéből, amint láttad, hogy a vas össze van keverve az agyagcseréppel.||
21867||.Dán.2.42||Lábujjai részint vasból, részint cserépből vannak, mert az a birodalom részben erős, részben pedig törékeny lesz.||
21868||.Dán.2.43||Az, hogy vasat agyagcseréppel összekeveredve láttál, azt jelenti, hogy utódaik házasodás révén keverednek, de nem egyesülnek egymással, amint a vas sem vegyül a cseréppel.||22109
21869||.Dán.2.44||Ezeknek a királyoknak az idejében támaszt az egek Istene egy birodalmat, amely nem pusztul el soha, és ez a birodalom más népre nem száll át, hanem szétzúzza, és véget vet azoknak a birodalmaknak, ő maga pedig örökké fennmarad.||22014;24961;-24993
21870||.Dán.2.45||Ezért láttad, hogy a hegyről kő szakadt le anélkül, hogy egy kéz érintette volna, és szétzúzta a vasat, rezet, cserepet, ezüstöt és az aranyat. A nagy Isten tudtul adta a királynak azt, ami majd ezután lesz. Az álom igaz, és bizonyos annak értelme.||
21871||.Dán.2.46||Akkor Nebukadneccar király arcra borult, és imádta Dánielt, és meghagyta, hogy étel- és illatáldozatot mutassanak be neki.||
21872||.Dán.2.47||Azután így szólt a király Dánielhez: Valóban a ti Istenetek az istenek Istene, és a királyok ura, és a titkok kinyilatkoztatója, mivel te megjelenthetted ezt a titkot!||
21873||.Dán.2.48||Akkor a király fölmagasztalta Dánielt, sok és nagy ajándékot adott neki, és hatalmat adott neki Babilón egész tartománya fölött, és az összes babilóni bölcs elöljárójává tette.||21831;21952;1235;-1238
21874||.Dán.2.49||Dániel pedig azt kérte a királytól, hogy Sadrakot, Mésakot és Abédnegót rendelje ki a babilóni tartomány gondviselésére, Dániel pedig a király udvarában maradt.||21811
21875||.Dán.3.1|Három férfi a tüzes kemencében|Nebukadneccar király csináltatott egy hatvan könyök magas, hat könyök széles aranyszobrot, és fölállíttatta azt Dúrá mezején, Babilón tartományában.||21888
21876||.Dán.3.2||Azután összehívatta Nebukadneccar király a kormányzókat, az elöljárókat, a helytartókat, a tanácsosokat, a kincstartókat, a bírákat, a főembereket és a tartományok összes vezetőjét, hogy jöjjenek el a szobor fölavatására, amelyet Nebukadneccar király állíttatott.||
21877||.Dán.3.3||Akkor összegyűltek a kormányzók, az elöljárók, a helytartók, a tanácsosok, a kincstartók, a bírák, a főemberek és a tartományok összes vezetője a szobor fölavatására, amelyet Nebukadneccar király állíttatott. Megálltak a szobor előtt, amelyet Nebukadneccar állíttatott.||
21878||.Dán.3.4||A hírnök pedig hangosan kihirdette: Ezt parancsoljuk nektek, ó, népek, nemzetek és nyelvek!||
21879||.Dán.3.5||Mihelyt meghalljátok a kürt, síp, citera, hárfa, lant, duda és mindenféle hangszer hangját, boruljatok le, és imádjátok az aranyszobrot, amelyet Nebukadneccar király állíttatott!||
21880||.Dán.3.6||Aki pedig nem borul le előtte, és nem imádja, bárki legyen is, tüstént bevettetik az égő, tüzes kemencébe.||
21881||.Dán.3.7||Azért mihelyt meghallották a különböző népek a kürt, síp, citera, hárfa, lant és mindenféle hangszer hangját, leborultak a különböző népek, nemzetek és nyelvek mind, és imádták az aranyszobrot, amelyet Nebukadneccar király állíttatott.||
21882||.Dán.3.8||Előállt azonban ekkor néhány káldeus férfi, és vádat emeltek a zsidók ellen.||
21883||.Dán.3.9||Így szóltak Nebukadneccar királyhoz: Király, örökké élj!||
21884||.Dán.3.10||Te, ó, király, parancsot adtál ki, hogy minden ember, mihelyt meghallja a kürt, síp, citera, hárfa, lant, duda és mindenféle hangszer hangját, boruljon le, és imádja az aranyszobrot.||
21885||.Dán.3.11||Aki pedig nem borul le, és nem imádja azt, azt vessék be az égő, tüzes kemencébe.||
21886||.Dán.3.12||Vannak itt zsidó férfiak, akiket a babilóni tartomány gondviselésére rendeltél: Sadrak, Mésak és Abédnegó. Ezek a férfiak semmibe veszik a te parancsodat, ó, király, isteneidet nem tisztelik, és nem imádják az aranyszobrot, amelyet fölállíttattál.||21873;21874
21887||.Dán.3.13||Ekkor Nebukadneccar nagy haragra gerjedve meghagyta, hogy hozzák eléje Sadrakot, Mésakot és Abédnegót. Erre a király elé hozták e férfiakat.||
21888||.Dán.3.14||Ezt mondta nekik Nebukadneccar: Sadrak, Mésak és Abédnegó! Igaz-e, hogy nem tisztelitek isteneimet, és nem imádjátok az aranyszobrot, amelyet fölállíttattam?||21875
21889||.Dán.3.15||Készek vagytok-e most, mihelyt meghalljátok a kürt, síp, citera, hárfa, lant, duda és mindenféle hangszer hangját, hogy leboruljatok, és imádjátok a szobrot, amelyet készítettem? Mert ha nem imádjátok, tüstént bevetnek benneteket az égő, tüzes kemencébe. És kicsoda az az Isten, aki ki tudna szabadítani titeket a kezemből?||21900;21902
21890||.Dán.3.16||Sadrak, Mésak és Abédnegó erre így felelt a királynak: Ó, Nebukadneccar! Nem szükséges, hogy erre feleljünk neked.||
21891||.Dán.3.17||Íme, a mi Istenünk, akit szolgálunk, ki tud minket szabadítani az égő, tüzes kemencéből és a te kezedből is, ó, király, ki tud szabadítani minket.||
21892||.Dán.3.18||De ha nem tenné is, legyen tudtodra, ó, király, hogy mi a te isteneidet nem tiszteljük, és az aranyszobrot, amelyet fölállíttattál, nem imádjuk.||21805;27110;27157
21893||.Dán.3.19||Ekkor Nebukadneccar eltelt haraggal, és arcának színe elváltozott Sadrak, Mésak és Abédnegó miatt. Elrendelte, hogy hétszerte jobban fűtsék be a kemencét, amint azt szokták.||
21894||.Dán.3.20||Azután meghagyta serege legerősebb embereinek, hogy kötözzék meg Sadrakot, Mésakot és Abédnegót, és vessék az égő, tüzes kemencébe.||
21895||.Dán.3.21||Erre meg is kötözték ezeket a férfiakat alsóruhástul, köntösöstül, süvegestül, teljes ruházatukban, és az égő, tüzes kemencébe vetették őket.||
21896||.Dán.3.22||Mivel azonban a király parancsa szigorú volt, és a kemence rendkívül izzott, a tűz lángja megölte azokat a férfiakat, akik Sadrakot, Mésakot és Abédnegót odavitték.||
21897||.Dán.3.23||Az a három férfi pedig, Sadrak, Mésak és Abédnegó, megkötözve az égő, tüzes kemencébe esett.||
21898||.Dán.3.24||Akkor Nebukadneccar király megijedt, sietve fölkelt, és azt kérdezte tanácsosaitól: Nem három férfit vetettünk a tűzbe megkötözve? Ők így feleltek a királynak: Valóban, ó, király!||
21899||.Dán.3.25||Ő pedig így szólt: Íme, én négy férfit látok szabadon járkálni a tűzben, és semmi sérülés nincs rajtuk, és a negyediknek az ábrázata olyan, mint egy isten fiáé.||
21900||.Dán.3.26||Nebukadneccar ekkor az égő, tüzes kemence ajtajához ment, és így szólt: Sadrak, Mésak és Abédnegó, a felséges Isten szolgái! Gyertek ki, jöjjetek ide! Erre Sadrak, Mésak és Abédnegó azonnal kijött a tűzből.||
21901||.Dán.3.27||Odagyűltek a kormányzók, az elöljárók, a helytartók és a király tanácsosai, és látták, hogy a tűznek semmi hatalma nem volt e férfiak testén. Egy hajszáluk sem égett meg, ruháikat sem érte kár, és a tűz szaga sem járta át őket.||
21902||.Dán.3.28||Ekkor így szólt Nebukadneccar: Áldott legyen Sadrak, Mésak és Abédnegó Istene, aki elküldte angyalát, és kiszabadította szolgáit, akik őbenne bíztak! Még a király parancsát is megszegték, és veszedelemre adták testüket, mert nem tiszteltek és nem imádtak más istent az ő Istenükön kívül.||21899
21903||.Dán.3.29||Megparancsolom azért, hogy minden nép, nemzet és nyelv, amely káromlást mond Sadrak, Mésak és Abédnegó Istene ellen, darabokra tépessék, és házát tegyék szemétdombbá. Mert nincs más Isten, aki így meg tud szabadítani.||
21904||.Dán.3.30||Akkor a király nagy tisztességre emelte Sadrakot, Mésakot és Abédnegót Babilón tartományában.||21874
21905||.Dán.3.31||Nebukadneccar király üzenete minden népnek, nemzetnek és nyelvnek, akik az egész földön laknak: Békességetek bőséges legyen!||
21906||.Dán.3.32||Illő dolognak tartom közzétenni azokat a jeleket és csodákat, amelyeket a felséges Isten cselekedett velem.||21896;21901;21856;-21870
21907||.Dán.3.33||Mily nagyok az ő jelei, és mily hatalmasak az ő csodái! Országa örökkévaló ország, és uralma nemzedékről nemzedékre megmarad.||21846;15491;15492
21908||.Dán.4.1|Nebukadneccar álma a kivágott fáról|Én, Nebukadneccar, békében éltem házamban és jólétben a palotámban.||
21909||.Dán.4.2||De egy álmot láttam, és az megrettentett engem; ágyamban támadt gondolataim és elmém látomásai megháborítottak engem.||21914;-21920;21826;21827
21910||.Dán.4.3||Ezért parancsot adtam, hogy hozzák elém Babilón összes bölcsét, hogy az álom jelentését mondják meg nekem.||1203
21911||.Dán.4.4||Akkor eljöttek az írástudók, a varázslók, a káldeusok és a jövendőmondók, és én elmondtam nekik az álmot, de a jelentését nem tudták megmondani nekem.||
21912||.Dán.4.5||Végül bejött elém Dániel, akinek Baltazár a neve, mint az én istenem neve, akiben a szent istenek lelke van, és elmondtam neki az álmot.||21811
21913||.Dán.4.6||Baltazár, te, az írástudók feje! Tudom, hogy a szent istenek lelke van benned, és semmi titok nem marad rejtve előtted! Mondd el álmombeli látomásaimat, amelyeket láttam, és azok jelentését!||21873
21914||.Dán.4.7||Elmém látomásai az én ágyamban ezek voltak: Láttam, hogy íme, egy fa áll a föld közepén, amely rendkívül magas.||
21915||.Dán.4.8||Nagy volt a fa és erős, magassága az égig ért, és az egész föld széléig látható volt.||
21916||.Dán.4.9||Levelei szépek voltak, gyümölcse sok, és mindenki számára volt rajta táplálék. Alatta árnyékot talált a mező vadja, ágain égi madarak lakoztak, és róla evett minden élőlény.||
21917||.Dán.4.10||Majd láttam az ágyamban, elmém látomásaiban, hogy íme, egy Őr, egy Szent szállt alá az égből.||
21918||.Dán.4.11||Hangosan kiáltott, és így szólt: Vágjátok ki a fát, és vagdaljátok le az ágait, rázzátok le leveleit, és hányjátok szét gyümölcseit! Meneküljenek el alóla a vadak és ágairól a madarak.||
21919||.Dán.4.12||De gyökereinek törzsökét hagyjátok meg a földben, vas- és rézbilincsbe verve a mező füvén. Égi harmat öntözze, és az állatokkal együtt a föld füve legyen az osztályrésze.||21924;21926;21929
21920||.Dán.4.13||Emberi értelme változzék el, állati értelmet kapjon, és hét idő múljék el fölötte.||
21921||.Dán.4.14||Az Őrök határozata ez a rendelet, és a Szentek parancsa ez a végzés, hogy megtudják az élők, hogy a Felséges uralkodik az emberek birodalmán, és annak adja azt, akinek akarja, és a legalacsonyabb embert is fölemelheti.||21846
21922||.Dán.4.15||Ezt az álmot láttam én, Nebukadneccar király, és te, Baltazár, mondd meg a jelentését, mivel birodalmam egyetlen bölcse sem tudta nekem megmondani az álom jelentését. De te tudod, mert a szent istenek lelke van benned.||21853;-21872
21923||.Dán.4.16||Ekkor Dániel, akinek Baltazár a neve, közel egy óráig rémüldözött, és gondolatai megháborították őt. Ekkor így szólt a király: Baltazár, az álom és annak jelentése ne háborítson meg téged! Baltazár így felelt: Uram, szóljon az álom a gyűlölőidről, annak értelme pedig az ellenségeidről!||
21924||.Dán.4.17||A fa, amelyet láttál, amely nagy és erős volt, és amelynek magassága az égig ért, és ellátszott egészen a föld széléig;||
21925||.Dán.4.18||levelei szépek voltak, gyümölcse sok volt, és táplálék volt rajta mindenkinek; alatta tartózkodott a mező vadja, és ágain laktak az égi madarak.||
21926||.Dán.4.19||Te vagy az, ó, király, aki naggyá és erőssé lettél, akinek nagysága megnövekedett, és fölér az égig, és hatalmad elér a föld végéig.||21862;21863
21927||.Dán.4.20||Hogy pedig a király az Őrt és a Szentet látta leszállni az égből, aki azt mondta: „Vágjátok ki a fát, és pusztítsátok el, de gyökereinek törzsökét hagyjátok a földben vas- és rézbilincsekbe verve a mező füvén, és égi harmat öntözze, és a mezei állatok között legyen osztályrésze, amíg csak a hét idő el nem múlik fölötte",||
21928||.Dán.4.21||annak ez az értelme, ó, király, és a Felséges végzése ez, amely bekövetkezik uramra, a királyra:||
21929||.Dán.4.22||kivetnek téged az emberek közül, és a mezei állatokkal fogsz lakni, és füvet adnak enni neked, mint az ökröknek, és égi harmat öntöz téged, és hét idő múlik el fölötted, míg meg nem érted, hogy a Felséges uralkodik az emberek birodalmán, és annak adja azt, akinek akarja.||21962;21846
21930||.Dán.4.23||Annak pedig, hogy azt mondták, hogy a fa gyökereinek törzsökét hagyják meg, ez a jelentése: visszakapod birodamadat, mihelyt elismered, hogy az Ég uralkodik.||
21931||.Dán.4.24||Azért, ó, király, fogadd el tanácsomat, és szabadulj meg vétkeidtől igazság által és hamisságaidtól a szegényekhez való irgalmasság által. Így talán tartós lesz a békességed.||
21932||.Dán.4.25||Mindez beteljesedett Nebukadneccar királyon.||21929;21930
21933||.Dán.4.26||Tizenkét hónap múlva, amikor a babilóni királyi palota tetején sétált,||
21934||.Dán.4.27||így szólt a király: Nemde ez az a nagy Babilón, amelyet én építettem ki királyi székhelyül hatalmam ereje által, fenségem dicsőítésére?||21226;-21229;27428;27429
21935||.Dán.4.28||Még a szó a király szájában volt, amikor szózat szállt le az égből: „Neked szól ez, ó, Nebukadneccar király: a birodalom elvétetett tőled!||
21936||.Dán.4.29||Kivetnek téged az emberek közül, és a mezei állatok közt fogsz lakni, és füvet adnak enni neked, mint az ökröknek, és hét idő múlik el fölötted, amíg föl nem ismered, hogy a Felséges uralkodik az emberek birodalmán, és annak adja azt, akinek akarja.”||
21937||.Dán.4.30||Azon nyomban betelt a beszéd Nebukad neccaron: kivetették az emberek közül, és füvet evett, mint az ökrök, és égi harmat öntözte testét, míg végül a szőre úgy megnőtt, mint a sas tolla, és a körmei úgy megnyúltak, mint a madarak karmai.||
21938||.Dán.4.31||Amikor eltelt ez az idő, én, Nebukadnec car, az égre emeltem szememet, és értelmem visszatért. Áldottam a Felségest, dicsértem és dicsőítettem az örökké Élőt, akinek hatalma örökkévaló hatalom, és országa megmarad nemzedékről nemzedékre.||21907
21939||.Dán.4.32||A föld összes lakója olyan, mint a semmi; akarata szerint cselekszik az ég seregével és a föld lakóival. Nincs, aki lefoghatná kezét, és azt mondhatná neki: Mit cselekedtél?||18503;-18505;13065;18638
21940||.Dán.4.33||Abban az időben visszatért az értelmem, és királyságom dicsőségére az én tisztességem és méltóságom is visszatért hozzám. Tanácsosaim és főembereim fölkerestek, visszahelyeztek királyságomba, és még nagyobb hatalmat nyertem.||
21941||.Dán.4.34||Most azért én, Nebukadneccar, dicsérem, magasztalom és dicsőítem az ég Királyát, mert minden cselekedete igaz, útjai igazságosak, és meg tudja alázni azokat, akik kevélységben járnak.||5762;21934;17985
21942||.Dán.5.1|Bélsaccar lakomája|Bélsaccar király nagy lakomát rendezett ezer főemberének, és az ezer vendég előtt itta a bort.||
21943||.Dán.5.2||Miközben bort ittak, megparancsolta Bélsaccar, hogy hozzák elő az arany- és ezüstedényeket, amelyeket apja, Nebukadneccar vitt el a jeruzsálemi templomból, hogy azokból igyék a király és a főemberei, feleségei és másodfeleségei.||21806;10237;-10240
21944||.Dán.5.3||Akkor előhozták az aranyedényeket, amelyeket elvittek Isten házából, amely Jeruzsálemben van. Azokból ivott a király és a főemberei, feleségei és másodfeleségei.||
21945||.Dán.5.4||Bort ittak, és dicsőítették az arany-, ezüst-, réz-, vas-, fa- és kőisteneket.||
21946||.Dán.5.5||Egyszer csak emberi kéz ujjai tűntek föl, és írni kezdtek a mécsestartóval szemben a király palotájának vakolatára, a király pedig nézte a kézfejet, amint írt.||20674
21947||.Dán.5.6||Ekkor a király ábrázata elváltozott, gondolatai megháborították, derekának inai elernyedtek, és térdei egymáshoz verődtek.||
21948||.Dán.5.7||Hangosan kiáltozott a király, hogy hozzák elő a varázslókat, a káldeusokat és a jövendőmondókat. Majd így szólt a király a babilóni bölcsekhez: Akárki legyen az az ember, aki elolvassa ezt az írást, és meg tudja nekem magyarázni az értelmét, azt bíborba öltöztetem, aranylánc lesz a nyakában, és mint harmadik uralkodik az országban.||21908;-21910
21949||.Dán.5.8||Erre a király bölcsei mind odajöttek, de nem tudták elolvasni az írást, és a jelentését sem tudták megmondani a királynak.||
21950||.Dán.5.9||Akkor Bélsaccar király méginkább megrettent, arca elsápadt, és főemberei is megzavarodtak.||
21951||.Dán.5.10||A király és főembereinek beszédei miatt a királyné bement a lakoma termébe. Ezt mondta a királyné: Király, örökké élj! Ne háborítsanak meg a gondolataid, és arcod se sápadjon el!||
21952||.Dán.5.11||Van egy férfi az országodban, akiben a szent istenek lelke van, és atyád idejében értelem, tudomány és az istenek bölcsességéhez hasonló bölcsesség volt benne, akit Nebukadneccar király, a te atyád az írástudók, varázslók, káldeusok és jövendőmondók fejévé tett - igen, atyád, a király! -,||21873;21971;21972;19670
21953||.Dán.5.12||mivel Dánielben, akit a király Baltazárnak nevezett, rendkívüli lélek, ismeret és tudomány, álmok magyarázatának, titkok megjelentésének és rejtélyek megfejtésének a képessége volt. Most azért hívasd elő Dánielt, és ő megmondja ennek értelmét.||
21954||.Dán.5.13||Erre Dánielt a király elé vitték. A király pedig azt mondta Dánielnek: Te vagy-e az a Dániel, aki a júdai foglyok közül való, akit atyám, a király hozott ide Júdából?||21951;21952
21955||.Dán.5.14||Azt hallottam felőled, hogy az isteneknek lelke van benned, és értelem, tudomány és rendkívüli bölcsesség található benned.||21952
21956||.Dán.5.15||Az imént hozattam magam elé a bölcseket és a varázslókat, hogy olvassák el ezt az írást, és közöljék velem az értelmét, de nem tudták a jelentését megfejteni.||
21957||.Dán.5.16||Felőled viszont azt hallottam, hogy te képes vagy arra, hogy megmagyarázd az értelmét, és megfejtsd a rejtélyt. Most azért, ha el tudod olvasni ezt az írást, és megmondod annak jelentését, bíborba öltöztetnek, aranylánc lesz a nyakadban, és harmadikként uralkodhatsz az országban.||
21958||.Dán.5.17||Erre Dániel így felelt a királynak: Ajándékaid maradjanak a tieid, és jutalmadat másnak adjad! Mindazáltal az írást elolvasom a királynak, és a jelentését megmondom neki.||
21959||.Dán.5.18||Ó, király! A felséges Isten birodalmat és méltóságot, dicsőséget és tisztességet adott Nebukadneccarnak, a te atyádnak.||21862;21863
21960||.Dán.5.19||A méltóság miatt, amelyet neki adott, félt és rettegett tőle minden nép, nemzet és nyelv. Mert akit akart, megölt, és akit akart, életben hagyott, akit akart, fölmagasztalt, és akit akart, megalázott.||
21961||.Dán.5.20||De amikor szíve fölfuvalkodott, és lelke gőgösen megkeményedett, eltávolították őt királyi trónjáról, és dicsőségét elvették tőle.||21929;21930
21962||.Dán.5.21||Az emberek közül is kivetették, és értelme olyan lett, mint az állatoké. A vadszamarak között lakott, füvet adtak neki enni, mint az ökörnek, és testét az égi harmat öntözte, amíg el nem ismerte, hogy a felséges Isten uralkodik az emberek birodalmán, és azt rendeli föléje, akit akar.||
21963||.Dán.5.22||És te, Bélsaccar, az ő fia, nem aláztad meg a szívedet, noha mindezt tudtad.||
21964||.Dán.5.23||Sőt fölemelkedtél az egek Ura ellen, és házának edényeit eléd hozták, és te és a te főembereid, feleségeid és másodfeleségeid bort ittak belőlük. Az ezüst-, arany-, réz-, vas-, fa- és kőisteneket dicsérted, akik nem látnak, se nem hallanak, se nem értenek. Az Istent pedig, akinek a kezében van a lelked, és előtte van minden utad, nem dicsőítetted.||20264;20265;13140
21965||.Dán.5.24||Ezért küldte ő ezt a kezet, és íratta föl ezt az írást.||
21966||.Dán.5.25||Ez az az írás, amely föl van írva: Mené, mené, tekél, ú-parszin!||
21967||.Dán.5.26||Ez pedig a szavak értelme: mené, azaz számba vette Isten a te országlásodat, és véget vet annak;||21944;20292;19670
21968||.Dán.5.27||tekél, azaz megmérettél a mérlegen, és híjával találtattál;||
21969||.Dán.5.28||perész, azaz felosztatott a te országod, és a médeknek és perzsáknak adatott.||21972
21970||.Dán.5.29||Akkor parancsot adott Bélsaccar, és bíborba öltöztették Dánielt, aranyláncot tettek a nyakába, és kihirdették felőle, hogy harmadikként uralkodik az országban.||21873;21974
21971||.Dán.5.30||Ugyanazon az éjszakán megölték Bélsaccart, a káldeusok királyát.||18108;-18112;17991;-17996;19613;19624;19670
21972||.Dán.5.31||A méd Dárius pedig elfoglalta az országot hatvankét esztendős korában.||
21973||.Dán.6.1|Dániel az oroszlánok vermében|Dárius úgy látta jónak, hogy a birodalom fölé százhúsz kormányzót rendeljen az egész birodalom területén.||
21974||.Dán.6.2||Föléjük pedig három főkormányzót rendelt – akik közül az egyik Dániel volt –, hogy nekik adjanak számot a kormányzók, és a királynak semmiből semmi kára ne származzon.||21873;21970
21975||.Dán.6.3||Ez a Dániel pedig fölülmúlta a főkormányzókat és a kormányzókat, mivel rendkívüli lélek volt benne. Ezért a király az egész birodalom élére akarta állítani őt.||
21976||.Dán.6.4||Akkor a főkormányzók és a kormányzók ürügyet igyekeztek találni Dániel ellen a birodalom ügyeiben, amellyel vádolhatják. De semmi okot vagy hibát nem tudtak találni, mert hűséges volt, és semmi fogyatkozást vagy vétket sem lehetett találni benne.||
21977||.Dán.6.5||Akkor azt mondták azok a férfiak: Nem találunk semmi ürügyet Dániel ellen, hacsak Istenének törvényében nem találunk ellene valamit!||
21978||.Dán.6.6||Akkor ezek a főkormányzók és kormányzók berohantak a királyhoz, és így szóltak: Dárius király, örökké élj!||
21979||.Dán.6.7||Tanácsot tartott a birodalom összes főkormányzója – az elöljárók, a kormányzók, a tanácsosok és a helytartók –, hogy hozzon végzést a király, és rendelje el szigorú határozatban, hogy ha valaki harminc napon belül valamely istenhez vagy emberhez könyörög rajtad kívül, ó, király, azt vessék az oroszlánok vermébe.||
21980||.Dán.6.8||Most azért, ó, király, erősítsd meg a tilalmat, és add írásba, hogy ne lehessen megváltoztatni a médek és perzsák vissza nem vonható törvénye szerint.||12723;12827
21981||.Dán.6.9||Ezért Dárius király írásbeli rendeletet adott ki.||
21982||.Dán.6.10||Amikor pedig Dániel megtudta, hogy elkészült az írás, bement a házába. Felső szobájának ablakai pedig nyitva voltak Jeruzsálem felé, és ő napjában háromszor térdre borult, könyörgött, és dicsérte Istenét ugyanúgy, ahogy azelőtt is tette.||9030;9034;14787
21983||.Dán.6.11||Akkor azok a férfiak berohantak, és ott találták Dánielt, amint könyörgött és esedezett Istene előtt.||
21984||.Dán.6.12||Bementek azért a királyhoz, és azt mondták neki a királyi rendeletre utalva: Nem adtad-e írásba azt a tilalmat, hogy ha valaki harminc napon belül könyörög valamely istenhez vagy emberhez rajtad kívül, ó, király, azt vessék az oroszlánok vermébe? A király így felelt: Áll a szó, a médek és perzsák vissza nem vonható törvénye szerint.||
21985||.Dán.6.13||Erre így feleltek a királynak: Dániel, aki a júdabeli foglyok közül való, semmibe vesz téged, ó, király, és a tilalmat, amelyet írásba adtál, és napjában háromszor elmondja könyörgését.||21974;21812;-21820
21986||.Dán.6.14||Amikor a király ezt hallotta, igen elszomorodott miatta, és szíve szerint azon volt, hogy megmentse Dánielt, és napnyugtáig azon fáradozott, hogy megmentse.||
21987||.Dán.6.15||Erre azok a férfiak berohantak a királyhoz, és azt mondták neki: Tudd meg, ó, király, hogy az a médek és perzsák törvénye, hogy semmiféle tilalmat vagy végzést nem lehet megváltoztatni, amelyet a király elrendelt.||21980
21988||.Dán.6.16||Ekkor a király parancsára előhozták Dánielt és az oroszlánok vermébe vetették. A király pedig azt mondta Dánielnek: A te Istened, akit mindenkor tisztelsz, ő szabadítson meg téged!||
21989||.Dán.6.17||Aztán hoztak egy követ, a verem szájára tették, a király pedig lepecsételte a gyűrűjével, valamint főembereinek gyűrűjével, hogy semmit ne változtathassanak meg Dánielre nézve.||
21990||.Dán.6.18||Azután a király a palotájába távozott. Étlen töltötte az éjszakát, még énekesnőket sem hozatott magához. Kerülte őt az álom.||
21991||.Dán.6.19||Hajnalban fölkelt a király, és még szürkületben sietve az oroszlánok verméhez ment.||
21992||.Dán.6.20||Amikor a verem közelébe ért, szomorú hangon kiáltott Dánielnek. Így szólt a király Dánielhez: Dániel, az élő Isten szolgája! A te Istened, akit mindenkor tisztelsz, meg tudott-e szabadítani az oroszlánoktól?||
21993||.Dán.6.21||Akkor Dániel így szólt a királyhoz: Király, örökké élj!||
21994||.Dán.6.22||Az én Istenem elküldte angyalát, és bezárta az oroszlánok száját. Azok nem árthattak nekem, mert ártatlannak talált engem, és ellened sem követtem el, ó, király, semmi vétket.||21897;21899;21902
21995||.Dán.6.23||Akkor a király igen örvendett, és kihozatta Dánielt a veremből. Amikor kihúzták Dánielt a veremből, semmi sérülést nem találtak rajta, mert hitt az ő Istenében.||21986;12976
21996||.Dán.6.24||Ekkor a király parancsára előhozták azokat a férfiakat, akik vádat emeltek Dániel ellen, és az oroszlánok vermébe vetették őket, fiaikat és feleségeiket is. Még a verem aljáig sem jutottak, amikor rájuk rontottak az oroszlánok, és összetörték minden csontjukat.||21976
21997||.Dán.6.25||Akkor Dárius király azt írta minden népnek, nemzetnek és nyelvnek, amelyek az egész földön laktak: Békességetek bőséges legyen!||
21998||.Dán.6.26||Megparancsolom, hogy birodalmam minden országában féljék és rettegjék Dániel Istenét! Mert ő az élő Isten, aki mindörökké megmarad. Királysága nem pusztul el, és hatalma mindvégig megáll.||21903;21905;-21907
21999||.Dán.6.27||Ő az, aki megment és megszabadít, jeleket és csodákat cselekszik mennyen és földön; ő az, aki megszabadította Dánielt az oroszlánok hatalmából.||
22000||.Dán.6.28||Ennek a Dánielnek pedig jó dolga lett Dárius országlása és a perzsa Círus országlása idején.||12019
22001||.Dán.7.1|Látomás a világbirodalmakról|Bélsaccarnak, Babilón királyának első esztendejében álmot látott ágyában Dániel, elméjének látomásait. Az álmot följegyezte, és a lényegét elmondta.||21942;21971
22002||.Dán.7.2||Ezt mondta Dániel: Láttam látomásomban éjszaka, hogy íme, az ég négy szele rátör a nagy tengerre.||
22003||.Dán.7.3||Négy nagy állat jött föl a tengerből, mindegyik különbözött a másiktól.||
22004||.Dán.7.4||Az első olyan volt, mint az oroszlán, és sasszárnyai voltak. Láttam, hogy szárnyait kitépték, fölemelték a földről, két lábra állították, mint egy embert, és emberi értelmet adtak neki.||
22005||.Dán.7.5||Azután íme, egy másik állat jelent meg, a második egy medvéhez hasonlított. Félig fölemelkedett, és három oldalborda volt a szájában, a fogai között. Így szóltak neki: Kelj föl, és egyél sok húst!||
22006||.Dán.7.6||Ezután láttam, hogy íme, egy másik állat jött, olyan, mint a párduc, és négy madárszárny volt a hátán. Négy feje volt az állatnak, és hatalmat adtak neki.||
22007||.Dán.7.7||Ezek után éjszakai látomásban, íme, egy negyedik állatot láttam: rettenetes, iszonyú és rendkívül erős volt, nagy vasfogai voltak, falt és zúzott, és a maradékot összetaposta a lábával. Különbözött mindazoktól az állatoktól, amelyek előtte voltak, és tíz szarva volt.||
22008||.Dán.7.8||Mialatt a szarvakat szemléltem, íme, egy másik kicsiny szarv növekedett ki közöttük, és hármat az előbbi szarvak közül kiszakítottak előtte, és íme, emberi szemekhez hasonló szemek voltak ezen a szarvon, és nagyokat szóló száj.||22011
22009||.Dán.7.9||Ahogy néztem, trónokat helyeztek el, és az öregkorú leült. Ruhája hófehér volt, és a fején a haja olyan volt, mint a tiszta gyapjú. Trónja tüzes láng volt, s annak kerekei olyanok voltak, mint az égő tűz.||
22010||.Dán.7.10||Tűzfolyam folyt és jött ki a színe elől. Ezerszer ezren szolgáltak neki, és tízezerszer tízezren álltak előtte. Összeült a törvénykezés, és könyveket nyitottak ki.||30858;31119
22011||.Dán.7.11||Akkor figyelni kezdtem a nagyhangú beszédek miatt, amelyeket a szarv szólt. Láttam, ahogy megölték azt az állatot, teste elpusztult, és a tűzbe vetették, hogy elégjen.||22008
22012||.Dán.7.12||A többi állattól is elvették a hatalmat, de egy ideig még életben hagyták őket.||22025;22155
22013||.Dán.7.13||Láttam az éjszakai látomásban, hogy íme, az ég felhőin jött valaki, olyan, mint egy emberfia. Az öregkorúhoz ment, és eléje vitték őt.||
22014||.Dán.7.14||És hatalom, dicsőség és uralom adatott neki, hogy minden nép, nemzet és nyelv őt tisztelje. Hatalma örökkévaló hatalom, amely nem szűnik meg, és királysága sem pusztul el.||21869
22015||.Dán.7.15|A látomás magyarázata|Én, Dániel megrendültem lelkemben ezek miatt, és elmém látomásai megháborítottak engem.||21828;21909;21947
22016||.Dán.7.16||Odamentem az ott állók közül egyhez, és fölvilágosítást kértem tőle mindezek felől. Ő válaszolt nekem, és a dolog értelmét tudomásomra hozta:||
22017||.Dán.7.17||Ez a négy nagy állat négy királyt jelent, akik hatalomra jutnak e földön.||
22018||.Dán.7.18||De a Magasságos szentjei veszik majd át az országot, és örökre az övék lesz a királyság örökkön-örökké.||
22019||.Dán.7.19||Akkor felvilágosítást kértem a negyedik állat felől, amely különbözött az összes többitől, és rendkívül rettenetes volt. Vasfogai és rézkarmai voltak, falt és zúzott, és a maradékot összetaposta a lábával.||
22020||.Dán.7.20||És a tíz szarv felől is, amely a fején volt, majd egy újabb is kinőtt, három pedig kiesett előtte. Ennek a szarvnak szemei voltak, és nagyokat szóló szája, termete is nagyobb volt a társaiénál.||22008
22021||.Dán.7.21||Láttam, hogy ez a szarv harcolt a szentek ellen, és legyőzte őket,||
22022||.Dán.7.22||míg el nem jött az öregkorú, hogy igazságot szolgáltasson a Magasságos szentjeinek, és el nem jött az idő, hogy a szentek elnyerjék az országot.||22009;22018
22023||.Dán.7.23||Így szólt: A negyedik állat egy negyedik ország lesz e földön, amely különb lesz minden országnál, bekebelezi az egész földet, eltapossa és összezúzza azt.||
22024||.Dán.7.24||A tíz szarv pedig azt jelenti: Ebből az országból tíz király támad, majd egy újabb támad utánuk. Az különb lesz az előbbieknél, és három királyt fog megalázni.||
22025||.Dán.7.25||Sokat beszél majd a Felséges ellen, és a Magasságos szentjeit pusztítja. Úgy véli, hogy meg tudja változtatni az időket és a törvényt. Az ő kezébe adatnak ideig, időkig és egy fél időre.||22018;22022;22139;22012
22026||.Dán.7.26||De azután összeül a törvénykezés, és elveszik a hatalmát, hogy megsemmisüljön, és végleg elvesszen.||
22027||.Dán.7.27||Az ég alatt lévő minden ország uralma, hatalma és nagysága pedig a Magasságos szentjei népének adatik. Királysága örökkévaló királyság lesz, és őt tiszteli, és neki engedelmeskedik minden hatalmasság.||22018;22025;21917
22028||.Dán.7.28||Itt végződik a beszéd. Engem, Dánielt pedig gondolataim igen megháborítottak, és arcom is elsápadt. De ezt a beszédet megőriztem szívemben.||
22029||.Dán.8.1|Látomás egy kos és egy bak küzdelméről|Bélsaccar király uralkodásának harmadik esztendejében látomás jelent meg nekem, Dánielnek, azt követően, amely először jelent meg nekem.||21942;22001
22030||.Dán.8.2||Azt láttam a látomásban, hogy Súsán várában vagyok, Élám tartományban, és láttam látomásban, hogy íme, az Úlaj folyam mellett vagyok.||12706;20228;-20233
22031||.Dán.8.3||Fölemeltem a szememet, és láttam, hogy íme, egy kos áll a folyam előtt, amelynek két szarva volt. A két szarv magas volt, de az egyik magasabb, mint a másik, és a magasabb később nőtt ki.||
22032||.Dán.8.4||Láttam, hogy az a kos szarvaival nyugat, észak és dél felé öklelt, és semmiféle állat nem állhatott meg előtte, és senki sem volt, aki megszabadíthatott volna a kezéből. Tetszése szerint cselekedett, és naggyá lett.||22048;22105
22033||.Dán.8.5||Amíg ezen tűnődtem, íme, egy kecskebak jött napnyugat felől az egész föld fölött, és nem is érintette a földet. Ennek a baknak tekintélyes szarva volt a szemei között.||22049
22034||.Dán.8.6||A kétszarvú koshoz ment, amelyet a folyam előtt láttam állni, és nekirontott teljes erejéből.||22031
22035||.Dán.8.7||Láttam, amint a koshoz ér, és nekidühödve ledöntötte őt, és letörte a két szarvát. A kosnak pedig nem volt ereje, hogy megálljon vele szemben. A földre döntötte, megtaposta, és nem volt senki, aki a kost megszabadíthatta volna annak kezéből.||22106
22036||.Dán.8.8||A kecskebak pedig igen naggyá lett. De amikor hatalmassá lett, letört a nagy szarv, és a helyébe négy tekintélyes szarv nőtt az ég négy szele felé.||22050;22107
22037||.Dán.8.9||Közülük az egyikből egy kis szarv nőtt ki, és nagyon megnőtt dél felé, kelet felé és a kívánatos ország felé.||22119;22144;-22148
22038||.Dán.8.10||Fölnőtt egészen az ég seregéig, és a földre vetett némelyeket abból a seregből és a csillagokból, és megtaposta őket.||
22039||.Dán.8.11||És a sereg fejedelméig növekedett, és elvette tőle a mindennapi áldozatot, és földúlta a szent helyet.||22053;22134
22040||.Dán.8.12||A sereg és a mindennapi áldozat bűnös módon a kezébe került, és a földre tiporta az igazságot, és amit tett, sikerült neki.||
22041||.Dán.8.13||Akkor hallottam, hogy egy szent megszólal. És azt mondta az egyik szent annak, aki beszélt: Meddig tart ez a látomás, amelyet a mindennapi áldozatról és a pusztító gonoszságról láttál, s a szent helyet és a sereget meddig tapossák?||
22042||.Dán.8.14||És ő azt mondta nekem: Kétezer-háromszáz estéig és reggelig, azután visszakapja a szent hely az igazságát.||
22043||.Dán.8.15|A látomás magyarázata|Amikor én, Dániel, láttam ezt a látomást, és kerestem az értelmét, íme, elém állt egy férfihoz hasonló alak.||
22044||.Dán.8.16||És emberi hangot hallottam az Úlaj felől, amely így kiáltott: Gábriel, magyarázd meg neki a látomást!||22076
22045||.Dán.8.17||Ő odajött, ahol álltam, én pedig megrettentem, ahogy jött, és arcra borultam. Azt mondta nekem: Értsd meg, embernek fia, hogy az utolsó időről szól ez a látomás!||
22046||.Dán.8.18||Amikor beszélt velem, ájultan arcra estem a földre, de ő megérintett engem és talpra állított.||22092
22047||.Dán.8.19||Azt mondta: Íme, megmondom neked, mi lesz a harag végén, mert az a kijelölt végső időre szól.||
22048||.Dán.8.20||Az a kétszarvú kos, amelyet láttál, Média és Perzsia királya.||21972
22049||.Dán.8.21||A szőrös kecskebak Görögország királya, a nagy szarv pedig, amely szemei között van, az az első király.||22033;22106;22107
22050||.Dán.8.22||Hogy az letört, és négy állt a helyére, ez azt jelenti, hogy népéből négy királyság keletkezik, de nem lesznek olyan erősek.||22107
22051||.Dán.8.23||Uralkodásuk után, amikor tetőzik a gonoszság, egy ádáz tekintetű, ravaszságokhoz értő király támad.||
22052||.Dán.8.24||Nagy ereje lesz, noha nem a saját erejéből. Rendkívül pusztító lesz, és sikeres cselekedeteiben. Elpusztítja az erőseket és a szentek népét.||22037;22039
22053||.Dán.8.25||Ravaszságával sikeres lesz kezének álnok tevékenysége; szívében fölfuvalkodik, és könnyen elveszít sokakat. De amikor a fejedelmek fejedelme ellen is fölkel, kéz nélkül törik össze.||
22054||.Dán.8.26||Az estéről és reggelről szóló látomás, amely elhangzott, igaz. Te azért pecsételd le ezt a látomást, mert távoli napokra vonatkozik.||22042;22152;-22157;30933
22055||.Dán.8.27||Akkor én, Dániel, elájultam, és napokig beteg voltam. De azután fölkeltem, és tovább intéztem a király ügyeit. Álmélkodtam ezen a látomáson, és nem tudtam megérteni.||21974
22056||.Dán.9.1|Dániel bűnvalló imádsága|A médek nemzetségéből származó Dáriusnak, Ahasvérus fiának első esztendejében, miután királlyá tették a káldeusok országán,||12705;12706
22057||.Dán.9.2||uralkodásának első esztendejében én, Dániel, megértettem a könyvekből azoknak az esztendőknek a számát, amelyről az ÚR igéje szólt Jeremiás prófétához, hogy hetven esztendőnek kell eltelnie a rommá lett Jeruzsálem fölött.||19613;19712
22058||.Dán.9.3||Arcomat az Úr Isten felé fordítottam, hogy keressem őt imádsággal, könyörgéssel, böjtöléssel, zsákban és hamuban.||
22059||.Dán.9.4||Imádkoztam az ÚRhoz, az én Istenemhez, és bűnvallást tettem e szavakkal: Ó, Uram, nagy és félelmes Isten, aki megtartja a szövetséget és az irgalmat azok iránt, akik őt szeretik és teljesítik parancsolatait!||12303;5120
22060||.Dán.9.5||Vétkeztünk, és hamisan cselekedtünk, gonoszságot műveltünk, és föllázadtunk ellened; eltértünk parancsaidtól és törvényeidtől.||9998;-10005
22061||.Dán.9.6||Nem hallgattunk szolgáidra, a prófétákra, akik a te nevedben szóltak királyainknak, fejedelmeinknek, atyáinknak és az ország egész népének.||12541;-12546;19463;20086;-20098
22062||.Dán.9.7||Tied, Uram, az igazság, mienk pedig arcunk pirulása: mienk és Júda férfiaié, Jeruzsálem lakóié és egész Izráelé, a közel és távol lévőké mindazokban az országokban, ahová kivetetted őket gonoszságuk miatt, amellyel vétkeztek ellened.||3538;3552;-3557
22063||.Dán.9.8||Mienk, ó, URam, arcunk pirulása: királyainké, fejedelmeinké és atyáinké, akik vétkeztünk ellened.||
22064||.Dán.9.9||A mi Urunké, Istenünké az irgalmasság és a bocsánat, mert pártot ütöttünk ellene.||18241;20444;22060
22065||.Dán.9.10||Nem hallgattunk az ÚRnak, a mi Istenünknek szavára, hogy törvényei szerint járjunk, amelyeket elénk adott szolgái, a próféták által.||9998;-10005
22066||.Dán.9.11||Az egész Izráel áthágta törvényedet, elhajoltak, és nem hallgattak szavadra. Azért szakadt ránk az átok és eskü, amely meg van írva Mózesnek, Isten szolgájának a törvényében, mert vétkeztünk ellene!||5626;-5674
22067||.Dán.9.12||Beteljesítette szavát, amelyet ellenünk és bíráink ellen szólt, akik fölöttünk bíráskodtak, hogy nagy veszedelmet hoz ránk. Mert nem történt olyan sehol az egész ég alatt, mint ami Jeruzsálemben történt.||19593;19594
22068||.Dán.9.13||Ránk jött mindaz a veszedelem, amely meg van írva Mózes törvényében! Mégsem esedeztünk az ÚRnak, Istenünknek színe előtt, hogy megtértünk volna álnokságainkból, és ügyeltünk volna igazságodra.||5626;-5679
22069||.Dán.9.14||Ezért gondja volt az ÚRnak arra, hogy ránk hozza a veszedelmet. Mert igaz az ÚR, a mi Istenünk minden cselekedetében, amelyet cselekszik; mert nem hallgattunk az ő szavára.||
22070||.Dán.9.15||Most azért, ó, mi Urunk, Istenünk, aki hatalmas kézzel kihoztad népedet Egyiptom földjéről, és nevet szereztél magadnak mindmáig: vétkeztünk, gonoszul cselekedtünk!||1853;1888;1889;9998;-10005
22071||.Dán.9.16||Uram, igazságod teljessége szerint forduljon el, kérlek, a te haragod és búsulásod a te városodtól, Jeruzsálemtől és szentséges hegyedtől! Mert a mi vétkeink és atyáink álnoksága miatt gyalázta Jeruzsálemet és a te népedet mindenki körülöttünk.||19613;15245
22072||.Dán.9.17||És most hallgasd meg, Istenünk, szolgád imádságát és könyörgését, és önmagadért, Urunk, ragyogtasd arcodat a szent helyre, amely elpusztult!||3848;12835
22073||.Dán.9.18||Én Istenem, fordítsd felénk füledet, és hallgass meg minket! Nyisd ki szemedet, és tekints pusztulásunkra és a városra, amely a te nevedet viseli! Mert nem a mi igazságunkban, hanem a te nagy irgalmasságodban bízva terjesztjük eléd könyörgéseinket.||16230;16231;20381
22074||.Dán.9.19||Uram, hallgass meg! Uram, bocsáss meg! Uram, figyelj ránk, és cselekedj, ne késlekedj – önmagadért, én Istenem, mert a te nevedet viseli a te városod és a te néped!||18692;18693
22075||.Dán.9.20|Kijelentés a fogság hetven évéről|Még beszéltem, imádkoztam, és vallást tettem vétkemről, és népemnek, Izráelnek bűnéről, és Istenem szent hegyéért mondott könyörgésemet az ÚR, az én Istenem elé terjesztettem,||22073;14664;14665
22076||.Dán.9.21||még mondtam az imádságot, amikor Gábriel, az a férfiú, akit az előbb a látomásban láttam, sebesen hozzám repült, megérintett engem az esti áldozat idején.||22044
22077||.Dán.9.22||Ezt adta értésemre, és így szólt hozzám: Dániel, azért jöttem el, hogy a helyes megértésre tanítsalak.||
22078||.Dán.9.23||Amikor könyörögni kezdtél, egy szózat támadt, és én eljöttem, hogy elmondjam azt neked, mert te kedves vagy Isten előtt. Gondold meg azért a szózatot, és értsd meg a látomást!||
22079||.Dán.9.24||Hetven hét van kiszabva népedre és szent városodra, hogy megszűnjön a törvényszegés, és véget érjen a bűn, eltöröltessék az álnokság, és eljöjjön az örökkévaló igazság, lepecsételjék a prófétálást és a látomást, és felkenjék a szentek szentjét.||22073
22080||.Dán.9.25||Tudd meg azért, és gondold meg: a Jeruzsálem újraépítése felől való szózat keletkezésétől a Messiás-fejedelemig hét hét és hatvankét hét van; újra megépítik az utcákat és a kerítéseket, mégpedig viszontagságos időkben.||12019;-12029;12310;-12329;12116;-12118;12133;12301
22081||.Dán.9.26||A hatvankét hét elmúltával pedig kiirtják a Messiást, és senkije sem lesz. A várost és a szent helyet pedig elpusztítja a következő fejedelem népe. Vége lesz mintegy vízözön által, és eldöntött tény, hogy pusztán áll a háború végéig.||26035;26080;26154;26158;26162;25839;-25842
22082||.Dán.9.27||És egy héten át sokakkal megerősíti a szövetséget, de a hét felénél véget vet a véresáldozatnak és az ételáldozatnak, és utálatosságok szárnyán jön pusztítva, míg rá nem szakad a pusztítóra az elvégeztetett pusztulás.||24039
22083||.Dán.10.1|Dánielhez mennyei követ jön|Círusnak, Perzsia királyának harmadik esztendejében kijelentést kapott Dániel, akit Baltazárnak is neveznek. Igaz ez a kijelentés, és nagy háborúról szól. Ő megértette a kijelentést, és így megértette a látomást.||12019;-12029;18629;18630;18633;21811
22084||.Dán.10.2||Azokban a napokban én, Dániel, gyászoltam három teljes hétig.||
22085||.Dán.10.3||Kívánatos ételt nem ettem, húst és bort sem vettem a számba, és olajjal sem kentem meg magamat, míg el nem telt az a három hét.||
22086||.Dán.10.4||Az első hónap huszonnegyedik napján a nagy folyam, a Hiddekel partján voltam.||44
22087||.Dán.10.5||Föltekintettem, és egy férfit láttam gyolcsruhába öltözve, derekán színarany övvel.||21547;30778
22088||.Dán.10.6||Teste olyan volt, mint a drágakő, arca olyan, mint a villám, és szemei olyanok, mint az égő fáklyák. Karja és lába, mint a csillogó réz, és ahogy beszélt, a hangja olyan volt, mint a sokaság zúgása.||
22089||.Dán.10.7||De csak én, Dániel láttam ezt a látomást, a férfiak, akik velem voltak, nem látták azt, mert nagy rémület szállt rájuk, és elfutottak, hogy elrejtőzzenek.||27288;27292
22090||.Dán.10.8||Egyedül hagytak engem, és akkor láttam ezt a nagy látomást. Semmi erő sem maradt bennem, arcom eltorzult, és nem tudtam erőre kapni.||22018
22091||.Dán.10.9||Hallottam beszédének hangját. És amikor hallottam a hagját, ahogy beszélt, ájultan arccal a földre borultam.||
22092||.Dán.10.10||Ekkor egy kéz érintett meg engem, és fölsegített a térdemre és a tenyeremre.||
22093||.Dán.10.11||Azt mondta nekem: Dániel, kedves férfiú! Értsd meg a beszédeket, amelyeket neked mondok, és állj föl, mert most hozzád küldettem! Amikor ezeket a szavakat mondta nekem, reszketve felálltam.||
22094||.Dán.10.12||Azt mondta nekem: Ne félj, Dániel, mert az első naptól fogva, hogy szívedet a dolgok megértésre adtad, és megaláztad magad Istened előtt, ő meghallgatta szavaidat; és én a te beszédeid miatt jöttem.||22085;22086
22095||.Dán.10.13||De Perzsia fejedelme ellenállt nekem huszonegy napig, és íme, Mihály, egyike a legelőkelőbb fejedelmeknek, segítségemre jött, és ott hagytam őt a perzsa királyoknál.||22103
22096||.Dán.10.14||Azért jöttem tehát, hogy tudtodra adjam, ami az utolsó időkben a te népedre elkövetkezik, mert a látomás azokra a napokra szól.||22079;-22082
22097||.Dán.10.15||Amikor ezeket a szavakat mondta nekem, arcom a föld felé fordítottam, és megnémultam.||
22098||.Dán.10.16||És íme, az, akinek olyan alakja volt, mint az emberfiának, megérintette az ajkamat. Ekkor kinyitottam a számat, és megszólaltam. Azt mondtam annak, aki előttem állt: Uram, a látomás miatt úgy elfogott a fájdalom, hogy semmi erő sem maradt bennem.||22097;22087;22093
22099||.Dán.10.17||De hogyan is beszélhetne Uramnak ez a szolgája az én Urammal? Hiszen azóta sincs erőm, és a lélegzetem is elállt.||
22100||.Dán.10.18||Akkor ismét megérintett engem az az emberhez hasonló lény, és megerősített engem.||
22101||.Dán.10.19||Azt mondta: Ne félj, te kedves férfiú! Békesség neked! Légy bátor és erős! És amint szólt hozzám, megerősödtem, és azt mondtam: Szólj, Uram, mert megerősítettél engem!||
22102||.Dán.10.20||Ő azt mondta: Tudod-e, miért jöttem hozzád? Most visszatérek, hogy küzdjek a perzsa fejedelem ellen. És ha végzek, Görögország fejedelme jön!||22095;22049
22103||.Dán.10.21||De megjelentem neked azt, ami föl van jegyezve az igazság könyvében. Senki sincs, aki velem tartana azok ellenében, csak Mihály, a ti fejedelmetek.||22095
22104||.Dán.11.1||A méd Dárius első esztendejében én is őmellette álltam, hogy erősítsem és támogassam.||21971;22056
22105||.Dán.11.2|Egyiptom és Szíria harca az uralomért|Most pedig kijelentem neked az igazságot: Íme, még három király támad Perzsiában, a negyedik pedig nagyon meggazdagodik, és mindenkinél gazdagabb lesz; és amikor gazdagsága által megerősödik, mindent megmozgat Görögország ellen.||
22106||.Dán.11.3||Akkor egy erős király támad, nagy hatalommal uralkodik, és tetszése szerint cselekszik.||22033;-22035;22049
22107||.Dán.11.4||De alighogy fellép, összeomlik a birodalma, és felosztják azt az ég négy szele szerint. De nem az utódaira száll, és nem lesz akkora hatalmuk, mint amellyel ő uralkodott, mert részekre szakad a birodalma, és másoknak adatik, nem nekik.||22036;22050
22108||.Dán.11.5||A déli király megerősödik, de az egyik vezére fölébe kerekedik, és ő fog uralkodni. Birodalma nagy birodalom lesz.||
22109||.Dán.11.6||Majd esztendők múltával szövetkeznek, a déli király leánya hozzámegy az északi királyhoz a kiegyezés érdekében. De karjának erejét nem tudja megtartani: nem állhat meg sem ő, sem az ő hatalma. Hanem kiszolgáltatják őt, kísérőit és azt, aki nemzette és gyámolította őt abban az időben.||21858;21859
22110||.Dán.11.7||De helyére lép az ő gyökerének hajtása közül egy, aki a hadsereg ellen vonul, majd az északi király erődje ellen megy, és beveszi, és hatalmaskodik fölötte.||
22111||.Dán.11.8||Egyiptomba hurcolja isteneiket, bálványaikat, drága arany- és ezüstedényeiket, és néhány esztendeig erősebb lesz, mint az északi király.||
22112||.Dán.11.9||Az ugyan betör a déli király országába, de vissza kell térnie a maga földjére.||
22113||.Dán.11.10||Ám fiai fölfegyverkeznek, nagy sereget gyűjtenek, amely eljön, ellenállhatatlanul beözönlik, majd továbbvonul. Később visszatérnek, és az erődítményéig jutnak el.||
22114||.Dán.11.11||A déli király erre haraggal kivonul, és megütközik az északi királlyal. Az nagy sereget állít vele szembe, de a sereg ennek a kezébe kerül.||
22115||.Dán.11.12||És miután elfogták a sereget, fölfuvalkodik a szíve, és bár sok ezret letipor, mégsem marad meg a hatalma.||
22116||.Dán.11.13||Mert az északi király újabb sereget állít ki, az előbbinél nagyobbat, és néhány esztendő múlva újból felvonul nagy sereggel, jól fölszerelve.||
22117||.Dán.11.14||Azokban az időkben sokan támadnak a déli király ellen. Néped erőszakos fiai is fölkelnek, hogy beteljesítsék a látomást, de elhullanak.||
22118||.Dán.11.15||Mert eljön az északi király, töltést emel, és beveszi a megerősített várost. Dél seregei nem állhatnak meg előtte, válogatott népének sem lesz ereje, hogy ellenálljon.||
22119||.Dán.11.16||Az, aki rátört, kénye-kedve szerint cselekszik, és senki sem lesz, aki ellene álljon. Megtelepszik a kívánatos országban, és az megsemmisül az ő kezétől.||22037;22144;22148
22120||.Dán.11.17||Azután azt tűzi ki maga elé, hogy bevonul egész országának erejével. A megegyezés szándékával hozzáadja az asszonyok leányát, hogy romlását okozza, de az nem áll mellé, és terve nem valósul meg.||
22121||.Dán.11.18||Majd arcát a szigetek felé fordítja, és sokat elfoglal közülük. De egy vezér véget vet gyalázatosságának úgy, hogy megfizet neki gyalázatosságáért.||
22122||.Dán.11.19||Azután arcát saját országának erődítményei felé fordítja, de megbotlik, elesik, és semmivé lesz.||
22123||.Dán.11.20||Az, aki a helyére lép, adószedőt küld a kívánatos országba, de rövid időn belül elpusztul, ám nem harag miatt és nem viadalban.||
22124||.Dán.11.21|IV. Antiochus szír király erőszakos uralma|Támad helyette egy utálatos, akinek nem adnak királyi méltóságot, hanem alattomban jön, és hízelkedéssel szerzi meg az országot.||
22125||.Dán.11.22||A beözönlő seregek szétszóródnak előtte, és megsemmisülnek, még a szövetséges fejedelem is.||
22126||.Dán.11.23||Mert amióta barátságba került vele, csalárdul cselekszik ellene. Rátör, és legyőzi egy kevés emberrel.||
22127||.Dán.11.24||Alattomban még az ország leggazdagabb részeibe is behatol, és olyat tesz, amit sem atyái, sem atyáinak atyái nem cselekedtek: prédát, zsákmányt és kincseket osztogat közöttük, és az erődítmények ellen is tervet kohol, de csak egy ideig.||
22128||.Dán.11.25||Azután fölindul erejében és bátorságában, és nagy sereggel a déli király ellen fordul. A déli király is harcra készül nagy és igen erős sereggel, de nem állhat meg, mert cselhez folyamodtak ellene.||
22129||.Dán.11.26||Azok pusztítják el őt, akik kenyerét eszik. Serege elszéled, és sokan hullanak el sebesülésük miatt.||
22130||.Dán.11.27||Ennek a két királynak a szíve gonoszt forral. Egy asztalnál ülnek, mégis hazudnak egymásnak, de siker nélkül, mert eljön a vég a kijelölt időben.||
22131||.Dán.11.28||Azután visszatér országába nagy gazdagsággal, szíve azonban a szent szövetség ellen fordul, és ellene tesz, majd visszatér országába.||
22132||.Dán.11.29||A rendelt időben újra dél ellen vonul. De most nem úgy történik, mint ahogyan először volt.||
22133||.Dán.11.30||Mert a kittiek hajói ellene támadnak, erre megijed, visszatér, a szent szövetség ellen dühöng, és ellene cselekszik. Ismét azok felé fordul figyelme, akik elhagyták a szent szövetséget.||
22134||.Dán.11.31||Megjelennek seregei, és megfertőztetik a szent helyet, az erődítményt, megszüntetik a mindennapi áldozatot, és fölállítják a pusztító utálatosságot.||
22135||.Dán.11.32||Azokat, akik gonoszul cselekszenek a szövetség ellen, hízelgéssel hitszegésre csábítja. De az Istenét ismerő nép fölbátorodik, és tettre kél.||
22136||.Dán.11.33||A nép közül az értelmesek sokakat oktatnak, de egy ideig elhullnak fegyver, tűz, fogság és rablás miatt.||
22137||.Dán.11.34||És miközben elhullanak, egy kis segítséget kapnak, mire sokan képmutatásból csatlakoznak hozzájuk.||
22138||.Dán.11.35||Lesznek, akik az értelmesek közül is elesnek, hogy megpróbáltassanak, megtisztíttassanak és megfehéríttessenek a vég idejéig. Mert még nincs itt a rendelt idő.||
22139||.Dán.11.36||Ez a király azt tesz, amit akar. Fölfuvalkodik, nagyobbnak tartja magát minden istennél, és az istenek Istene ellen is vakmerően szól. Mindaddig sikerülnek is dolgai, míg be nem telik a harag. Mert ami el van határozva, az meg is történik.||
22140||.Dán.11.37||Nem gondol atyáinak isteneivel, nem gondol az asszonyok kedvencével, egyetlen istennel sem, hanem mindegyiknél nagyobbnak tartja magát.||
22141||.Dán.11.38||Ezek helyett az erődök istenét tiszteli. Olyan istent tisztel arannyal, ezüsttel, drágakövekkel és becses ajándékokkal, akit atyái nem is ismertek.||
22142||.Dán.11.39||Az erődített városokban így cselekszik az idegen istenek nevében: Aki hódol neki, annak nagy tekintélyt juttat, és hatalmat ad neki sokak fölött. A földet pedig szétosztja jutalomként.||
22143||.Dán.11.40||De a vég idején összecsap vele a déli király, az északi király pedig mint a forgószél, úgy támad rá szekerekkel, lovasokkal és sok hajóval. Betör az országokba, elözönli őket, és végigvonul rajtuk.||
22144||.Dán.11.41||Bevonul a kívánatos országba, és sokan elesnek. De Edóm, Móáb és Ammón fiainak a színe-java megszabadul a kezéből.||
22145||.Dán.11.42||Kiterjeszti kezét az országokra, még Egyiptom sem menekülhet meg.||
22146||.Dán.11.43||Birtokba veszi Egyiptom arany- és ezüstkincseit és minden drágaságát. Líbiaiak és kúsiták is lesznek kíséretében.||
22147||.Dán.11.44||De megriasztják őt a keletről és északról jövő hírek, és nagy haraggal kivonul, hogy sokakat elveszítsen és megöljön.||
22148||.Dán.11.45||Fölállítja sátorpalotáját a tenger és az ékes szent hegy között. De aztán vége lesz, és senki sem segíthet rajta.||14664;14665
22149||.Dán.12.1|Jövendölés a próbatétel végéről és a feltámadásról|Abban az időben fölkel Mihály, a nagy fejedelem, aki néped fiai mellett áll, mert nyomorúságos idő lesz az, amilyen nem volt mindmáig, amióta népek vannak. És abban az időben megszabadul néped, mindaz, aki csak be van írva a könyvbe.||22095
22150||.Dán.12.2||Azok közül, akik a föld porában alszanak, sokan fölébrednek majd, némelyek örök életre, mások pedig gyalázatra és örökkévaló utálatosságra.||21475;21476
22151||.Dán.12.3||Az értelmesek pedig fénylenek, mint az égbolt fényessége, és akik sokakat eljuttattak az igazságra, miként a csillagok, örökkönörökké.||
22152||.Dán.12.4||Te pedig, Dániel, zárd be ezeket a beszédeket, és pecsételd le ezt a könyvet a végső időkig! Sokan sokfelé járnak majd, hogy növekedjen a tudás.||22157;22054
22153||.Dán.12.5||Akkor én, Dániel, láttam, hogy íme, még ketten állnak ott, az egyik a folyóvíz innenső partján, a másik a folyóvíz túlsó partján.||22086
22154||.Dán.12.6||Egyikük megkérdezte a gyolcsba öltözött férfiút, aki a folyóvíz fölött volt: Mikor lesz vége e csodás dolgoknak?||22087
22155||.Dán.12.7||És hallottam, hogy a gyolcsba öltözött férfiú, aki a folyóvíz fölött volt, fölemelte jobb kezét és bal kezét az ég felé, és megesküdött az örökké élőre, hogy ideig, időkig és egy fél időre, amikor véget ér a szent nép erejének megtörése, mindez beteljesedik.||30934;30935;22025
22156||.Dán.12.8||Bár hallottam ezt, de nem értettem, és azt kérdeztem: Uram, mi lesz mindennek a vége?||
22157||.Dán.12.9||Ő azt mondta: Menj el, Dániel, mert le vannak zárva és le vannak pecsételve ezek a beszédek a végső időkig.||22152
22158||.Dán.12.10||Sokan megtisztulnak, megfehérednek és megpróbáltatnak, az istentelenek pedig istentelenül cselekszenek. Az istentelenek közül senki sem érti meg, de az értelmesek megértik.||
22159||.Dán.12.11||Attól az időtől fogva, hogy megszűnik a mindennapi áldozat, és fölállítják a pusztító utálatosságot, ezerkétszázkilencven nap lesz.||22134
22160||.Dán.12.12||Boldog, aki várja és megéri az ezerháromszázharmincötödik napot.||
22161||.Dán.12.13||Te pedig menj el a vég felé! Majd elpihensz, és fölkelsz a sorsodra a végső napon.||
22162|Hóseás próféta könyv|.Hós.1.1|Hóseás házasságkötése és gyermekei|Az ÚR szava, amely Hóseáshoz, Beéri fiához szólt, Uzzijjának, Jótámnak, Áháznak és Ezékiásnak, Júda királyainak az idejében és Jeroboámnak, Jóás fiának, Izráel királyának az idejében.||
22163||.Hós.1.2||Amikor az ÚR beszélni kezdett Hóseás által, azt mondta az ÚR Hóseásnak: Menj, végy magadnak parázna feleséget és parázna gyermekeket, mert bizony paráználkodik az ország, nem követi az URat.||
22164||.Hós.1.3||Elment tehát, és elvette Gómert, Diblaim leányát. Az várandós lett, és fiút szült neki.||
22165||.Hós.1.4||Akkor azt mondta neki az ÚR: Nevezd őt Jezréelnek, mert még egy kis idő, és megbüntetem Jéhú házát Jezréel vérontása miatt, és eltörlöm Izráel házának királyságát.||9759;9796;-9826
22166||.Hós.1.5||Azon a napon eltöröm Izráel íját Jezréel völgyében.||
22167||.Hós.1.6||És Gómer ismét várandós lett, és leányt szült. Akkor azt mondta Hóseásnak az ÚR: Hívd „Nincs kegyelem”;-nek, mert nem kegyelmezek többé Izráel házának, és nem könyörülök meg rajtuk.||
22168||.Hós.1.7||De Júda házának megkegyelmezek, és megszabadítom őket az ÚR, az ő Istenük által. De nem íj, kard vagy háború által, se nem lovak vagy lovasok által szabadítom meg őket.||22995
22169||.Hós.1.8||Miután elválasztotta „Nincs kegyelmet”, ismét várandós lett, és fiút szült.||
22170||.Hós.1.9||Az ÚR pedig azt mondta: Nevezd el „Nem népem”-nek, mert ti nem vagytok az én népem, és én sem vagyok a tiétek.||
22171||.Hós.1.10|Isten újra megkönyörül népén|De mégis annyi lesz Izráel fiainak száma, mint a homok a tenger partján, amely meg nem mérhető, és meg nem számolható. Akkor ott, ahol azt mondták nekik: „Nem vagytok az én népem”, ezt fogják mondani nekik: „Az élő Istennek fiai!”||28248;28249;30476
22172||.Hós.1.11||Összegyűlnek majd Júda fiai és Izráel fiai, és közösen egy fejedelmet választanak. Följönnek az ország minden részéből, mert nagy lesz Jezréel napja!||17953;-17966;19087;21483;-21492
22173||.Hós.1.12||Mondjátok testvéreiteknek: „Népem”, és nővéreiteknek: „Van kegyelem”!||
22174||.Hós.2.1|Isten perbe száll népével|Pereljetek anyátokkal, pereljetek, mert ő nem a feleségem, és én sem vagyok a férje. Tüntesse el bujaságát az arcáról és paráznaságát keblei közül.||
22175||.Hós.2.2||Különben meztelenre vetkőztetem őt és olyanná teszem, amilyen születése napján volt. A pusztához teszem hasonlóvá, olyanná változtatom, mint a kiszáradt föld, és megölöm szomjúsággal.||
22176||.Hós.2.3||A fiain sem könyörülök, mert paráznaság fiai ők.||22226
22177||.Hós.2.4||Mert paráználkodott az anyjuk, gyalázatba merült, aki szülte őket, mivel azt mondta: Elmegyek a szeretőim után, akik adnak nekem kenyeret, vizet, gyapjút, lent, olajat és italt.||20093;20094
22178||.Hós.2.5||Ezért íme, tövissel rekesztem el útját, és falat emelek elé, hogy ne találja meg ösvényeit.||13307;20428;20430
22179||.Hós.2.6||Szaladgál majd a szeretői után, de nem éri utol őket. Amikor keresi őket, és nem találja, azt mondja majd: Megyek, és visszatérek előbbi férjemhez, mert akkor jobb dolgom volt, mint most.||
22180||.Hós.2.7||Mert nem gondolta meg, hogy én adtam neki gabonát, mustot és olajat, és én sokasítottam meg az ezüstjét és az aranyat, amelyet ők a Baalra költöttek.||20845;-20848
22181||.Hós.2.8||Azért visszaveszem gabonámat a maga idejében és mustomat is a maga évadján, és elragadom gyapjúmat és lenemet, amelyek eltakarták volna mezítelenségét.||
22182||.Hós.2.9||Most föltárom gyalázatát szeretői előtt, és senki sem szabadítja ki őt a kezemből.||20866;-20871
22183||.Hós.2.10||Véget vetek minden örömének, ünnepének, újholdjának, szombatjának és minden ünnepnapjának.||20381
22184||.Hós.2.11||Elpusztítom szőlőjét és fügefáját, amelyekről azt mondta: Ez a bérem, amelyet szeretőim adtak nekem. Erdővé teszem azokat, és a mezei vad pusztítja el őket.||22177;17812;17813
22185||.Hós.2.12||Megbüntetem őt a Baalok napjaiért, amelyeken tömjénezve áldozott azoknak. Fölrakta ékszereit és nyakláncát, és elment szeretői után, rólam pedig elfeledkezett – ezt mondja az ÚR.||20830
22186||.Hós.2.13|Új kezdet|De most íme, kicsalogatom őt, elviszem a pusztába, és szívére beszélek.||20997
22187||.Hós.2.14||Ott majd visszaadom neki szőlőjét és az Ákór völgyét a reménység kapujává teszem. Ott majd úgy énekel, mint ifjúsága idején, mint amikor feljött Egyiptom földjéről.||6002;18974;1921;-1942
22188||.Hós.2.15||Azon a napon – ezt mondja az ÚR – Így fogsz hívni engem: „Férjem”, és nem nevezel többé így: „Baalom”.||
22189||.Hós.2.16||Kiveszem a szájából a Baalok neveit, nem említik többé nevüket.||23128
22190||.Hós.2.17||Azon a napon szövetséget szerzek nekik a mezei vadakkal, az égi madarakkal és a föld csúszómászóival. Eltörlöm az íjat, a kardot és a háborút e földről, hogy biztonságban lehessenek.||12976;12977;21405;21524;21525;17757
22191||.Hós.2.18||Eljegyezlek magamnak örökre, éspedig igazsággal és törvényességgel, irgalommal és kegyelemmel jegyezlek el magamnak.||
22192||.Hós.2.19||Bizony, hűséggel jegyezlek el téged magamnak, és megismered az URat.||
22193||.Hós.2.20||Azon a napon meghallgatom – ezt mondja az ÚR –, meghallgatom az egeket, azok pedig meghallgatják a földet.||
22194||.Hós.2.21||A föld is meghallgatja a gabonát, a mustot és az olajat, azok pedig meghallgatják Jezréelt.||
22195||.Hós.2.22||Bevetem őt magamnak a földbe, és megkegyelmezek „Nincs kegyelem”nek, és azt mondom „Nem népem”-nek: Az én népem vagy te. Ő pedig azt mondja: Én Istenem!||28248;30476
22196||.Hós.3.1|Isten neveli népét|Azt mondta nekem az ÚR: Menj el újra, szeress egy asszonyt, akit szeret a társa, és mégis házasságtörő, ahogyan az ÚR is szereti Izráel fiait, de ők idegen istenekhez fordulnak, és szeretik az aszúszőlőt.||22164;19070;19089
22197||.Hós.3.2||Megvásároltam őt magamnak tizenöt ezüstért és másfél hómer árpáért.||
22198||.Hós.3.3||Azt mondtam neki: Sokáig fogsz nálam maradni. Nem paráználkodsz, és nem leszel más férfié, s én veled maradok.||
22199||.Hós.3.4||Mert Izráel fiai is sokáig lesznek király és fejedelem nélkül, áldozat és kőoszlopok nélkül, éfód és házibálvány nélkül.||
22200||.Hós.3.5||Azután megtérnek Izráel fiai, és keresik Istenüket, az URat és Dávidot, a királyukat, és remegve folyamodnak az ÚRhoz és az ő jóságához az utolsó időkben.||22234;19743;21403;21404;21410
22201||.Hós.4.1|A nép és a papok bűne|Halljátok meg az ÚR beszédét, Izráel fiai, mert pere van az ÚRnak a föld lakóival, mert nincs igazság, nincs szeretet és nincs istenismeret a földön.||22717
22202||.Hós.4.2||Hamisan esküsznek és hazudnak, gyilkolnak, lopnak és paráználkodnak, betörnek, és egyik vérontás a másikat éri.||21049;-21055;22478;22497;22529;22552;-22554;22663;22677;22725;-22727
22203||.Hós.4.3||Ezért gyászol a föld, és elerőtlenedik minden lakója; a mező vadja, az ég madarai és még a tenger halai is elvesznek.||22506;22507
22204||.Hós.4.4||Mindazonáltal senki se perlekedjék, és senki se vádaskodjék! Hiszen a te néped olyan, mint akik a papokkal civódnak.||
22205||.Hós.4.5||Elesel nappal, és veled esik a próféta is éjjel; és anyádat is elveszítem.||
22206||.Hós.4.6||Elvész a népem, mert ismeret nélkül való. Mivel megvetetted az ismeretet, én is megvetlek téged: nem leszel a papom. Mivel elfeledkeztél Istened törvényéről, én is elfeledkezem fiaidról.||22201;22214;19116;17820
22207||.Hós.4.7||Minél többen lettek, annál inkább vétkeztek ellenem, ezért gyalázatra fordítom dicsőségüket!||
22208||.Hós.4.8||Népem vétekáldozatából részesednek, és bűneik után áhítozik lelkük.||
22209||.Hós.4.9||De úgy jár a pap is, mint a nép: megbüntetem őket útjaikért, és megfizetek nekik cselekedeteikért.||18175
22210||.Hós.4.10||Esznek majd, de nem elégednek meg, paráználkodnak, de nem szaporodnak, mert nem figyelnek az ÚRra.||22277;22729;22275
22211||.Hós.4.11||Paráznaság, bor és must elveszi az észt!||22223
22212||.Hós.4.12||Népem az ő fáját kérdezi, és pálcája ad neki kijelentést. Mert a paráznaság lelke megtéveszt, és ők Istenüktől elfordulnak és paráználkodnak.||19059;22223
22213||.Hós.4.13||A hegyek tetején áldoznak, és a halmokon tömjéneznek: cserfa, nyárfa és tölgyfa alatt, mert kellemes az árnyékuk. Ezért paráznák leányaitok, és házasságtörők menyeitek.||20990
22214||.Hós.4.14||Nem büntetem meg leányaitokat amiatt, hogy paráználkodnak, menyeiteket sem, hogy házasságtörők, mert a férfiak is félremennek a paráznákkal, és áldoznak a kéjnőkkel. De az esztelen nép elbukik.||22453
22215||.Hós.4.15||Ha te paráználkodsz is, Izráel, Júda ne vétkezzék! Ne járjatok Gilgálba, ne menjetek fel Bét-Ávenbe! Ne esküdjetek így: Él az ÚR!||
22216||.Hós.4.16||Ha olyan szilaj Izráel, mint egy szilaj üsző, legeltetheti-e őket az ÚR most tágas földön, mint a bárányokat?||
22217||.Hós.4.17||Bálványokkal szövetkezett Efraim, hagyd hát magára!||22261
22218||.Hós.4.18||Dőzsölésük elfajult, egyre csak paráználkodnak, inkább szeretik a gyalázatot, mint oltalmazójukat.||14661
22219||.Hós.4.19||Szárnyára kapja őket a szélvész, és megszégyenülnek áldozataik miatt.||
22220||.Hós.5.1|Fenyegetés Izráel vezetői ellen|Halljátok meg ezt, ti papok! Figyeljetek, Izráel háza! Hallgass ide, királyi ház! Hiszen rátok vonatkozik az ítélet, mert csapdává lettetek Micpában, és kiterített hálóvá a Tábór-hegyen.||
22221||.Hós.5.2||Belemerültek a hitehagyottak az öldöklésbe, de én mindnyájuk fenyítésére leszek.||
22222||.Hós.5.3||Jól ismerem Efraimot, és Izráel nincs elrejtve előlem. Hiszen most is paráználkodsz, Efraim, tisztátalan vagy, Izráel!||22244
22223||.Hós.5.4||Cselekedeteik nem engedik megtérni őket Istenükhöz, mert paráznaság lelke van bennük, és nem ismerik az URat.||
22224||.Hós.5.5||Izráel ellen a saját büszkesége tanúskodik, Izráel és Efraim elbukik bűnei miatt, Júda is elbukik velük együtt.||22255;22479;22555
22225||.Hós.5.6||Juhaikkal és ökreikkel mennek keresni az URat, de nem találják, mert eltávozott tőlük.||17735;-17737
22226||.Hós.5.7||Hűtlenül cselekedtek az ÚR ellen, mert idegen fiakat nemzettek; most majd fölemészti őket az újhold örökségükkel együtt.||9956;9991
22227||.Hós.5.8||Fújjátok meg a kürtöt Gibeában, a trombitát Rámában, kiáltsatok Bét-Ávenben: Utánad, Benjámin!||6637
22228||.Hós.5.9||Efraim pusztává lesz a fenyítés napján, Izráel törzseinek kijelentem azt, ami biztos.||9956;9991;22452;22473;22478;22491;-22493
22229||.Hós.5.10||Júda fejedelmei olyanok, mint a határrontók, kiontom rájuk haragomat, mint a vizet.||10004
22230||.Hós.5.11||Efraim el van nyomva, az ítélettől összetörve, mert kész volt követni a hiábavalóságot!||9178;-9185
22231||.Hós.5.12||Én pedig olyan vagyok Efraimban, mint a moly, és Júda házában, mint a rothadás.||
22232||.Hós.5.13||Látta Efraim a betegségét, Júda is a maga sebét, ezért Efraim Asszíriához folyamodott, és a nagy királyhoz küldözgetett. De ő nem tud meggyógyítani benneteket, és nem veszi le rólatok a sebet.||9946;9947;22256
22233||.Hós.5.14||Mert olyan leszek Efraimnak, mint az oroszlán, és Júda házának, mint az oroszlánkölyök. Én, én szaggatom szét; azután elmegyek, fölkapom, és nem lesz, aki megszabadítsa!||
22234||.Hós.5.15||Elmegyek, visszatérek lakóhelyemre, míg el nem ismerik, hogy vétkeztek, és keresni nem fogják arcomat. Nyomorúságukban keresnek majd engem!||
22235||.Hós.6.1|A nép bűnbánata csak múló hangulat|Gyertek, térjünk vissza az ÚRhoz, mert ő megsebesített, de meg is gyógyít, megvert, de be is kötöz minket!||
22236||.Hós.6.2||Két nap múlva megelevenít minket, harmadnapon föltámaszt, hogy színe előtt éljünk.||18217
22237||.Hós.6.3||Ismerjük hát meg, törekedjünk arra, hogy megismerjük az URat! Eljövetele bizonyos, mint a hajnal, és eljön hozzánk, mint az eső, mint a késői eső, amely megáztatja a földet.||
22238||.Hós.6.4||Mit cselekedjem veled, Efraim? Mit tegyek veled, Júda? Hiszen hűségetek olyan, mint a reggeli felhő, mint a korán múló harmat.||
22239||.Hós.6.5||Azért vertem meg őket a próféták által, és öldököltem őket számnak beszédeivel. Ítéleteim olyanok, mint a kelő nap.||
22240||.Hós.6.6||Mert szeretetet kívánok, nem pedig áldozatot, Isten ismeretét inkább, mint égőáldozatokat.||17734;-17739;22511;-22514
22241||.Hós.6.7|Papok és vezetők bűnei|De ők, mint Ádám, áthágták a szövetséget, hűtlenül cselekedtek ott ellenem.||61;22229;22262
22242||.Hós.6.8||Gileád a gonosztevők városa, vérrel van bemocskolva.||
22243||.Hós.6.9||A papok társasága olyan, mint a leselkedő tolvajok: gyilkolnak a sikemi úton. Bizony, gonosz dolgokat cselekszenek.||
22244||.Hós.6.10||Rettenetes dolgokat láttam Izráel házában. Ott van Efraim paráználkodása, tisztátalanná lett Izráel!||
22245||.Hós.6.11||Júda, számodra is eljön az aratás, amikor fordítok népem sorsán.||
22246||.Hós.7.1|Összeesküvések a királyi udvarban|Amikor gyógyítani akartam Izráelt, akkor tudódott ki Efraim bűne és Samária gonoszsága. Mert csalárdul cselekszenek, tolvaj tör be a házba, és rabló fosztogat az utcán.||
22247||.Hós.7.2||És eszükbe sem veszik, hogy emlékezem minden gonoszságukra. Körülvették most őket cselekedeteik, színem előtt vannak azok.||
22248||.Hós.7.3||Gonoszságukkal örvendeztetik a királyt és hazugságaikkal a fejedelmeket.||
22249||.Hós.7.4||Mindnyájan házasságtörők, olyanok, mint amikor a kemencét befűti a pék, de még vár a tüzeléssel, amíg a kovászos tészta megkel.||
22250||.Hós.7.5||Királyunk napján a fejedelmek beteggé lesznek a tüzes bortól, és ő a csúfolódóknak nyújtja a kezét.||
22251||.Hós.7.6||Mert szívük olyan, mint a kemence, ahogy közelednek hozzá álnokságukban. Egész éjszaka alszik haragjuk, de reggel ég, mint a lángoló tűz.||
22252||.Hós.7.7||Mindnyájan tüzesek, mint a sütőkemence, és megemésztik bíráikat. Királyaik mind elhullottak, nincs közöttük senki, aki hozzám kiáltana.||
22253||.Hós.7.8|Izráel hiába bízik idegenekben|Efraim a népek közé keveredett. Olyanná lett Efraim, mint a meg nem fordított pogácsa.||15751
22254||.Hós.7.9||Idegenek emésztik erejét, de ő nem veszi észre. Őszül már a haja, de azt sem veszi észre.||
22255||.Hós.7.10||Izráel ellen saját büszkesége tanúskodik, mivel nem tértek vissza Istenükhöz, az ÚRhoz, és mindennek dacára sem keresték őt.||22224;22555
22256||.Hós.7.11||Olyan lett Efraim, mint az együgyű, balga galamb. Egyiptomhoz kiáltanak, Asszíriába járnak.||22232;9944;-9947
22257||.Hós.7.12||De bármerre mennek, kifeszítem ellenük hálómat; elfogom őket, mint az ég madarát, megfenyítem őket, ahogy gyülekezetüknek kijelentettem.||
22258||.Hós.7.13||Jaj nekik, mert eltávoztak tőlem! Pusztulás vár rájuk, mert vétkeztek ellenem. Én ugyan megszabadítanám őket, de ők hazugságot szólnak ellenem!||18286;-18295
22259||.Hós.7.14||Nem kiáltanak hozzám szívükből, hanem csak fekvőhelyükön jajgatnak. A búza és a must miatt gyűlnek össze, és ellenem fordulnak.||18274
22260||.Hós.7.15||Bár én tanítottam őket, és erősítettem karjukat, ők mégis gonoszt gondolnak rólam.||
22261||.Hós.7.16||Megtérnek, de nem a magasságos Istenhez. Olyanok, mint a csalárd íj. Fegyvertől hullanak el fejedelmeik szitkozódó nyelvük miatt. Ez lesz gyalázatuk Egyiptom földjén.||15226
22262||.Hós.8.1|A szövetségszegés következményei|Szádhoz a kürtöt! Mint a sas, úgy tör az ellenség az ÚR házára! Mert megszegték szövetségemet, és vétkeztek törvényem ellen!||5660;22241
22263||.Hós.8.2||Kiáltanak hozzám: Én Istenem! Mi, Izráel, ismerünk téged!||22234;22351;22352
22264||.Hós.8.3||Megvetette Izráel a jót, ezért ellenség fogja üldözni.||22201;22206
22265||.Hós.8.4||Királyt emeltek, de nem általam, fejedelmet választottak, de tudtomon kívül. Ezüstjükből és aranyukból bálványokat formáltak, hogy vesztükre legyen.||9940;10007
22266||.Hós.8.5||Megutáltam borjúdat, Samária! Haragom fölgerjedt miatta. Meddig nem tudnak még tiszták lenni?||
22267||.Hós.8.6||Ez is Izráelből való! Kézműves csinálta, és nem Isten az. Bizony, darabokra törik Samária borjúja!||
22268||.Hós.8.7||Mert szelet vetnek, és vihart aratnak. Nem szökik szárba a gabona, termése nem ad lisztet. Ha adna is, idegenek emésztik el azt.||22305
22269||.Hós.8.8||Elnyelettetik Izráel! Olyan immár a népek közt, mint valami becstelen dolog.||19549;20185
22270||.Hós.8.9||Mert Asszíriába járnak, mint a magában bolyongó vadszamár, Efraim szeretőket bérelt.||22232;22256
22271||.Hós.8.10||De ha bérelnek is szövetségeseket a népek közt, én most összegyűjtöm őket, és kezdenek majd lefogyni a fejedelmek királyának terhétől.||9946;9988
22272||.Hós.8.11||Mivel megszaporította Efraim az oltárokat a bűnre, bűnre vitték őt az oltárok.||22293
22273||.Hós.8.12||Ha ezernyi törvényt írnék is elő neki, idegennek tekintenék azokat.||
22274||.Hós.8.13||Nekem szánt áldozatképpen húst vágnak majd és esznek, de az ÚR nem tekint rá kedvesen. Megemlékezik immár álnokságukról, és megbünteti vétkeiket. Vissza fognak térni Egyiptomba.||22240;22511;22512;22278;22281
22275||.Hós.8.14||Izráel elfeledkezett alkotójáról, és palotákat épített, Júda szaporította a megerősített városokat. De én tüzet bocsátok városaira, és az megemészti erődítményeit.||
22276||.Hós.9.1|Isten megbünteti hűtlen népét|Ne örvendezz, Izráel, oly vígan, mint a népek, mert paráználkodásoddal elszakadtál Istenedtől, és szereted a paráznaság bérét minden gabonaszérűn.||22177;22184
22277||.Hós.9.2||De a szérű és a sajtó nem tartja el őket, hiányozni fog belőle a must.||22181;-22184
22278||.Hós.9.3||Nem maradnak az ÚR földjén, hanem Efraim visszatér Egyiptomba, és Asszíriában tisztátalant esznek.||22274
22279||.Hós.9.4||Nem áldoznak az ÚRnak borral, és nem lesznek kedvesek előtte áldozataik. Az olyan lesz, mint a gyászolók kenyere: akik esznek belőle, mindnyájan tisztátalanok lesznek, mert kenyerük csak étvágyuknak szolgál, nem juthat be az ÚR házába.||
22280||.Hós.9.5||Mit csináltok majd az ünnepnapon, az ÚR ünnepnapján?||
22281||.Hós.9.6||Mert íme, elbujdosnak a pusztulás miatt, de Egyiptom gyűjti össze, Memfisz temeti el őket. Ezüstkincsüket a csalán veszi birtokba, és tövis nő sátraikban.||22278;22274;22466;22300
22282||.Hós.9.7||Elérkeznek a számadás napjai, elérkeznek a megtorlás napjai! Majd megtudja Izráel, hogy bolond-e a próféta, őrült-e a lélek embere! Vétked sokasága miatt, és mert olyan hatalmas a gyűlölet.||
22283||.Hós.9.8||A próféta Istenem mellett őrálló Efraimban, de csapdát állítottak minden útjára, gyűlölet van Istene házában.||22212
22284||.Hós.9.9||Mélységesen elfajultak, mint Gibea napjaiban. De megemlékezik álnokságaikról az ÚR, és megbünteti őket vétkeik miatt.||22301;7046;7049
22285||.Hós.9.10||Olyannak találtam a pusztában Izráelt, mint a szőlőfürtöt; úgy néztem atyáitokra, mint a fügefa termésének zsengéjére. De amikor Baal-Peórhoz jutottak, gyalázatra adták magukat, és olyan utálatossá váltak, mint akit szerettek.||5768;4474;15744
22286||.Hós.9.11||Elszáll Efraim dicsősége, mint a madár! Nem lesz szülés, sem fogamzás, sem terhesség!||22295;22298;22299
22287||.Hós.9.12||Mert még ha föl is nevelnék fiaikat, mégis gyermektelenné teszem őket. Sőt jaj lesz nekik, ha elfordulok tőlük.||
22288||.Hós.9.13||Efraimot olyannak láttam, mint amilyen Tírusz: szépen elültetett fa. De Efraimnak mégis ki kell hoznia fiait az öldöklőknek.||19520;19427
22289||.Hós.9.14||Adj nekik, URam! De mit adj? Adj nekik meddő méhet és elapadt emlőket!||
22290||.Hós.9.15||Minden gonoszságuk Gilgálból indult, ott gyűlöltem meg őket. Cselekedeteik gonoszsága miatt kiűzöm őket házamból, nem szeretem őket többé. Fejedelmeik mindnyájan pártütők.||22215;22330;22278;22281
22291||.Hós.9.16||Meg van verve Efraim, gyökere elszáradt, nem terem gyümölcsöt. Még ha születnének is gyermekei, megölöm szeretett magzatait.||22286;22287
22292||.Hós.9.17||Elveti őket az én Istenem, mert nem hallgattak rá, és bujdosóvá lesznek a népek között.||22278;22281
22293||.Hós.10.1|A bálványimádás vége pusztulás|Dús szőlőtő Izráel, amely megtermi gyümölcsét. Gyümölcsének sokasága szerint sokasította meg oltárait, földjének jósága szerint jó sok oszlopot állított föl.||22272;22180
22294||.Hós.10.2||Csalárd a szívük, de most meglakolnak! Ő maga töri le oltáraikat, elpusztítja bálványoszlopaikat.||22281
22295||.Hós.10.3||Bizony azt mondják most: Nincsen királyunk, mert nem féltük az URat; mit segíthetne rajtunk a király?!||
22296||.Hós.10.4||Összevissza beszéltek, hamisan esküdtek, szövetséget kötöttek. De mint a mező barázdáin sarjadzó mérges gaz, úgy sarjadzik ki az ítélet.||
22297||.Hós.10.5||Bét-Áven borjúi miatt aggódnak Samária lakói. Bizony megsiratja azt az ő népe, és papjai is, akik dicsőségében örvendeztek, mert eltávozott tőle.||
22298||.Hós.10.6||Azt is Asszíriába vonszolják, ajándékul Járeb királynak. Szégyent vall Efraim, és megszégyenül Izráel a tanácsa miatt.||
22299||.Hós.10.7||Elvész Samária! Királya olyan lesz, mint forgács a víz színén!||
22300||.Hós.10.8||Lerombolják Izráel vétkét, Áven magaslatait. Tövis és bogáncskóró növi be oltárait. Azt mondják majd a hegyeknek: Borítsatok be minket! A halmoknak pedig: Omoljatok ránk!||22215;22281;17772;30877
22301||.Hós.10.9||Gibea napjaitól fogva vétkeztél, Izráel! Ott állnak; nem éri-e el őket a háború Gibeában a gonoszság fiai miatt?||22284;7025;7055
22302||.Hós.10.10||Megfenyítem hát őket kedvemre! Amikor összegyülekeznek ellenük a népek, megkötözik őket kettős gazságukért.||
22303||.Hós.10.11||Efraim szoktatott üsző, amely szeret nyomtatni, de én rámegyek az ő szép nyakára, és igába fogom Efraimot; Júda szántani fog, Jákób boronál neki.||22216
22304||.Hós.10.12|Isten áldást ígér a megtérőknek|Vessetek magatoknak igazságot, akkor kegyelmet arathattok! Szántsatok magatoknak új szántást, mert ideje keresnetek az URat, amíg eljön, hogy az igazság esőjét adja nektek.||19097
22305||.Hós.10.13||Gonoszságot szántottatok, álnokságot arattatok, és eszitek a hazugság gyümölcsét. Mert a magad útjaiban és vitézeid sokaságában bíztál!||22268
22306||.Hós.10.14||Azért zendülés támad néped között, és minden erődítményed elpusztul, ahogyan Salman elpusztította Bét-Arbélt, amikor az ütközet napján az anyákat gyermekeikkel együtt gyilkolták le.||
22307||.Hós.10.15||Ez történik veletek Bételben nagy gonoszságotok miatt. Hajnalra bizony elvész Izráel királya!||
22308||.Hós.11.1|Isten hűséges szeretete|Mikor még gyermek volt Izráel, megszerettem őt, és Egyiptomból hívtam ki fiamat.||1623;1624;23251
22309||.Hós.11.2||Minél jobban hívtam őket, annál inkább távolodtak tőlem. A Baaloknak áldoztak, és a bálványoknak tömjéneztek.||
22310||.Hós.11.3||Pedig én tanítottam járni Efraimot, én vettem a karomba őket, de ők nem ismerték el, hogy én gyógyítottam meg őket.||5768;18657;18658
22311||.Hós.11.4||Emberi kötelékkel vontam őket, a szeretet kötelékével, és olyan voltam hozzájuk, mint aki leemeli nyakukról az igát, és kedvesen ételt adtam eléjük.||
22312||.Hós.11.5||Nem tér vissza Egyiptom földjére, hanem Asszíria lesz a királya, mert nem akarnak megtérni.||
22313||.Hós.11.6||Fegyver száll a városaira, és elpusztítja zárait, és megemészti őket szándékaik miatt.||
22314||.Hós.11.7||Mert népem megátalkodottan elfordul tőlem. Ha hívogatják is őt a magasságos Istenhez, senki sem indul meg ezen.||22309;19280
22315||.Hós.11.8||Hogyan adnálak oda, Efraim, hogyan szolgáltatnálak ki, Izráel? Hogyan adnálak oda, mint Admát, miért tennélek olyanná, mint Cebóím? Megesett rajtad a szívem, föllángolt minden szánalmam!||481;482;5702
22316||.Hós.11.9||Nem haragom hevében cselekszem vele, és nem török ismét Efraim vesztére. Mert Isten vagyok én, nem pedig ember, a Szent közöttetek, és én nem haraggal jövök.||19778;18815;-18817;23193
22317||.Hós.11.10||Az URat fogják követni, mert majd úgy ordít, mint az oroszlán, és ha ő ordít, remegve gyűlnek össze fiai nyugat felől.||22234
22318||.Hós.11.11||Remegve jönnek elő Egyiptomból, mint a madár, és Asszíria földjéről, mint a galamb. Akkor betelepítem őket házaikba, azt mondja az ÚR!||
22319||.Hós.11.12|Izráel népe folytatja ősatyja bűneit|Hazugsággal vett körül engem Efraim, Izráel háza pedig csalárdsággal. De Júda még Istennel jár, és hűséges a szentekhez.||22202;22229;22275
22320||.Hós.12.1||Efraim szelet legel, és a keleti szelet üldözi egész nap. Szaporítja a hazugságot és a sanyargatást: szövetséget kötnek az asszírokkal, és olajat visznek Egyiptomba.||22232;22256;22268;22270;22271;9946;9947
22321||.Hós.12.2||Pere van az ÚRnak Júdával is, és megbünteti Jákóbot útjai miatt. Cselekedetei szerint fizet meg neki.||22229;22275
22322||.Hós.12.3||Már anyja méhében sarkon fogta bátyját, és ereje teljében Istennel küzdött.||684;952;-956
22323||.Hós.12.4||Küzdött az angyallal, és legyőzte; sírt, és könyörgött neki. Bételben találta meg őt, és ott beszélt velünk.||952;-956;784;1018;-1026
22324||.Hós.12.5||Bizony az ÚR a Seregek Istene, ÚR az ő neve.||
22325||.Hós.12.6||Térj hát vissza Istenedhez! Őrizd meg a hűséget és a törvényt, és szüntelenül bízzál Istenedben!||
22326||.Hós.12.7||Kánaán ő, hamis mérőeszközök vannak a kezében, szereti megcsalni a másikat.||22553;22554
22327||.Hós.12.8||Efraim azt mondja: Bizony meggazdagodtam, vagyont szereztem magamnak. Nem találhatnak bennem bűnt, semmit sem szereztem vétkesen.||22530
22328||.Hós.12.9||De én, az ÚR vagyok a te Istened Egyiptom földje óta. Újra sátorlakóvá teszlek, mint az ünneplés napjain.||22337;1592;1593
22329||.Hós.12.10||Mert én szóltam a prófétákhoz, én sokasítottam meg a látomásokat, és én szóltam hasonlatokban a próféták által.||
22330||.Hós.12.11||Mivel Gileád gonosz, bizony semmivé lesz! Gilgálban bikákkal áldoznak, de oltáraik olyanná lesznek, mint a kőrakások a mező barázdáin.||22225
22331||.Hós.12.12||Jákób Arám földjére bujdosott, egy asszonyért szolgált Izráel, egy asszonyért őrizte a nyájat.||770;783;810;-813
22332||.Hós.12.13||De próféta által hozta föl az ÚR Izráelt Egyiptomból, és próféta által tartotta meg.||1589;5684
22333||.Hós.12.14||Efraim elkeseredetten ingerelte Istent, de a vérontás visszaszáll rá, és az Úr megfizet neki gyalázatosságáért.||
22334||.Hós.13.1|Efraim hűtlensége és büntetése|Ha Efraim megszólalt, rettegés támadt. Naggyá lett Izráelben, de vétkezett a Baallal, és meghalt.||
22335||.Hós.13.2||Most is gyarapítják vétkeiket, és öntött szobrot csinálnak maguknak ezüstjükből: bálványokat a maguk esze szerint. Mesteremberek műve mindez, akik ezt mondják róluk: az emberek, akik áldoznak, hadd csókolgassák a borjúkat!||22180;22212;22265;22293;22309;22330;9406
22336||.Hós.13.3||Azért olyanná lesznek, mint a reggeli felhő, és mint a harmat, amely korán eltűnik; mint a szérűről elsodort polyva, és mint a kémény füstje.||13945;14433;14489;18064;18534
22337||.Hós.13.4||Mert én vagyok az ÚR, a te Istened Egyiptom földjétől fogva. Nem ismerhetsz más Istent rajtam kívül, és rajtam kívül nincs más szabadító!||22328;1593;1594
22338||.Hós.13.5||Én gondoskodtam rólad a pusztában, a kiszikkadt földön.||22308;22310;22311;5768
22339||.Hós.13.6||Ha legelhettek, elteltek. Elteltek, és szívük fölfuvalkodott, ezért felejtkeztek el rólam.||22207;22260;22293
22340||.Hós.13.7||De olyan leszek hozzájuk, mint az oroszlán, mint a párduc, úgy leselkedem rájuk az úton.||22233
22341||.Hós.13.8||Rájuk rontok, mint a kölykétől megfosztott medve, föltépem mellkasukat, és fölfalom ott őket, mint egy nőstény oroszlán. Mezei vad szaggatja szét őket!||
22342||.Hós.13.9||Romlásodra lett Izráel, hogy ellenem törekedtél, a te segítőd ellen.||
22343||.Hós.13.10||Hol van hát királyod, hogy megszabadítsa minden városodat? És bíráid, akikről azt mondtad: Adj nekem királyt és fejedelmeket!||7374
22344||.Hós.13.11||Adok neked királyt haragomban, de el is veszem fölindulásomban.||7376;7439;7442
22345||.Hós.13.12||Össze van gyűjtve Efraim álnoksága, el van téve a vétke!||
22346||.Hós.13.13||A szülés kínjai lepik meg őt. Oktalan fiú ő, mert nem jön ki a kellő időben anyja méhéből.||
22347||.Hós.13.14||Megváltom őket a Seol hatalmából! Megváltom őket a haláltól! Hol van a tövised, ó, halál? Hol a fullánkod, Seol? A részvét rejtve van előlem.||28841
22348||.Hós.13.15||Mert bár ő a legvirágzóbb a testvérek közt, feljön majd a keleti szél, az ÚR szele föltámad a pusztából: kiszárad a kútja, elapad a forrása, kincstárának minden drágaságát kirabolja.||22264;22320;22306
22349||.Hós.14.1||Meglakol Samária, mert dacolt Istenével. Fegyver által hullanak el, csecsemőit földhöz verik, és várandós asszonyait fölhasítják.||22299;22306;9991
22350||.Hós.14.2|Ha Izráel megtér, virágozni fog|Térj vissza hát, Izráel, az ÚRhoz, a te Istenedhez, mert elbuktál álnokságod miatt!||
22351||.Hós.14.3||Vigyetek magatokkal szavakat, így térjetek vissza az ÚRhoz! Mondjátok neki: Végy el minden álnokságot, és fogadj kegyesen, és ajkunk gyümölcsével áldozunk neked.||30323
22352||.Hós.14.4||Asszíria nem segít meg minket. Lóra sem ülünk, és nem mondjuk többé kezünk készítményeinek: Istenünk! Mert nálad talál irgalmat az árva.||
22353||.Hós.14.5||Kigyógyítom őket hűtlenségükből. Szeretem majd őket ingyen kegyelemből, mert elfordult róluk haragom.||22315;22316
22354||.Hós.14.6||Olyan leszek Izráelnek, mint a harmat. Virágozni fog, mint a liliom, és gyökeret ver, mint a Libánon fái.||
22355||.Hós.14.7||Kiterjednek az ágai, és olyan lesz ékessége, mint az olajfáé, illata pedig, mint a Libánoné.||
22356||.Hós.14.8||Újra az ő árnyékában laknak, megelevenednek, mint a gabonamag, és virágoznak, mint a szőlőtő. Híre olyan lesz, mint a Libánon boráé.||22318;22195
22357||.Hós.14.9||Efraim így szól: Mi közöm nekem többé a bálványokhoz?! Én meghallgatom, és figyelek rá. Olyan vagyok, mint a zöldellő ciprusfa. Tőlem származik a gyümölcsöd.||
22358||.Hós.14.10||Aki bölcs, értse meg ezeket, aki értelmes, szívlelje meg! Bizony egyenesek az ÚR útjai. Az igazak járnak azokon, az istentelenek pedig megbotlanak rajtuk.||15807;13945;-13947
22359|Jóel próféta könyve|.Jóel.1.1||Az ÚR szava, amely Jóelhez, Petúél fiához szólt.||
22360||.Jóel.1.2|A sáskajárás az Úr napjának az előhírnöke|Vének, halljátok ezt, és figyeljen a föld minden lakója! Történt-e ilyen a ti időtökben vagy a ti atyáitok idejében?||
22361||.Jóel.1.3||Beszéljétek el fiaitoknak, és fiaitok beszéljék el az ő fiaiknak és azoknak fiai a következő nemzedéknek!||
22362||.Jóel.1.4||Amit a hernyó meghagyott, megette a sáska. Amit a sáska meghagyott, megette a szöcske, és amit a szöcske meghagyott, megette a cserebogár.||22403
22363||.Jóel.1.5||Ébredjetek föl, részegesek, és sírjatok, jajgassatok mind, ti borivók, a mustért, mert elvétetett az a szátoktól!||
22364||.Jóel.1.6||Mert egy nép tört országomra, erős és megszámlálhatatlan. Fogai, mint az oroszlán fogai, és tépőfogai, mint a nőstény oroszláné.||22380;-22389
22365||.Jóel.1.7||Pusztává tette szőlőmet, letördelte fügefáimat, mezítelenre hántotta és széjjelszórta, fehérlenek az ágai.||
22366||.Jóel.1.8||Keseregj, mint a hajadon, aki gyászba öltözött ifjúsága jegyeséért.||
22367||.Jóel.1.9||Kifogyott az étel- és italáldozat az ÚR házából, gyászolnak a papok, az ÚR szolgái.||22371
22368||.Jóel.1.10||Elpusztult a mező, gyászol a föld, mert elpusztult a gabona, kiszáradt a must, kiapadt az olaj.||22181
22369||.Jóel.1.11||Szégyenkezzetek, ti szántóvetők, jajgassatok, szőlőművesek a búzáért és az árpáért, mert elveszett a mezőn az aratnivaló!||
22370||.Jóel.1.12||Elszáradt a szőlőtő, elhervadt a fügefa. A gránátalmafa, a datolyafa és az almafa meg a mező minden gyümölcsfája kiszáradt. Bizony kiszáradt az öröm az emberek közül.||22365
22371||.Jóel.1.13|Felhívás a bűnbánatra|Öltsetek gyászruhát, és sírjatok, ti papok! Jajgassatok, ti oltár szolgái! Jöjjetek, és háljatok gyászruhában, Istenem szolgái, mert megszűnt az étel- és italáldozat Istenetek házában.||22367
22372||.Jóel.1.14||Szenteljetek böjtöt, hirdessetek ünnepet! Gyűjtsétek össze a véneket, a föld minden lakosát az ÚRnak, a ti Isteneteknek házába, és kiáltsatok az ÚRhoz!||22393
22373||.Jóel.1.15||Jaj, micsoda nap! Bizony közel van az ÚR napja, és mint a pusztítás, úgy jön el a Mindenhatótól.||22379;17980
22374||.Jóel.1.16||Hát nem a szemünk láttára veszett ki az élelem, az öröm és vigasság Istenünk házából?||
22375||.Jóel.1.17||Elszáradt a mag a barázdákban, kiürültek a magtárak, összedőltek a csűrök, mert kiszáradt a gabona.||
22376||.Jóel.1.18||Mint nyög a jószág! Nyugtalankodnak a marhacsordák, mert nincs legelőjük, bűnhődnek még a juhnyájak is!||
22377||.Jóel.1.19||Hozzád kiáltok, URam, mert tűz emésztette meg a puszta legelőit, és láng perzselte meg a mező minden fáját.||22381
22378||.Jóel.1.20||A mező állatai is szomjaznak téged, mert kiszáradtak a folyóvizek, és tűz emésztette meg a puszta legelőit.||
22379||.Jóel.2.1|Tovább tart a sáskajárás|Fújjátok meg a kürtöt a Sionon, és kiáltsatok szent hegyemen! Rémüljön meg az ország minden lakója, mert eljön az ÚR napja, bizony közel van.||22395
22380||.Jóel.2.2||Sötétség és homály napja, felhő és ború napja, mint a hegyekre ráterülő alkonyat! Nagy és hatalmas nép jön, amilyen nem volt kezdettől fogva soha, és nem is lesz többé ezután nemzedékről nemzedékre.||22364
22381||.Jóel.2.3||Előtte tűz emészt, utána láng lobog. Előtte olyan az ország, mint az Éden kertje, utána pedig kietlen pusztaság, semmi sem menekülhet meg előle.||
22382||.Jóel.2.4||Olyan az alakjuk, mint a lovaké, és úgy száguldoznak, mint a lovasok.||
22383||.Jóel.2.5||Amikor a hegyek tetején szökellnek, olyan a hangjuk, mintha hadi szekerek robognának, vagy mintha a tarlót emésztő tűz ropogna. Olyanok, mint az ütközetre kész hatalmas sereg.||
22384||.Jóel.2.6||Megrémülnek tőle a népek, minden arc elsápad.||
22385||.Jóel.2.7||Száguldoznak, mint a hősök, fölmásznak a kőfalakra, mint a harcosok. Mindegyik a maga útján halad, nem térnek le ösvényeikről.||
22386||.Jóel.2.8||Nem akadályozzák egymást, mindegyik a maga útján halad. Nekirontanak a fegyvernek, és nem lehet megállítani őket.||
22387||.Jóel.2.9||Betörnek a városba, futkároznak a kőfalon, bemásznak a házakba, betörnek az ablakokon, mint a tolvaj.||
22388||.Jóel.2.10||Reszket előttük a föld, és megrendülnek az egek. A nap és a hold elsötétedik, a csillagok is elvesztik fényüket.||
22389||.Jóel.2.11||És megzendül az ÚR szava serege előtt, mert igen nagy az ő tábora, hatalmas az ő rendeletének végrehajtója. Bizony nagy az ÚR napja, és igen rettenetes! Ki állhat meg akkor?||22373
22390||.Jóel.2.12|Újabb fölhívás a megtérésre|De még most is így szól az ÚR: Térjetek meg hozzám teljes szívetekből, böjtöléssel, sírással és gyászolással.||19095
22391||.Jóel.2.13||Szíveteket szaggassátok meg, ne a ruháitokat, úgy térjetek meg az ÚRhoz, a ti Istenetekhez! Mert könyörületes és irgalmas ő, késedelmes a haragra, nagy kegyelmű, és bánkódik a veszedelem miatt.||2502
22392||.Jóel.2.14||Ki tudja, hátha visszatér és megkönyörül, és áldást hagy maga után. Hozzatok étel- és italáldozatot az ÚRnak, a ti Isteneteknek!||22505;22634
22393||.Jóel.2.15||Fújjátok meg a kürtöt a Sionon, szenteljetek böjtöt, hirdessetek gyűlést!||22372
22394||.Jóel.2.16||Gyűjtsétek össze a népet, szenteljétek meg a gyülekezetet! Hívjátok össze a véneket, gyűjtsétek össze a kisdedeket és a csecsszopókat! Jöjjön ki szobájából a vőlegény és kamrájából a menyasszony!||
22395||.Jóel.2.17||A templomcsarnok és az oltár között sírjanak a papok, az ÚR szolgái, és ezt mondják: Légy kegyelmes, URam, népedhez, és ne engedd, hogy szidják örökségedet! Ne példálózzanak velünk a pogányok! Miért mondanák a népek között: Hol van az ő Istenük?||14589;15251
22396||.Jóel.2.18|Isten ígérete|Féltő szeretetre gyulladt az ÚR a földje iránt, és megszánta népét.||
22397||.Jóel.2.19||Így válaszolt népének az ÚR: Íme, annyi gabonát, mustot és olajat adok nektek, hogy megelégedtek vele, és nem engedem többé, hogy gyalázzanak titeket a népek.||
22398||.Jóel.2.20||Elűzöm tőletek az északi népet is, puszta és sivár vidékre vetem őt. Elejét a keleti tengerbe, hátulját a nyugati tengerbe, és bűze magasra száll. Fölszáll büdössége, bármily nagy dolgokat cselekedett is.||
22399||.Jóel.2.21||Ne félj, te föld! Örülj és vigadozz, mert nagy dolgokat cselekedett az ÚR!||
22400||.Jóel.2.22||Ne féljetek, ti mezei vadak, mert zöldülnek a puszta legelői! A fák megtermik gyümölcsüket, a füge és szőlő is kitárja gazdagságát.||
22401||.Jóel.2.23||Ti is, Sionnak fiai, örvendezzetek és vigadjatok az ÚRban, a ti Istenetekben, mert megadja nektek az esőt igazság szerint: korai és késői esőt hullat rátok, mint kezdetben.||
22402||.Jóel.2.24||Megtelnek a csűrök gabonával, és a sajtók bőven árasztják a mustot és az olajat.||22423
22403||.Jóel.2.25||Kárpótollak benneteket azokért az esztendőkért, amelyeket tönkretett a sáska, szöcske, cserebogár és a hernyó, az én nagy seregem, amelyet rátok küldtem.||22362
22404||.Jóel.2.26||Bőségesen ehettek majd, és megelégedtek. És magasztaljátok az ÚRnak, a ti Isteneteknek nevét, aki csodálatosan cselekedett veletek, és soha többé nem kell pironkodnia az én népemnek.||
22405||.Jóel.2.27||Akkor megtudjátok, hogy én Izráel között vagyok, és hogy én vagyok az ÚR, a ti Istenetek, és nincs más! Soha többé nem kell pironkodnia az én népemnek.||
22406||.Jóel.2.28|A Lélek kitöltése|Azután kiöntöm majd lelkemet minden testre: fiaitok és leányaitok prófétálni fognak, véneitek álmokat álmodnak, ifjaitok pedig látomásokat látnak.||18604;27035
22407||.Jóel.2.29||Sőt még a szolgákra és szolgálóleányokra is kiöntöm lelkemet azokban a napokban.||
22408||.Jóel.2.30||Csodás jeleket mutatok az égen és a földön: vért, tüzet és füstoszlopokat.||
22409||.Jóel.2.31||A nap sötétté válik, a hold pedig vérré, mielőtt eljön az ÚR nagy és rettenetes napja.||22425;21322;21323
22410||.Jóel.2.32||De megmenekül mindenki, aki segítségül hívja az ÚR nevét. Mert a Sion hegyén és Jeruzsálemben lesz a szabadulás, ahogyan megígérte az ÚR, és a megszabadultak között lesznek azok, akiket elhív az ÚR!||28269;17939;17940
22411||.Jóel.3.1|Isten ítéletet mond a népek fölött|Mert íme, azokban a napokban és abban az időben, amikor visszahozom Júda és Jeruzsálem foglyait,||
22412||.Jóel.3.2||összegyűjtök minden népet, elvezetem őket Jósáfát völgyébe, ahol perbe szállok velük az én népemért és birtokomért, Izráelért, amiért szétszórták a népek közé, és megosztoztak országomon.||22422
22413||.Jóel.3.3||Népemre sorsot vetettek: a fiút parázna nőért adták oda, a leányt pedig borért adták el, hogy ihassanak.||
22414||.Jóel.3.4||Hát nektek mi közötök hozzám, Tírusz, Szidón és Filisztea környéke? Vajon vissza akartok nekem fizetni valamit? Ha meg akarnátok is fizetni, nagy hirtelen visszafordítom azt saját fejetekre!||21169;12019;-12029
22415||.Jóel.3.5||Hiszen elraboltátok ezüstömet és aranyamat, és legszebb kincseimet templomaitokba vittétek.||
22416||.Jóel.3.6||Júda fiait és Jeruzsálem fiait pedig eladtátok a görögöknek, hogy messzire kerüljenek a határaiktól.||21201
22417||.Jóel.3.7||Íme, én elindítom őket arról a helyről, ahova eladtátok őket, és visszafordítom saját fejetekre, amit tettetek.||19613;12019;-12029
22418||.Jóel.3.8||Fiaitokat és leányaitokat Júda fiainak kezébe adom, ők pedig eladják őket a sábaiaknak, a messze lakó népnek, mert így határozott az ÚR.||
22419||.Jóel.3.9||Hirdessétek ki ezt a népek között: Készüljetek föl a harcra, buzdítsátok a vitézeket! Jöjjön el, vonuljon föl minden hadakozó férfi!||
22420||.Jóel.3.10||Kovácsoljatok ekevasaitokból kardot, metszőkéseitekből pedig dárdát! Mondja még a gyönge is: Vitéz vagyok!||
22421||.Jóel.3.11||Siessetek, jöjjetek ide, ti népek, gyűljetek össze mindenfelől! Vezesd, URam, hőseidet!||
22422||.Jóel.3.12||Keljenek föl és jöjjenek el a népek Jósafát völgyébe, mert ott ülök törvényt, hogy megítéljek minden szomszéd népet.||
22423||.Jóel.3.13||Eresszétek neki a sarlót, mert megérett az aratnivaló! Gyertek, tapossatok, mert tele van a kád, túlárad a sajtó, mert megsokasodott gonoszságuk!||22402;31010;-31015
22424||.Jóel.3.14||Tömegek, tömegek az ítélet völgyében! Mert közel van az ÚR napja az ítélet völgyében!||
22425||.Jóel.3.15||A nap és a hold elsötétedik, a csillagok elvesztik fényüket.||22388;22409;21322;21323
22426||.Jóel.3.16||Fölharsan az ÚR hangja a Sionról, mennydörög Jeruzsálemből, és megrendülnek az egek és a föld. De az ÚR lesz népének oltalma és Izráel fiainak erőssége!||22388;19631
22427||.Jóel.3.17||Akkor megtudjátok, hogy én vagyok az ÚR, a ti Istenetek, aki a Sionon lakozom, az én szent hegyemen. Akkor szent lesz Jeruzsálem, és idegenek többé nem vonulnak át rajta.||16230;16231;17804;-17807
22428||.Jóel.3.18|Júda békéje|Azon a napon majd must csordogál a hegyekről, és tej folyik a halmokról. Júda minden patakmedrében bőven folyik a víz. Forrás fakad az ÚR házából, és megöntözi a Sittím völgyét.||22401;-22404;22575;22576;21747;-21755
22429||.Jóel.3.19||Egyiptom pusztasággá lesz, Edóm pedig kietlen sivataggá a Júda fiain való erőszakosságáért, mert ártatlan vért ontottak földjükön.||21163;21259;21330
22430||.Jóel.3.20||De Júdát örökké lakni fogják, Jeruzsálemet is nemzedékről nemzedékre.||22576;22577
22431||.Jóel.3.21||Megfizetek a vérontásért, amelyért még nem fizettem meg. Sion lesz az ÚR lakóhelye!||17805
22432|Ámósz próféta könyve|.Ám.1.1|Fenyegető próféciák Izráel szomszédai ellen|Ámósz beszédei, aki a tekóabeli pásztorokhoz tartozott. Ezt látta Izráelről Uzzijjának, Júda királyának az idejében és Jeroboámnak, Jóás fiának, Izráel királyának az idejében, két esztendővel a földindulás előtt.||22545;17723;22162;8359;11735;9928
22433||.Ám.1.2||Ezt mondta: Fölharsan az ÚR hangja a Sionról, fölzendül Jeruzsálemből. Gyászolnak a pásztorok legelői, és elszárad a Karmel teteje.||22426
22434||.Ám.1.3||Így szól az ÚR: Damaszkusz három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel vas cséplőszánokkal csépelték Gileádot,||9876;9880
22435||.Ám.1.4||tüzet küldök Hazáél házára, és az megemészti Ben-Hadad palotáit.||
22436||.Ám.1.5||Letöröm Damaszkusz zárait, kiirtom az Aven völgyében lakókat és azt, aki a jogart tartja Bét-Édenben. Fogságba megy Arám népe Kírbe – ezt mondja az ÚR.||9974;20217
22437||.Ám.1.6||Így szól az ÚR: Gáza három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel az összes foglyot rabságba vitték, és az edómiaknak adták át őket,||21165;11642;11784
22438||.Ám.1.7||tüzet küldök Gáza kőfalára, és megemészti palotáit.||
22439||.Ám.1.8||Kiirtom a lakosokat Asdódból és Askelónból azt, aki a jogart tartja. Azután Ekrón ellen fordítom a kezemet, és elvész a filiszteusok maradéka is – ezt mondja az én Istenem, az ÚR.||21165;-21167;18098
22440||.Ám.1.9||Így szól az ÚR: Tírusz három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel az egész fogoly népet Edómnak adták, és nem tartották számon a testvéri szövetséget,||21169
22441||.Ám.1.10||tüzet küldök Tírusz kőfalára, és megemészti palotáit.||
22442||.Ám.1.11||Így szól az ÚR: Edóm három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel fegyverrel űzte saját testvérét, és elfojtotta szívében az irgalmasságot, szüntelen tombolt haragja, és mindvégig kitartott dühében,||21162
22443||.Ám.1.12||tüzet küldök Témánra, és megemészti Bocra palotáit.||20201;20202
22444||.Ám.1.13||Így szól az ÚR: Ammón három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel fölhasították Gileád várandós asszonyait, hogy kiszélesíthessék határukat,||22880;22881;21151;-21157
22445||.Ám.1.14||tüzet küldök Rabbá kőfalára, és megemészti palotáit harci zajban, a háború napján, pusztító viharral a szélvész napján.||8313;8316
22446||.Ám.1.15||Királyuk számkivetésbe megy, és fejedelmei is vele mennek – ezt mondja az ÚR!||
22447||.Ám.2.1||Így szól az ÚR: Móáb három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel mésszé égette Edóm királyának csontjait,||21161;-21164
22448||.Ám.2.2||tüzet küldök Móábra, és megemészti Kerijjót palotáit. Csatazajban hal meg Móáb, harci lárma és kürtzengés közben.||
22449||.Ám.2.3||Kiirtom belőle a bírót, és vele együtt minden fejedelmét megölöm – ezt mondja az ÚR.||
22450||.Ám.2.4||Így szól az ÚR: Júda három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel megvetették az ÚR törvényét, és nem tartották meg rendelkezéseit, félrevezették őket hazug bálványaik, amelyeket atyáik követtek,||
22451||.Ám.2.5||ezért tüzet küldök Júdára, és megemészti Jeruzsálem palotáit.||
22452||.Ám.2.6|Fenyegető prófécia Izráel ellen|Így szól az ÚR: Izráel három, sőt négy bűne miatt nem változtatok szándékomon. Mivel eladják pénzért az igazat, a szegényt pedig egy pár saruért,||22202;22203;22554;22413
22453||.Ám.2.7||a föld porát áhítják a szegények fejére, és a nyomorultak útját eltérítik. Apa és fia egy leányhoz jár, hogy beszennyezzék szent nevemet.||22552
22454||.Ám.2.8||Zálogba vett ruhákon nyújtózkodnak minden oltár mellett, és az elítéltek borát isszák Istenük házában.||22523;22272
22455||.Ám.2.9||Pedig én irtottam ki előlük az emóriakat, akik magasak voltak, mint a cédrusok, és erősek, mint a tölgyfák. Mégis kipusztítottam gyümölcsüket fent és gyökerüket alant.||4106;4361;-4363
22456||.Ám.2.10||Én hoztalak ki benneteket Egyiptom földjéről, és vezettelek a pusztában negyven esztendeig, hogy birtokba vegyétek az emóriak földjét.||1867;5139
22457||.Ám.2.11||Prófétákat támasztottam fiaitok közül, és názírokat ifjaitok közül. Vajon nem így van, Izráel fiai? – ezt mondja az ÚR.||3824;-3831;20494
22458||.Ám.2.12||De borral itattátok a názírokat, a prófétákra pedig ráparancsoltatok: Ne prófétáljatok!||22544;18295
22459||.Ám.2.13||Ezért íme, lenyomlak titeket, ahogyan a kévékkel teli szekér belenyomódik a földbe.||
22460||.Ám.2.14||Elvész a gyors lábú menekülő, és az erős hiába erősíti meg az erejét, a hős sem mentheti meg lelkét.||
22461||.Ám.2.15||Nem tud helytállni az íjász, nem menekülhet el még a gyors lábú sem, és a lovon ülő sem mentheti meg lelkét.||
22462||.Ám.2.16||A hősök közül a legbátrabb is mezítelenül fut el azon a napon – ezt mondja az ÚR.||
22463||.Ám.3.1|A próféta küldetése a választott néphez|Halljátok meg ezt a beszédet, amelyet az ÚR szól felőletek, Izráel fiai, az egész nemzetség felől, amelyet fölhozott Egyiptom földjéről:||
22464||.Ám.3.2||Csak titeket választottalak magamnak e föld minden nemzetsége közül, ezért büntetlek meg titeket minden gonoszságotokért.||2031;2489;16438;16439
22465||.Ám.3.3||Vajon járnak-e ketten együtt, ha nem egyeztek meg egymással?||
22466||.Ám.3.4||Ordít-e az oroszlán az erdőben, ha nincs zsákmánya? Hallatja-e hangját barlangjából az oroszlánkölyök, ha semmit sem fogott?||
22467||.Ám.3.5||Csapdába esik-e a madár a földön, ha nem vetnek neki tőrt? Fölpattan-e a csapda a földről, ha semmit sem fogott?||22257
22468||.Ám.3.6||Ha fölharsan a kürt a városban, nem riad-e meg a nép? Vajon ha baj van a városban, nem az ÚR szerzi azt?||18636
22469||.Ám.3.7||Az én Istenem, az ÚR, semmit sem cselekszik addig, míg meg nem jelenti titkát szolgáinak, a prófétáknak.||441;-443;18687;22329
22470||.Ám.3.8||Ha az oroszlán ordít, ki ne rettegne? Ha az ÚR, az én Istenem szól, ki ne prófétálna?||
22471||.Ám.3.9|Samária bűnös fényűzése|Adjatok hírt Asdód palotáiból és az Egyiptomban levő palotákból, és így szóljatok: Gyűljetek össze Samária hegyein, lássátok meg, milyen nagy a háborgás és az elnyomás benne!||22439
22472||.Ám.3.10||Mert nem tudnak helyesen cselekedni – ezt mondja az ÚR. Halomra gyűjtik a kincset palotáikban erőszakossággal és zsarolással.||
22473||.Ám.3.11||Ezért azt mondja az én Istenem, az ÚR: Ellenség veszi körül ezt a földet, ledönti hatalmadat, és feldúlja palotáidat.||
22474||.Ám.3.12||Ezt mondja az ÚR: Ahogyan a pásztor az oroszlán szájából csak a két lábszárat vagy a fül hegyét menti meg, úgy menekülnek meg Izráel fiai, akik Samáriában a pamlagok sarkán és a nyugágyak damasztján ülnek.||22518;22521
22475||.Ám.3.13||Halljátok meg, és tegyetek tanúbizonyságot Jákób házának – ezt mondja az én Istenem, az ÚR, a Seregek Istene –,||
22476||.Ám.3.14||amely napon megbüntetem Izráelt bűneiért, Bételt is megbüntetem oltáraiért. Letörnek az oltár szarvai, és a földre omlanak.||22307;19425;9180;9187;10182;10183
22477||.Ám.3.15||Ledöntöm a téli házat a nyári házzal együtt, elpusztulnak az elefántcsont házak, és megsemmisülnek a nagy házak – ezt mondja az ÚR.||22521;9520
22478||.Ám.4.1|Samária asszonyai ellen|Halljátok meg ezt a beszédet, ti básáni tehenek, akik Samária hegyén vagytok, akik nyomorgatjátok a szegényeket, megrontjátok a nyomorultakat, akik azt mondjátok férjeteknek: Hozzatok, hadd igyunk!||22452;22453;9308
22479||.Ám.4.2||Megesküdött szentségére az én Istenem, az ÚR, hogy íme, eljönnek rátok azok a napok, amikor szigonyokkal visznek el titeket, maradékotokat pedig halászhorgokkal.||22812;22813;9956;9991
22480||.Ám.4.3||A réseken mentek ki egymás után, és a Hermón felé taszítanak ki titeket – ezt mondja az ÚR.||
22481||.Ám.4.4|Izráelnek nem használt a fenyítés|Jöjjetek csak Bételbe, és vétkezzetek, szaporítsátok a vétkeket Gilgálban! Vigyétek reggelente áldozataitokat, és harmadnaponként tizedeteket.||22215
22482||.Ám.4.5||Égessetek kovásszal készült hálaáldozatot, ajánljatok föl önkéntes áldozatokat, és híreszteljétek, mert így szeretitek, Izráel fiai – ezt mondja az én Istenem, az ÚR.||2890;-2892
22483||.Ám.4.6||Én viszont azt bocsátottam rátok, hogy fogatok tiszta maradt minden városotokban, és kenyérínség volt minden helységetekben, mégsem tértetek vissza hozzám – ezt mondja az ÚR.||22362;22368;22369
22484||.Ám.4.7||Még az esőt is megvontam tőletek három hónappal az aratás előtt. Az egyik városra adtam esőt, a másik városra pedig nem adtam. Az egyik rész kapott esőt, de az a rész, amelyre nem esett eső, kiszáradt.||5225;22918
22485||.Ám.4.8||Két-három városból tántorogtak egy városba vizet inni, de nem jutott nekik elég, mégsem tértetek vissza hozzám – ezt mondja az ÚR.||22483
22486||.Ám.4.9||Megvertelek titeket szárazsággal és ragyával, kertjeiteknek, szőlőiteknek, fügefáitoknak és olajfáitoknak nagy részét megette a sáska: mégsem tértetek vissza hozzám – ezt mondja az ÚR.||22362;22363;22939;22253;-22255
22487||.Ám.4.10||Dögvészt bocsátottam rátok, mint Egyiptomra, fegyverrel öltem ifjaitokat, lovaitokat zsákmányul vitettem el, táborotok bűzét pedig egészen orrotokig emeltem, mégsem tértetek vissza hozzám – azt mondja az ÚR.||1745;20817;20818;19463;20093;20096
22488||.Ám.4.11||Közületek többeket fölforgattam, ahogyan Isten fölforgatta Sodomát és Gomorát, és olyanokká lettetek, mint a tűzből kikapott üszök, mégsem tértetek vissza hozzám – így szól az ÚR.||481;9956;17727
22489||.Ám.4.12||Ezért cselekszem így veled, Izráel! És mivel így cselekszem veled, készülj Istened elé, Izráel!||
22490||.Ám.4.13||Mert íme, aki a hegyeket formálta, és a szelet teremtette, aki kijelenti gondolatait az embernek, aki a hajnalt sötétséggé változtatja, és a föld magaslatain lépdel: az ÚR ő, Seregek Istene az ő neve.||14915;18636;22649
22491||.Ám.5.1|A próféta elsiratja Izráelt|Halljátok meg ezt a beszédet, amelyet siratódalként mondok rólatok, Izráel háza!||
22492||.Ám.5.2||Elesett, nem kel föl többé Izráel leánya. Végigterült földjén, és nincs, aki fölemelje.||
22493||.Ám.5.3||Bizony – így szól az én Istenem, az ÚR –, az a város, amely ezerrel vonult ki, százzal marad csak meg, amelyik pedig százzal vonult ki, tízzel marad csak meg Izráel házának.||5673
22494||.Ám.5.4||Bizony – így szól az ÚR Izráel házához –, engem keressetek, és éltek!||
22495||.Ám.5.5||Ne keressétek föl Bételt, Gilgálba se menjetek, Beérsebába se járjatok át. Mert Gilgál fogságba megy, Bétel pedig semmivé lesz.||22481;9180;-9182;10182;10183
22496||.Ám.5.6||Az URat keressétek, és éltek, különben rátör József házára, mint a tűz, és megemészti Bétel miatt, és nem lesz, aki eloltsa.||22494;17753;18814
22497||.Ám.5.7||Mert ürömmé változtatjátok az ítéletet, és földre tiporjátok az igazságot.||22529;17814;19150;-19153
22498||.Ám.5.8||Ő alkotta a Fiastyúkot és a Kaszáscsillagot, ő változtatja reggellé a homályt, és a nappalt éjszakává sötétíti. Ő hívja elő a tenger vizét, és kiönti azt a föld színére. Az ÚR az ő neve.||22557;13062;13826
22499||.Ám.5.9||Pusztulással sújtja a hatalmasokat, és pusztulás száll az erődökre.||
22500||.Ám.5.10|Ítélet a társadalmi igazságtalanság miatt|Gyűlölik azt, aki feddni mer a kapuban, és utálják azt, aki feddhetetlenül beszél.||18282
22501||.Ám.5.11||Mivel eltiporjátok a szegényt, és gabonaadót szedtek tőle, ezért bár faragott kőből építetek házakat, nem laktok majd bennük; és bár gyönyörűséges szőlőket ültettek, de nem isztok annak a borából.||22477;17907;22867
22502||.Ám.5.12||Mert tudom, hogy sok a bűnötök, és nagyok a vétkeitek! Az igazak nyomorgatói és váltságdíjszedők vagytok, és elnyomjátok a szegényt a kapuban!||
22503||.Ám.5.13||Ezért hallgat az eszes abban az időben, mert gonosz idő az.||22665
22504||.Ám.5.14||A jót keressétek, ne pedig a rosszat, hogy éljetek! Akkor veletek lesz az ÚR, a Seregek Istene, amint mondjátok is.||
22505||.Ám.5.15||Gyűlöljétek a gonoszt, és szeressétek a jót, állítsátok helyre az igazságot a kapuban: talán megkegyelmez József maradékának az ÚR, a Seregek Istene!||15552
22506||.Ám.5.16||Ezért azt mondja az ÚR, a Seregek Istene, az én Uram: Minden téren siralom lesz, és minden utcán azt mondják: Jaj, jaj! A szántóvetőt is gyászolni hívják és a siratókat siratásra.||22369;19259;-19262
22507||.Ám.5.17||Minden szőlőben siralom lesz, mert átvonulok közöttetek – ezt mondja az ÚR.||
22508||.Ám.5.18||Jaj azoknak, akik az ÚR napját kívánják! Mire való nektek az ÚR napja? Sötétség az, nem pedig világosság.||17826;22380;22389
22509||.Ám.5.19||Olyan lesz, mint amikor valaki oroszlán elől szalad, és medve bukkan rá; vagy bemegy a házba, kezét a falhoz támasztja, és kígyó marja meg.||
22510||.Ám.5.20||Hát nemde sötétség lesz az ÚR napja, nem pedig világosság? Homály lesz az, hajnalfény nélkül.||22508;22556
22511||.Ám.5.21|A lélektelen istentisztelet hiábavaló|Gyűlölöm, megvetem ünnepeiteket, nem gyönyörködöm összejöveteleitekben.||17733;-17738;19176
22512||.Ám.5.22||Még ha égőáldozatokkal áldoztok is nekem, sőt ételáldozataitokkal, nem kedvelem őket; rá sem tekintek a kövérjéből való békeáldozataitokra.||22721;22722
22513||.Ám.5.23||Távoztasd el tőlem énekeid zaját, nem akarom hallani hárfáid pengését.||22522
22514||.Ám.5.24||Hanem áradjon a törvény, mint a víz, és az igazság, mint a bővizű patak!||18700
22515||.Ám.5.25||Vajon járultatok-e hozzám véresáldozatokkal és ételáldozatokkal a pusztában negyven éven át, ó, Izráel háza?||27227;27228;5775;5777
22516||.Ám.5.26||Majd vinni fogjátok királyotokat, Szikkútot, és Kijjúnt, csillagistenetek bálványképét, amelyet ti készítettetek magatoknak,||22859
22517||.Ám.5.27||mert Damaszkuszon túlra száműzlek titeket – ezt mondja az ÚR, akinek Seregek Istene a neve.||22524;9956;9991
22518||.Ám.6.1|A kevélység büntetése|Jaj azoknak, akik gondtalanul élnek a Sionon, és az elbizakodottaknak Samária hegyén, a legelső nép előkelőinek, akikhez hódolva jön Izráel háza!||22478;22479
22519||.Ám.6.2||Menjetek át Kalnéba, és nézzetek szét, onnan pedig menjetek a nagy Hamátba, azután ereszkedjetek le a filiszteusok Gátjába! Vajon jobbak vagytok-e, mint ezek az országok, és vajon nagyobb-e az ő határuk a ti határotoknál?||244;4096;8219;22656
22520||.Ám.6.3||Ti távolinak gondoljátok a veszedelem napját, és közel hozzátok az erőszak trónját.||22572;20769;20774
22521||.Ám.6.4||Elefántcsont ágyakon hevernek, elnyújtózkodnak pamlagukon, a nyáj legjavából lakmároznak és a hizlalt borjakból.||22477;9520
22522||.Ám.6.5||Hárfa mellett dalolgatnak, és azt hiszik, hogy hangszerük olyan, mint Dávidé.||22513;17819
22523||.Ám.6.6||Serlegekből isszák a bort, színolajjal kenegetik magukat, de nem bánkódnak József romlásán.||17818;17819
22524||.Ám.6.7||Ezért most a száműzöttek élén viszik el őket, és vége szakad a nyújtózkodók dáridózásának.||17820;22307
22525||.Ám.6.8||Önmagára esküdött az én Istenem, az ÚR. Azt mondja az ÚR, a Seregek Istene: Utálom Jákób kevélységét, és gyűlölöm palotáit, ezért prédára vetem a várost mindenestül.||22477;9991;10225;-10234
22526||.Ám.6.9||És ha tíz ember marad is meg egy házban, még azok is meghalnak.||22493
22527||.Ám.6.10||És amikor fölemeli valakinek a holttestét a rokona és eltemetője, hogy kivigye a házból, akkor azt kérdezi attól, aki a ház belsejében van: Van-e még valaki veled? Az pedig azt mondja: „Nincs”, és még ezt is: „Csitt! Nem szabad említeni az ÚR nevét!”.||
22528||.Ám.6.11||Mert íme, parancsol az ÚR, és összetöri a nagy házat hasadozásokkal és a kicsiny házat repedezésekkel.||
22529||.Ám.6.12||Vajon futhatnak-e sziklán a lovak? Fölszánthatja-e azt valaki ökrökkel? Ti viszont méreggé tettétek a törvényt, az igazság gyümölcsét pedig ürömmé!||22497;17827
22530||.Ám.6.13||Örültök a hiábavaló dolgoknak, és azt mondjátok: Nem a magunk erejével szereztük-e meg magunknak Karnaimot?||
22531||.Ám.6.14||Íme, bizony népet indítok ellened, Izráel háza – ezt mondja az ÚR, a Seregek Istene –, és az sanyargat titeket a hamáti úttól az Arába patakjáig.||4821;4824;378
22532||.Ám.7.1|Ámósz látomásai|Ilyen dolgot láttatott velem az én Istenem, az ÚR: Íme, sáskarajt teremtett a sarjúfakadás kezdetén, és íme, már sarjadzott a fű a királyi kaszálás után.||22362;22382
22533||.Ám.7.2||Amikor föl akarta falni a föld füvét, azt mondtam: Istenem, URam! Bocsáss meg, kérlek! Hogyan állhat meg Jákób? Hiszen oly kicsiny!||22536;17730;17731
22534||.Ám.7.3||Megengesztelődött az ÚR ebben a dologban: Nem lesz meg! – mondta az ÚR.||
22535||.Ám.7.4||Ilyen dolgot láttatott velem az én Istenem, az ÚR: Íme, tüzet hívott elő ítéletre az én Istenem, az ÚR, és az megemésztette a nagy mélységet, és amikor már emésztette az országot,||
22536||.Ám.7.5||azt mondtam: Istenem, URam, hagyd abba, kérlek! Hogyan állhat meg Jákób? Hiszen oly kicsiny!||22533
22537||.Ám.7.6||Megengesztelődött az ÚR ebben a dologban: Ez sem lesz meg! – mondta az én Istenem, az ÚR.||22534
22538||.Ám.7.7||Ilyen dolgot láttatott velem: Íme, az Úr ott állt egy függőleges kőfalon, és a kezében mérőzsinór volt.||21547
22539||.Ám.7.8||Azt kérdezte tőlem az ÚR: Mit látsz, Ámósz? Én pedig azt mondtam: Mérőzsinórt. Erre azt mondta az ÚR: Íme, mérőzsinórral mérek népem, Izráel körében, és többé nem bocsátok meg neki!||19024
22540||.Ám.7.9||Bizony elpusztulnak Izsák magaslatai, és romba dőlnek Izráel szent helyei. Fegyverrel támadok Jeroboám háza ellen.||9935;9937
22541||.Ám.7.10|Amacjá és Ámósz vitája|Akkor ezt az üzenetet küldte Amacjá, Bétel papja Jeroboámnak, Izráel királyának: Pártot üt ellened Ámósz Izráel házában. Nem tűrheti el az ország az ő beszédeit!||
22542||.Ám.7.11||Mert így beszél Ámósz: Fegyver által hal meg Jeroboám, Izráelt pedig fogságba viszik a földjéről!||
22543||.Ám.7.12||Ámószhoz azért így szólt Amacjá: Menj el, te látnok! Menekülj Júda földjére, ott edd a kenyeredet, és ott prófétálj!||
22544||.Ám.7.13||Bételben nem prófétálhatsz többé, mert a király szent helye és az ország székháza az!||9180;9181
22545||.Ám.7.14||Ámósz így felelt Amacjának: Nem vagyok próféta, se próféta fia: marhapásztor vagyok, és fügét termesztek.||
22546||.Ám.7.15||De elhívott engem az ÚR a nyáj mellől, és azt mondta nekem az ÚR: Menj el, és prófétálj népemnek, Izráelnek!||
22547||.Ám.7.16||Most azért halld meg az ÚR beszédét! Te azt mondod: Ne prófétálj Izráel ellen, és ne szólj Izsák háza ellen!||22544
22548||.Ám.7.17||Ezért így szól az ÚR: Feleséged paráznává lesz a városban, fiaid és leányaid fegyver által hullanak el. Földedet fölosztják mérőkötéllel, te magad tisztátalan földön halsz meg, Izráelt pedig fogságba viszik földjéről.||22278;9991;10009
22549||.Ám.8.1|Látomás az érett gyümölcsről|Ilyen dolgot láttatott velem az én Istenem, az ÚR: Íme, egy kosár érett gyümölcs.||19592
22550||.Ám.8.2||És azt kérdezte: Mit látsz, Ámósz? Azt válaszoltam: Egy kosár érett gyümölcsöt. Ekkor azt mondta nekem az ÚR: Eljött a vég népemre, Izráelre, többé nem bocsátok meg neki.||22539
22551||.Ám.8.3||Azon a napon jajgatássá változnak a templomi énekek, így szól az én Istenem, az ÚR. Tömérdek holttest lesz mindenfelé, szó nélkül rakják le őket.||22558
22552||.Ám.8.4|A csaló kereskedők ítélete|Halljátok meg ezt ti, akik a szegényre törtök és e föld nyomorultjainak kipusztítására.||22554;22452;22453
22553||.Ám.8.5||Azt mondjátok: Mikor múlik el az újhold, hogy gabonát árulhassunk? És a szombat, hogy a gabonával kereskedhessünk, hogy kisebbíthessük a vékát, növelhessük az árát, és hamis mérleggel csalhassunk:||16757
22554||.Ám.8.6||hogy megvegyük a szegényeket pénzen, a szűkölködőt egy pár saruért, és eladhassuk a gabona hulladékát?||22452
22555||.Ám.8.7||Megesküdött az ÚR Jákób büszkeségére: Sohasem felejtem el semmiféle cselekedetüket!||
22556||.Ám.8.8||Ne rendüljön meg emiatt a föld? Ne gyászoljon minden lakosa? Bizony egészen fölemelkedik, mint a Nílus, árad és apad, mint Egyiptom folyója.||20119;20120
22557||.Ám.8.9||Azon a napon – ezt mondja az én Istenem, az ÚR – lenyugtatom a napot délben, és besötétítem a földet fényes nappal.||22498;17837;22681
22558||.Ám.8.10||Ünnepeiteket gyászra változtatom, és minden dalotokat siratóénekké! Gyászruhát borítok minden derékra, és kopasszá teszek minden fejet, és olyanná teszem, mint aki egyetlen fiát siratja. A vége pedig a keserűség napja lesz!||18030;19182
22559||.Ám.8.11||Íme, jönnek napok – ezt mondja az én Istenem, az ÚR –, amikor éhínséget bocsátok erre a földre. Nem kenyér után való éhséget, sem víz után való szomjúságot, hanem az ÚR beszédének hallgatása utáni éhséget.||
22560||.Ám.8.12||Tántorogni fognak tengertől tengerig és északtól keletig. Útra kelnek, hogy keressék az ÚR beszédét, de nem találják meg.||
22561||.Ám.8.13||Azon a napon elepednek a szomjúság miatt a szép leányok és az ifjak is,||
22562||.Ám.8.14||akik Samária bálványára esküsznek, és azt mondják: Él a te istened, ó, Dán! Vagy: Él a te utad, ó, Beérseba! Bizony elhullanak, és nem kelnek föl többé!||22564;-22566;22572;9180;9181
22563||.Ám.9.1|Az ítélet elől nincs menekülés|Láttam az Urat az oltárnál állni. Azt mondta: Üsd meg az oszlopfőt, hadd rendüljenek meg a küszöbök, és döntsd azokat mindnyájuk fejére. Akik megmaradnak, azokat fegyverrel ölöm meg. Senki sem fog elfutni, és senki sem tud megmenekülni közülük.||
22564||.Ám.9.2||Ha a Seolba ássák el magukat, onnan is kiragadja őket a kezem, és ha az égbe mennének föl, onnan is lehozom őket!||16313;20332;22581
22565||.Ám.9.3||Ha a Karmel tetején rejtőznek is el, onnan is előkeresem és elhozom őket. Ha a tenger mélyére bújnának el szemem elől, ott is parancsolok, és megmarja őket a kígyó.||22509
22566||.Ám.9.4||Ha fogságba mennek is ellenségeik előtt, ott is parancsolok, és megöli őket a fegyver. Feléjük fordítom a szememet, de vesztükre, nem pedig javukra.||
22567||.Ám.9.5||Mert az ÚR, a Seregek URa az, aki megérinti a földet, és megolvad az, és jajgat annak minden lakója, és egészen fölemelkedik, mint a Nílus, majd leapad, mint Egyiptom folyója.||22556
22568||.Ám.9.6||Aki fönn az égben építette meg lakhelyét, és annak boltozatát a földre alapozta; aki előhívja a tenger vizét, és kiönti a föld színére: az ÚR az ő neve!||22498;15639;15649;18641
22569||.Ám.9.7||Nem olyanok vagytok-e előttem, Izráel fiai, mint a kúsiták? – ezt mondja az ÚR. Nem én hoztam-e ki Izráelt Egyiptom földjéről, a filiszteusokat Kaftórból, és az arámokat Kírből?||17939;17940;20443;3568;22436;20144
22570||.Ám.9.8||Íme, az én Istenem, az ÚR szemmel tartja a bűnös országot: eltörlöm azt a föld színéről! De mégsem pusztítom el egészen Jákób házát – ezt mondja az ÚR.||19745
22571||.Ám.9.9||Mert íme, parancsot adok, és megrostálom Izráel házát minden nép között úgy, ahogyan a rostával rázogatnak, de egy szemecske sem esik a földre.||
22572||.Ám.9.10||Fegyver által hal meg az én népemből minden vétkes, aki azt mondja: Nem ér el minket, és nem jön ránk a veszedelem.||22520;22562
22573||.Ám.9.11|Boldog jövő ígérete|Azon a napon fölállítom Dávid leomlott sátrát, kijavítom réseit, helyreállítom omladékait, és fölépítem, hogy olyan legyen, mint hajdan volt.||22576;22577;9140;9141;21483;-21486;19597;19776
22574||.Ám.9.12||Ők veszik birtokba Edóm maradékát és mindazokat a népeket, amelyeket az én nevemről neveznek – ezt mondja az ÚR, aki megcselekszi ezt.||22595;17998
22575||.Ám.9.13||Íme, jönnek olyan napok – ezt mondja az ÚR –, amikor utoléri a szántó az aratót, a szőlőtaposó a magvetőt. Must csorog a hegyekből, és minden halom azt árasztja.||22428;3529
22576||.Ám.9.14||Hazahozom a fogságból népemet, Izráelt. Fölépítik az elpusztult városokat, és azokban fognak lakni. Szőlőket ültetnek, és inni fogják azok borát. Kerteket művelnek, és enni fogják azok gyümölcsét.||5711;18985
22577||.Ám.9.15||Elültetem őket a földjükbe, és többé nem szaggatják ki őket földjükből, amelyet nekik adtam – ezt mondja az ÚR, a te Istened.||19597;19835;-19842
22578|Abdiás próféta könyve|.Abd.1.1|Jövendölés Edóm pusztulásáról|Abdiás látomása. Így szól az én Istenem, az ÚR Edómról: Hírt hallottunk az ÚRtól, hírnök küldetett a népekhez: Keljetek föl, és haddal támadjunk rá!||20208
22579||.Abd.1.2||Íme, kicsinnyé teszlek a népek között, fölöttébb utálatos leszel.||20209
22580||.Abd.1.3||Szíved kevélysége csalt meg téged, aki sziklahasadékokban laksz, akinek lakóhelye magasan van, és aki azt mondod szívedben: Ki taszíthatna engem a földre?||20210
22581||.Abd.1.4||Ha olyan magasra szállnál is, mint a sas, és ha a csillagok közé raknád is fészkedet, onnan is lerántalak – ezt mondja az ÚR.||20210
22582||.Abd.1.5||Ha tolvajok törnének rád vagy éjjeli rablók – ó, hogy tönkre fogsz menni! –, nem annyit lopnának-e, amennyit akarnak? Ha szőlőszüretelők jönnének rád, nem hagynának böngészésre valót.||20203
22583||.Abd.1.6||Mennyire kifosztják Ézsaut, hogy fölkutatják rejtett kincseit!||20204
22584||.Abd.1.7||A határig űz minden szövetségesed, megcsalnak, levernek jó barátaid; kenyeret adtál nekik, de ők tőrbe csalnak. És ő nem érti.||
22585||.Abd.1.8||Azon a napon – ezt mondja az ÚR – vajon nem vesztem-e ki a bölcseket Edómból és az értelmet Ézsau hegyéről?!||20201;20202
22586||.Abd.1.9||Megrémülnek vitézeid, ó, Témán, mert mindenkit kiirtanak öldöklés által Ézsau hegyéről.||20216
22587||.Abd.1.10||A Jákób öcséd ellen elkövetett erőszakért szégyen borul rád, és mindörökre kiirtanak!||21157;21416;-21418;22442
22588||.Abd.1.11||Mert te félreálltál, amikor idegenek rabolták kincseit, és barbárok törtek be kapuján, Jeruzsálemre pedig sorsot vetettek: te is olyan voltál, mint bármelyikük.||
22589||.Abd.1.12||De ne nézz kárörömmel öcséd napján, szerencsétlenségének napján, és ne örvendj Júda fiain veszedelmük napján! Ne kérkedj a szorongattatás napján!||16295;21153;21169
22590||.Abd.1.13||Ne törj be népem kapuján nyomorúsága napján, ne nézd te is kárörömmel a baját nyomorúsága napján! Ne nyúljatok kincseihez nyomorúsága napján!||
22591||.Abd.1.14||Ne állj az útkereszteződésbe, hogy elveszítsd a menekülőket, és ne ejtsd el a szorongattatás napján azokat, akik megmaradtak belőle!||
22592||.Abd.1.15||Mert közel van az ÚR napja minden nép ellen. Ahogyan te cselekedtél, úgy cselekszenek veled is; visszaszáll fejedre az, amit tettél.||21162;21164;22373
22593||.Abd.1.16||Mert ahogyan ti szent hegyemen ittatok, úgy iszik majd szüntelenül minden nép. Bizony fulladásig isznak, és olyanok lesznek, mintha nem is lettek volna.||19616;19618;22411;-22425
22594||.Abd.1.17|A megszabadított Jeruzsálem|De a Sion hegyén szabadulás lesz, és szent lesz az; Jákób háza pedig birtokba veszi örökségét.||22598;22577;22415
22595||.Abd.1.18||Jákób háza tűz lesz, József háza láng, Ézsau háza pedig pozdorja. Meggyújtják és megemésztik őket, nem marad meg senki Ézsau házából, mert az ÚR szólt.||22574
22596||.Abd.1.19||A déliek birtokba veszik Ézsau hegyét, a síkságon lakók pedig a filiszteusok földjét. Birtokba veszik Efraim és Samária területeit, Benjámint meg Gileádot.||
22597||.Abd.1.20||Izráel fiainak ez a száműzött serege birtokba veszi Kánaán földjét Sareptáig, a Jeruzsálemből való száműzöttek pedig, akik Szefáradban vannak, elfoglalják majd a déli városokat.||
22598||.Abd.1.21||Szabadítók mennek föl Sion hegyére, hogy megítéljék Ézsau hegyét, és az ÚRé lesz a királyság.||22594
22599|Jónás próféta könyve|.Jón.1.1|Jónás engedetlensége és büntetése|Így szólt az ÚR szava Jónáshoz, Amittaj fiához:||9923
22600||.Jón.1.2||Kelj föl, menj Ninivébe, a nagy városba, és kiálts ellene, mert felhatolt színem elé gonoszságuk!||
22601||.Jón.1.3||Erre fölkelt Jónás, hogy Tarsísba szaladjon az ÚR elől. Lement Jáfóba, és talált ott egy hajót, amely Tarsísba indult. Kifizette az útiköltséget, és beszállt, hogy Tarsísba menjen az ÚR színe elől.||22637
22602||.Jón.1.4||Az ÚR pedig nagy szelet bocsátott a tengerre. Nagy vihar támadt a tengeren, és a hajó már-már töredezni kezdett.||
22603||.Jón.1.5||Ekkor félelem fogta el a hajósokat, és mindnyájan a maguk isteneihez kiáltottak. A hajóban lévő holmit a tengerbe dobták, hogy könnyítsenek rajta. Jónás pedig lement a hajó aljába, lefeküdt és elaludt.||
22604||.Jón.1.6||De odament hozzá a kapitány, és azt mondta neki: Mi lelt, te nagyalvó? Kelj föl, kiálts Istenedhez, hátha gondol velünk az Isten, és nem veszünk el!||
22605||.Jón.1.7||Egymásnak pedig azt mondták: Gyertek, vessünk sorsot, hogy megtudhassuk, ki miatt van rajtunk ez a veszedelem! Ekkor sorsot vetettek, és a sors Jónásra esett.||
22606||.Jón.1.8||Akkor azt mondták neki: Mondd el hát nekünk, mi miatt van rajtunk ez a veszedelem! Mi a foglalkozásod, és honnan jössz? Melyik a te hazád, és miféle népből való vagy?||
22607||.Jón.1.9||Erre így felelt nekik: Héber vagyok, és az URat, az egek Istenét félem, aki a tengert és a szárazföldet teremtette.||
22608||.Jón.1.10||Ekkor nagy félelem fogta el az embereket, és azt mondták neki: Mit cselekedtél? Mert megtudták azok az emberek, hogy az ÚR színe elől fut, mivel elmondta nekik.||
22609||.Jón.1.11||Utána azt kérdezték tőle: Mit cselekedjünk veled, hogy lecsöndesedjék körülöttünk a tenger? Mert a tenger háborgása egyre növekedett.||
22610||.Jón.1.12||Ő pedig azt mondta nekik: Fogjatok meg, és vessetek a tengerbe, akkor lecsöndesedik a tenger körülöttetek, mert tudom, hogy miattam tört rátok ez a nagy vihar.||
22611||.Jón.1.13||És erőlködtek azok az emberek, hogy visszaevezzenek a szárazföldre, de nem tudtak, mert a tenger háborgása egyre növekedett körülöttük.||
22612||.Jón.1.14||Ezért így kiáltottak az ÚRhoz: Ó, URam, kérünk, ne vesszünk el ennek az embernek a lelke miatt, és ne háríts ránk ártatlan vért! Mert te, URam, úgy cselekszel, ahogy akarsz!||
22613||.Jón.1.15||Azzal fogták Jónást, bedobták a tengerbe, és megszűnt a tenger háborgása.||
22614||.Jón.1.16||Azok az emberek pedig nagy félelemmel félték az URat, áldozatot mutattak be az ÚRnak, és fogadalmakat tettek.||
22615||.Jón.2.1|Jónás imádsága|Az ÚR pedig egy nagy halat rendelt, hogy lenyelje Jónást. Jónás pedig három nap és három éjjel volt a hal gyomrában.||23596
22616||.Jón.2.2||És Jónás imádkozott az ÚRhoz, az ő Istenéhez a hal gyomrából.||
22617||.Jón.2.3||Azt mondta: Nyomorúságomban az ÚRhoz kiáltottam, és ő meghallgatott engem. A Seol torkából kiáltoztam, és te meghallottad szavamat.||
22618||.Jón.2.4||Mert mélységbe vetettél engem, a tenger közepébe; körülfogott a víz, habjaid és hullámaid mind átcsaptak rajtam!||14586;15386
22619||.Jón.2.5||Azt gondoltam: Elvetettél a szemed elől. Bárcsak láthatnám még szentséged templomát!||
22620||.Jón.2.6||Torkomig értek a vizek, a mélység árja vett körül engem, hínár szövődött a fejemre.||
22621||.Jón.2.7||Lesüllyedtem a hegyek alapjáig, örökre bezáródtak mögöttem a föld zárjai. De te kiemelted életemet a mélységből, URam, Istenem!||
22622||.Jón.2.8||Amikor elcsüggedt a lelkem, az ÚRra emlékeztem, és könyörgésem eljutott hozzád, szentséged templomába.||
22623||.Jón.2.9||Akik a hiábavaló bálványokra ügyelnek, elhagyják azt, aki kegyelmes hozzájuk.||
22624||.Jón.2.10||De én hálaadó énekkel áldozom neked, megadom, amit megfogadtam. Az ÚRé a szabadítás!||15931;15932
22625||.Jón.2.11||Erre az ÚR parancsolt a halnak, és az kivetette Jónást a szárazra.||
22626||.Jón.3.1|Jónás prédikálására Ninive megtér|Az ÚR szava másodszor is szólt Jónáshoz:||
22627||.Jón.3.2||Kelj föl, menj Ninivébe, a nagy városba, és hirdesd nekik azt a beszédet, amit én parancsolok neked!||
22628||.Jón.3.3||Erre fölkelt Jónás, és elment Ninivébe az ÚR szava szerint. Ninive pedig nagy városa volt Istennek: háromnapi járóföldnyi volt.||
22629||.Jón.3.4||Elindult Jónás, és bement a városba egynapi járásra, és így kiáltott: Még negyven nap, és elpusztul Ninive!||
22630||.Jón.3.5||A niniveiek pedig hittek Istennek, böjtöt hirdettek, és a nagyoktól fogva a kicsinyekig mind zsákruhába öltöztek.||23597
22631||.Jón.3.6||Amikor eljutott ez a hír Ninive királyához, fölkelt trónjáról, levetette magáról királyi ruháját, zsákruhába öltözött, és a porba ült.||
22632||.Jón.3.7||Azután a király és a főurak parancsára kihirdették és elrendelték Ninivében: Ember és állat, ökör és juh semmit se kóstoljon, ne legeljen, és vizet se igyon!||
22633||.Jón.3.8||Hanem öltözzenek zsákruhába az emberek és az állatok, erősen kiáltsanak Istenhez, és térjen meg mindenki gonosz útjáról és az erőszakosságból, amelyet cselekszik.||
22634||.Jón.3.9||Ki tudja, talán felénk fordul Isten, és megengesztelődik, lelohad lángoló haragja, és nem veszünk el!||
22635||.Jón.3.10||Amikor Isten látta, amit tettek, és hogy megtértek gonosz útjukról, megbánta a rosszat, amelyről azt mondta, hogy végrehajtja rajtuk, és nem hajtotta végre.||19459;22534
22636||.Jón.4.1|Jónás vitája Istennel|Ez azonban nagyon nem tetszett Jónásnak, és megharagudott.||
22637||.Jón.4.2||Így imádkozott az ÚRhoz: Ó, URam, hát nem ezt mondtam, amikor még otthon voltam? Azért siettem, hogy Tarsísba fussak, mert tudtam, hogy te kegyelmes és irgalmas Isten vagy, késedelmes a haragra, és nagy a kegyelmed, és a gonoszt is megbánod.||2502;22391
22638||.Jón.4.3||Most azért, URam, kérlek, vedd el az életemet, mert jobb meghalnom, mint élnem!||
22639||.Jón.4.4||Az ÚR pedig azt mondta: Vajon jogosan haragszol-e?||
22640||.Jón.4.5||Azután kiment Jónás a városból, és a várostól keletre leült. Csinált magának ott egy kunyhót, és odaült az árnyékába, hogy lássa, mi lesz a várossal.||
22641||.Jón.4.6||Az ÚR Isten pedig úgy rendelte, hogy egy bokor nőjön Jónás fölé, hogy árnyékot tartson a feje fölé, és megoltalmazza őt a hőség ártalmától. Jónás pedig nagyon örült a bokornak.||
22642||.Jón.4.7||De másnap hajnalban egy férget rendelt Isten, és az megszúrta a bokrot, úgyhogy elszáradt.||
22643||.Jón.4.8||Amikor a nap erősen sütött, tikkasztó keleti szelet rendelt Isten, és a nap rátűzött Jónás fejére, mire ő elbágyadt. A halálát kívánta, és azt mondta: Jobb meghalnom, mint élnem!||
22644||.Jón.4.9||Akkor Isten azt kérdezte Jónástól: Vajon méltán haragszol-e a ricinusbokor miatt? Ő azt mondta: Méltán haragszom, mindhalálig!||
22645||.Jón.4.10||Az ÚR pedig azt mondta: Te szánod a bokrot, amelyért nem te fáradtál, és amelyet nem te neveltél, amely egy éjjel felnövekedett, és egy másik éjjel elpusztult,||
22646||.Jón.4.11||és én ne szánjam Ninivét, a nagy várost, amelyben több mint tizenkétszer tízezer ember van, akik nem tudnak különbséget tenni a jobb és a bal kezük között? És sok ott a jószág is!||
22647|Mikeás próféta könyve|.Mik.1.1|Isten megítéli Izráelt|Ez az ÚR szava, amely a móreseti Mikeáshoz szólt Jótámnak, Áháznak és Ezékiásnak, Júda királyainak idejében. Ezt látta Samária és Jeruzsálem felől.||19657;19658
22648||.Mik.1.2||Halljátok meg mind, ti népek, figyeljen a föld és minden lakója! Az én Istenem, az ÚR legyen bizonyság ellenetek, az ÚR az ő szent templomából!||22224;22255
22649||.Mik.1.3||Mert íme, eljön helyéről az Úr, leszáll, és a föld magaslatain lépdel.||18219
22650||.Mik.1.4||Elolvadnak alatta a hegyek, a völgyek pedig széthasadoznak, mint viasz a tűz előtt, s mint a meredély a leömlő víztől.||15547
22651||.Mik.1.5||Jákób bűnéért lesz mindez, és Izráel házának vétkei miatt! Mi Jákób vétke? Vajon nem Samária-e? És mi Júda magaslata? Vajon nem Jeruzsálem-e?||
22652||.Mik.1.6||Samáriát mezőn lévő rommá teszem, szőlőültetvény helyévé. Lezúdítom köveit a völgybe, és még az alapjait is föltárom.||22281;22330
22653||.Mik.1.7||Faragott képei mind összetörnek, minden keresményét tűz égeti meg, és minden bálványát semmivé teszem. Mivel paráznaság béréből gyűjtögette azokat, ezért ismét paráznaság bérévé lesznek.||22177;22267;22294
22654||.Mik.1.8|A próféta siratóéneke|Emiatt kesergek és jajgatok, mezítláb és mezítelen járok. Üvöltök, mint a sakál, és kiáltok, mint a strucc.||
22655||.Mik.1.9||Mert halálos a csapás, amely Júdát érte, és népem kapujáig, Jeruzsálemig hatolt.||10039
22656||.Mik.1.10||Gátban el ne mondjátok, egyáltalán ne sírjatok! Bét-Afrában porban henteregjetek!||8043
22657||.Mik.1.11||Költözz el, Sáfír lakója, gyalázatban, mezítelenül! Nem mer kivonulni Caanán lakossága, Bét-Écel gyásza miatt nem lehet többé ott tartózkodni.||
22658||.Mik.1.12||Márót lakója a jóra vágyódik, mert veszedelem szállt le az ÚRtól Jeruzsálem kapujára!||
22659||.Mik.1.13||Gyors paripát fogj be a harci szekérbe, Lákis lakója, mert itt kezdted el a vétkezést Sion leányával. Bizony, benned találhatók Izráel bűnei!||8493;8520
22660||.Mik.1.14||Ezért adj válólevelet Móreset-Gátnak! Akzíb házai megcsalják Izráel királyait.||
22661||.Mik.1.15||Elhozom rád azt, aki birtokba vesz téged, Marésa lakosa. Adullámig jut el Izráel dicsősége!||
22662||.Mik.1.16||Kopaszra nyírd le hajad gyönyörűséges fiaid miatt! Légy kopasz, mint a keselyű, mert rabságra viszik őket tőled.||
22663||.Mik.2.1|A gazdagok kifosztják a népet|Jaj azoknak, akik hamisságot gondolnak ki, és gonoszságot terveznek fekvőhelyükön, s mihelyt megvirrad, végrehajtják azt, mert van hozzá hatalmuk!||14461
22664||.Mik.2.2||Megkívánják a mezőket, és elrabolják; a házakat is elveszik. Nyomorgatják a gazdát és háza népét, az embert és birtokát.||
22665||.Mik.2.3||Ezért azt mondja az ÚR: Íme, én is gonoszt gondolok e nemzedék ellen, amelyből nem vonhatjátok ki nyakatokat, és nem járhattok majd kevélyen, mivel gonosz idő lesz az!||
22666||.Mik.2.4||Azon a napon példabeszéd támad rólatok, és siratóéneket mondanak e szavakkal: Végünk van! Elpusztulunk! Népem örökségét elcserélik! Jaj, elrabolják tőlünk, hűtleneknek osztják szét mezeinket!||
22667||.Mik.2.5||Ezért nem lesz az ÚR gyülekezetében, aki mérőzsinórral kimérje a neked járó részt.||
22668||.Mik.2.6|A prófétát kigúnyolják|Ne prófétáljatok! Ne hirdessetek ilyeneket, nem jöhet ilyen gyalázat!||18295;19314
22669||.Mik.2.7||Mondhatnak-e ilyet Jákób házának: Hát türelmetlen az ÚR lelke? Az ő cselekedetei ezek? Nem válnak-e javára szavaim annak, aki igazként jár?||
22670||.Mik.2.8|A próféta válasza|És ti ellenségként támadtok népemre: letépitek a köntöst és a palástot a gyanútlanul járókról, a háborútól idegenkedőkről.||
22671||.Mik.2.9||Népem asszonyait kiűzitek boldog otthonukból, kisdedeiktől örökre elveszitek ékességemet.||
22672||.Mik.2.10||Keljetek föl, és menjetek ki innen, mert ez nem a nyugalom helye. Elvesztek a tisztátalanság miatt, a borzasztó veszedelem miatt!||
22673||.Mik.2.11||Ha egy szélhámos és csalárd így hazudozna: „Borról és részegítő italról prédikálok neked!”, az volna e nép prófétája.||18295
22674||.Mik.2.12|Isten összegyűjti szétszórt népét|Mindenestül egybegyűjtelek téged, Jákób! Összeszedem Izráel maradékát. Összegyűjtöm őket, mint a juhokat az akolba, mint a nyájat a karámjába; hemzseg majd ott a sokaság.||
22675||.Mik.2.13||Előttük megy föl, aki utat tör, kitörnek, átmennek a kapun, kivonulnak, és előttük megy át királyuk, és élükön maga az ÚR!||11921
22676||.Mik.3.1|A gonosz vezetők és a hamis próféták ellen|És azt mondtam: Halljátok, Jákób fejei és Izráel házának vezérei: Nem a ti feladatotok-e, hogy ismerjétek a törvényt?||
22677||.Mik.3.2||Ti, akik gyűlölitek a jót, és kedvelitek a gonoszságot! Akik lenyúzzátok róluk a bőrüket és csontjaikról a húsukat!||
22678||.Mik.3.3||Akik megeszitek népem húsát, lenyúzzátok róluk a bőrt, összetöritek csontjaikat, és földaraboljátok, mint a húst, amely a fazékba vagy az üstbe kerül.||
22679||.Mik.3.4||Kiáltanak majd az ÚRhoz, de nem válaszol nekik, sőt elrejti akkor előlük az arcát, mert gonosszá lettek cselekedeteik.||
22680||.Mik.3.5||Így szól az ÚR azok ellen a próféták ellen, akik ámítják népemet, s akik békességet hirdetnek, ha van mit rágcsálniuk, de hadat indítanak az ellen, aki nem ad a szájukba valamit.||22686;22673;20794
22681||.Mik.3.6||Ezért éjszaka száll rátok, hogy ne lássatok látomást, és sötétség jön rátok, hogy ne jövendölhessetek, és lemegy a nap a próféták fölött, és elsötétül nekik a nappal.||17837;22205;22556;22557
22682||.Mik.3.7||Megszégyenülnek a látnokok, elpirulnak a jövendőmondók, szájukra teszik kezüket mindnyájan, mert nem jön felelet Istentől.||
22683||.Mik.3.8||Én ellenben betöltekeztem az ÚR lelkének erejével, ítélettel és hatalommal, hogy hirdessem Jákóbnak a vétkét és Izráelnek a bűnét.||18855
22684||.Mik.3.9||Halljátok meg ezt, Jákób házának fejei és Izráel házának vezérei, akik utáljátok a törvényt, és minden igazságot kiforgattok!||
22685||.Mik.3.10||Vérontással építitek Siont és romlottsággal Jeruzsálemet!||21070
22686||.Mik.3.11||Elöljáróik ajándékért ítélnek, papjaik jutalomért tanítanak, prófétáik pénzért jövendölnek, és mégis az ÚRra hivatkoznak, és azt mondják: Hát nincs-e közöttünk az ÚR?! Nem következik ránk a veszedelem!||22734;20794
22687||.Mik.3.12||Ezért miattatok, mint a mezőt, fölszántják a Siont, Jeruzsálem kőhalommá lesz, a templom hegye pedig erdős magaslattá.||19657
22688||.Mik.4.1|A béke korszaka|Az utolsó napokban az ÚR házának hegye szilárdan áll a hegyek fölött, kiemelkedik a halmok közül, és népek özönlenek hozzá.||17755;17756;22929
22689||.Mik.4.2||Sok nép megy oda, és azt mondják: Gyertek, menjünk föl az ÚR hegyére, Jákób Istenének házához, hogy tanítson minket útjaira, és az ő ösvényein járhassunk! Mert Sionból jön a tanítás, és az ÚR beszéde Jeruzsálemből.||17962
22690||.Mik.4.3||És sok nép fölött ítélkezik, és megfeddi a távoli, erős nemzeteket is. Kardjaikat kapává kovácsolják, dárdáikat pedig metszőkésekké. Nép népre fegyvert nem emel, hadakozást többé nem tanul.||21521;21524;21525
22691||.Mik.4.4||Mindenki szőlője és fügefája alatt ülhet, és senki sem rettenti meg őket, mert a Seregek URának szája szólt.||
22692||.Mik.4.5||Mert ha minden nép a maga istenének nevében jár is, mi az ÚRnak, Istenünknek nevében járunk örökkön-örökké.||14062;14200;14202
22693||.Mik.4.6||Azon a napon, azt mondja az ÚR, összegyűjtöm a sántákat, és összeszedem az elszéledteket, akiket megsanyargattam.||22906
22694||.Mik.4.7||A sántát maradékká, az elszéledteket pedig erős nemzetté teszem, és az ÚR uralkodik fölöttük a Sion hegyén mostantól fogva mindörökké.||22577
22695||.Mik.4.8||És te, Sion leányának vára, a nyáj őrtornya! Eljön hozzád és elérkezik az egykori hatalom, Jeruzsálem leányának királysága.||22573;22574;22172
22696||.Mik.4.9|Sion megpróbáltatása|Miért kiáltasz hát annyira? Nincsen közötted király? Elveszett a tanácsadód, hogy úgy elfogott a fájdalom, mint a vajúdó asszonyt?||
22697||.Mik.4.10||Gyötrődj és kínlódj, Sion leánya, mint a vajúdó asszony! Mert íme, kimész a városból, a mezőn tanyázol, és egészen Bábelig kell menned. Ott szabadulsz meg, ott vált ki az ÚR ellenséged kezéből.||10225;-10235;19613
22698||.Mik.4.11||Mert íme, sok nemzet gyűlt össze ellened, akik azt mondják: Legyen tisztátalanná! Legeltessük szemünket a Sionon!||
22699||.Mik.4.12||De ők nem ismerik az ÚR gondolatait, és nem értik szándékát, hogy ő gyűjti össze őket, mint a kévéket a szérűre.||
22700||.Mik.4.13||Kelj föl és csépelj, Sion leánya! Mert vassá teszem szarvaidat, patáidat pedig érccé teszem, és sok népet összetörsz. Rablott kincseiket az ÚRnak áldozod, javaikat pedig az egész föld Urának.||
22701||.Mik.5.1||Seregelj hát egybe, seregek leánya! Ostrommal támadtak ellenünk, pálcával verik arcul Izráel bíráját!||
22702||.Mik.5.2|A Messiás uralkodása|De te, Efrátának Betleheme, bár kicsiny vagy Júda nemzetségei között, belőled származik az, aki uralkodni fog Izráelen; akinek származása a kezdetekig nyúlik vissza, az ősidők napjáig.||23242
22703||.Mik.5.3||Ezért csak addig adja oda őket, amíg a szülő asszony szül, de testvéreinek maradékai visszatérnek Izráel fiaihoz.||17867;-17875;17864;21483;-21488
22704||.Mik.5.4||Odaáll, és az ÚR erejével legeltet, az ÚRnak, Istenének fenséges nevével. Biztonságban laknak, mert nagy lesz ő egészen a föld határáig.||
22705||.Mik.5.5||Ő a mi békességünk. Ha Asszíria fölvonul földünkre, és megtapossa palotáinkat, hét pásztort és nyolc fejedelmi férfit állítunk szembe vele.||
22706||.Mik.5.6||Karddal legeltetik majd Asszíria földjét és Nimród földjét is az ő kapuiban. Megszabadít Asszíriától, ha megtámadja földünket, és a mi területünkre lép.||
22707||.Mik.5.7||Olyan lesz Jákób maradéka a sok nép között, mint az ÚRtól jövő harmat, mint zápor a fűnek, mert nem emberben reménykedik, és nem emberek fiaiban bízik.||
22708||.Mik.5.8||Olyan lesz Jákób maradéka a nemzetek között, a sok nép között, mint az oroszlán az erdei vadak között. Mint az oroszlánkölyök a juhnyáj között, amely ha betör, letiporja és széttépi, és nincs, aki megmentsen tőle.||
22709||.Mik.5.9||Erőt vesz kezed szorongatóidon, és minden ellenségedet kipusztítod.||
22710||.Mik.5.10||Azon a napon – ezt mondja az ÚR – kiirtom lovaidat, és elveszítem harci szekereidet.||
22711||.Mik.5.11||Kiirtom országod városait, és ledöntöm minden erődítményedet.||
22712||.Mik.5.12||Kiirtom kezedből a varázsszereket, és nem lesznek többé szemfényvesztőid.||
22713||.Mik.5.13||Kiirtom faragott szobraidat és bálványaidat, nem borulsz le többé kezed alkotásai előtt.||
22714||.Mik.5.14||Kiszaggatom szent fáidat, és elpusztítom városaidat.||
22715||.Mik.5.15||Heves haraggal állok bosszút azokon a népeken, akik nem engedelmeskednek.||
22716||.Mik.6.1|A helyes istentisztelet|Halljátok csak, mit mond az ÚR! Kelj föl, perelj a hegyekkel, hallják meg szavadat a halmok!||17724
22717||.Mik.6.2||Halljátok meg, ti hegyek, az ÚR peres dolgát, és ti, örök alapjai a földnek! Mert pere van népével az ÚRnak, és Izráellel is perbe száll.||17740;17741;17742
22718||.Mik.6.3||Én népem! Mit vétettem ellened, és mivel fárasztottalak téged? Felelj nekem!||
22719||.Mik.6.4||Hiszen fölhoztalak Egyiptom földjéről, megváltottalak a szolgaság házából, elküldtem előtted Mózest, Áront és Mirjámot!||1867
22720||.Mik.6.5||Én népem! Emlékezzél csak: mit koholt Bálák, Móáb királya, és mit felelt neki Bálám, Beór fia, emlékezzél, mi történt Sittímtől Gilgálig, hogy megismerd az ÚR igazságos tetteit!||
22721||.Mik.6.6||Mivel menjek az ÚR elé? Hajlongjak-e a magasságos Isten előtt? Vajon égőáldozatokkal menjek elébe, esztendős borjakkal?||
22722||.Mik.6.7||Kedvét leli-e az ÚR ezernyi kosban vagy tízezernyi olajpatakban? Vajon elsőszülöttemet adjam-e bűnömért vagy méhem gyümölcsét lelkem vétkéért?!||
22723||.Mik.6.8||Megmondta neked, ó, ember, hogy mi a jó, és mit kíván tőled az ÚR: csak azt, hogy igazságot cselekedjél, szeresd az irgalmasságot, és alázatosan járj Isteneddel.||5198;22513;22514
22724||.Mik.6.9||Halld: az ÚR szava kiált a városnak! Az a bölcsesség, hogy féljék nevedet. Figyeljetek a vesszőre és arra, aki azt rendelte!||
22725||.Mik.6.10||Még mindig vannak a gonosz házakban hamissággal gyűjtött kincsek és szűk véka, amely átkozott?||22553
22726||.Mik.6.11||Jóváhagyhatom-e a hamis mérleget és a zsákba rejtett csalárd súlyokat?||
22727||.Mik.6.12||Mert a város gazdagjai beteltek rablott holmival, lakói pedig hazugságot szólnak, és csalárd nyelv van a szájukban.||
22728||.Mik.6.13||Ezért én is megverlek, és beteggé teszlek, elpusztítalak bűneid miatt.||
22729||.Mik.6.14||Eszel majd, de nem elégedsz meg, hanem éhes maradsz. Gyűjtesz, de nem tudod azt megtakarítani, és amit megtakarítasz, azt is fegyver elé vetem.||22210;22268
22730||.Mik.6.15||Vetsz majd, de nem aratsz, olajat sajtolsz, de nem kened magadat olajjal, és mustot is préselsz, de nem iszol bort!||22486;22501
22731||.Mik.6.16||Omri rendeléseihez szabjátok magatokat és Áháb házának cselekedeteihez, és az ő tanácsaik szerint jártok, ezért pusztasággá teszlek, lakóidat pedig iszonyattá, és hordozni fogjátok a népek gyalázatát.||9310
22732||.Mik.7.1|Panasz a nép romlottsága miatt|Jaj nekem, mert úgy jártam, mint amikor a gyümölcsöt szedik, és a szőlőt szüretelik, de egy enni való fürt sem maradt, sem egy korai füge, amelyre vágyott a lelkem!||
22733||.Mik.7.2||Kiveszett e földről a kegyes, és nincs igaz az emberek között. Mindnyájan vérszomjasan ólálkodnak, mindenki hálóval vadássza testvérét.||19244;19565;17726;17939
22734||.Mik.7.3||A kezük gyakorlottan viszi véghez a gonoszt. A fejedelem követelőzik, és a bíró fizetségre vár. A főember is elmondja lelke kívánságát, és összeszövetkeznek.||
22735||.Mik.7.4||Aki a legjobb közöttük, olyan, mint a tüskebokor, a legigazabb pedig rosszabb, mint a tövisbokor. Eljött őrállóid napja és a te büntetésed: most következik a zűrzavar.||20565
22736||.Mik.7.5||Ne higgyetek a barátnak, ne bízzatok az ismerősökben! Az öledben ülő előtt is zárd be szád ajtaját.||
22737||.Mik.7.6||Mert a fiú bolondnak tartja apját, a leány anyja ellen támad, a meny pedig anyósa ellen: az embernek a saját háza népe az ellensége.||
22738||.Mik.7.7|Reménység a nyomorúság idején|De én az ÚRra nézek, várom szabadító Istenemet. Meghallgat engem az én Istenem!||
22739||.Mik.7.8||Ne örülj, ellenségem! Ha elesem is, fölkelek, még ha a sötétségben laknék is, az ÚR az én világosságom.||18025
22740||.Mik.7.9||Az ÚR haragját hordozom, mert vétkeztem ellene, de majd lefolytatja peremet, és meghozza ítéletemet. Kivisz engem a világosságra, és meglátom igazságát.||14301
22741||.Mik.7.10||Meglátja majd ellenségem is, és szégyen borítja el azt, aki azt mondta nekem: Hol az ÚR, a te Istened? Szemem látja majd, hogy íme, széttapossák, mint az utca sarát.||15251;17923;-17944
22742||.Mik.7.11||Eljön falaid fölépítésének napja. Azon a napon kibővül a határ!||
22743||.Mik.7.12||Azon a napon eljönnek hozzád Asszíriából és Egyiptom városaiból, Egyiptomtól a folyamig, a tengertől a tengerig és a hegyektől a hegyekig.||
22744||.Mik.7.13||Pusztává lesz a föld a lakói miatt, cselekedeteik gyümölcsei miatt.||
22745||.Mik.7.14||Legeltesd botoddal népedet, örökséged nyáját, amely magányosan lakik az erdőben, a Karmel közepén. Legeljenek Básánban és Gileádban, mint a hajdankor napjaiban!||15254;15256
22746||.Mik.7.15||Csodákat láttatok veled, mint az Egyiptom földjéről való kijöveteled idején.||
22747||.Mik.7.16||Látják ezt a népek, és szégyent vallanak minden erejükkel. Kezüket szájukra teszik, fülük megsüketül.||
22748||.Mik.7.17||A port nyalják, mint a kígyó, mint a föld férgei, reszketve jönnek elő rejtekeikből. Remegve folyamodnak az ÚRhoz, a mi Istenünkhöz, és félnek majd tőled!||15062
22749||.Mik.7.18||Kicsoda olyan Isten, mint te, aki megbocsátja a bűnt, és elengedi öröksége maradékának büntetését? Nem tartja meg haragját örökké, mert gyönyörködik az irgalmasságban!||2502
22750||.Mik.7.19||Hozzánk fordul, és megkönyörül rajtunk, eltapossa álnokságainkat. A tenger mélyébe veted minden bűnünket!||
22751||.Mik.7.20||Hűséget mutatsz Jákóbnak, irgalmasságot Ábrahámnak, amint megesküdtél atyáinknak még a régmúlt időkben.||
22752|Náhum próféta könyve|.Náh.1.1|Jó az Úr, de a bűnöst megbünteti|Jövendölés Ninive ellen. Az elkósi Náhum látomásának könyve.||22600
22753||.Náh.1.2||Féltőn szerető és bosszúálló Isten az ÚR, bosszúálló az ÚR, és haraggal teli. Bosszút áll ellenségein az ÚR, és haragtartó ellenfeleivel szemben.||2056
22754||.Náh.1.3||Hosszútűrő az ÚR, de nagy hatalmú, és nem hagy az ÚR büntetés nélkül. Szélvészben és viharban visz az ÚR útja, és a felhő lábainak pora.||18073
22755||.Náh.1.4||Megfeddi a tengert és kiszárítja, minden folyót kiapaszt. Elhervad a Básán és a Karmel, a Libánon virágai is elfonnyadnak.||13806
22756||.Náh.1.5||Rengenek előtte a hegyek, és a halmok szétmállanak. Tekintetétől megrendül a föld, a teljes földkerekség és minden, ami rajta él.||22841
22757||.Náh.1.6||Ki állhatna meg haragja előtt, és ki bírhatná ki fölháborodásának tüzét? Izzó haragja árad, mint a tűz, a sziklák is szétporladnak előtte.||19206
22758||.Náh.1.7||Jó az ÚR, menedék a szorongattatás idején, és ő ismeri a benne bízókat.||14274;16032;16979
22759||.Náh.1.8||De lezúduló árként pusztítja el ellenségeit, és ellenfeleit sötétség üldözi.||17883
22760||.Náh.1.9||Mit koholtok az ÚR ellen? Ha pusztulással sújt, nem kell kétszer veszedelem.||
22761||.Náh.1.10||Ha annyira összefonódnak is, mint a tüskebokrok, és ha olyan ázottak is, mint az ittasok, akkor is megégnek, mint a teljesen kiszáradt tarló.||
22762||.Náh.1.11||Belőled származott, aki gonoszt koholt az ÚR ellen, és álnok tanácsot.||
22763||.Náh.1.12|Izráel szabadulása, Ninive pusztulása|Így szól az ÚR: Ha teljes erőben és sokan vannak is, mégis levágják őket, és elmúlnak. Bár megaláztalak téged, többé nem foglak megalázni.||
22764||.Náh.1.13||Most már letöröm rólad az igáját, és leszaggatom köteleidet.||
22765||.Náh.1.14||Felőled pedig azt rendeli az ÚR: Ne legyen utódod, aki nevedet viselné. Isteneid házából kiveszítem a faragott és öntött bálványképeket. Megásom sírodat, mert átkozott vagy!||
22766||.Náh.1.15||Íme, a hegyeken van már az örömhírt hozó lába, aki békességet hirdet. Ünnepeld, Júda, ünnepeidet, teljesítsd fogadalmaidat, mert többé nem vonul át rajtad a semmirekellő: mindenestül elpusztult.||18771;22577
22767||.Náh.2.1||Pusztító jön ellened! Őrizd a várat, figyeld az utat, erősítsd meg derekadat, gyűjtsd össze minden erődet!||
22768||.Náh.2.2||Helyreállítja az ÚR Jákób tekintélyét, csakúgy, mint Izráel tekintélyét, noha rablók rabolták ki őket, hajtásaikat pedig elpusztították.||17930
22769||.Náh.2.3|Ninive feldúlása|Vitézeinek pajzsa vörös, a katonák ruházata bíborszínű, harci szekere acélosan ragyog harcba készülése napján, és dárdáikat rengetik.||
22770||.Náh.2.4||Harci szekerek robognak az utcákon, összevissza száguldoznak a tereken. Csillogásuk olyan, mint a fáklyáké, gyorsak, mint a villámok.||
22771||.Náh.2.5||Előszólítja vitézeit, jártukban botladoznak, sietnek a kőfalra, és felállítják a védelmet.||
22772||.Náh.2.6||A folyam felőli kapuk megnyílnak, és a palota megrendül.||
22773||.Náh.2.7||De elvégeztetett: a királynőt levetkőztetik, elviszik, szolgálói keseregnek, mint a nyögő galambok, és mellüket verik.||
22774||.Náh.2.8||Ninive pedig olyan lesz, mint egy víztároló, amelynek elfolyt a vize. Álljatok meg, álljatok meg! – kiáltják, de senki sem tekint vissza.||
22775||.Náh.2.9||Raboljatok ezüstöt, raboljatok aranyat! Se szeri, se száma a sok kincsnek, a rengeteg, sokféle drágaságnak.||
22776||.Náh.2.10||Dúlás, pusztítás, fosztogatás! Megolvad a szív, reszketnek a térdek, a derekakba fájdalom hasít, és mindnyájuk arca elveszti pirosságát.||
22777||.Náh.2.11||Hol van az oroszlánok tanyája és az oroszlánkölykök helye, ahová járni szokott a nőstény és hím oroszlán, az oroszlánkölyök, és nem volt, aki elriassza onnan?||
22778||.Náh.2.12||Az oroszlán annyit zsákmányolt kölykeinek, hogy beteljenek, és fojtogatott nőstényeinek: megtöltötte barlangjait zsákmánnyal, tanyáit pedig prédával.||
22779||.Náh.2.13||Íme, én rád török – ezt mondja a Seregek URa –, és porig égetem harci szekeredet! Oroszlánkölykeidet kard emészti meg, és megszüntetem e földön zsákmányolásodat, és nem hallható többé követeid szava.||
22780||.Náh.3.1|Ninive összeomlása|Jaj a vérontó városnak! Mindenestül hazugsággal és erőszakkal teli, nem szűnik meg rabolni.||21132;22827
22781||.Náh.3.2||Ostorcsattogás, kerékzörgés zaja, dobogó lovak, robogó szekerek!||
22782||.Náh.3.3||Törtető lovasok, kardok villogása, dárda villanása, sebesültek tömege, holtak sokasága! Száma sincs az elesetteknek, megbotlanak hulláikban.||
22783||.Náh.3.4||Mert sokat paráználkodott ez a szépséges parázna, a hitetés mesternője, aki népeket ejtett meg paráznaságával és nemzetségeket varázslásával.||
22784||.Náh.3.5||Íme, rád török – ezt mondja a Seregek URa –, és ruhádat arcodra borítom, megmutatom mezítelenségedet a népeknek, gyalázatodat az országoknak!||18670
22785||.Náh.3.6||Rútságot szórok rád, gyalázattal illetlek téged, és látványossággá teszlek.||
22786||.Náh.3.7||Mindenki, aki csak lát, menekül tőled, és azt mondja: Elpusztult Ninive! Ki bánkódik rajta? Hol keressek neked vigasztalókat?||
22787||.Náh.3.8||Talán jobb vagy Nó-Ámónnál, amely a Nílusnál fekszik, s vizek veszik körül? Tenger a fedezéke, tenger a védőfala.||
22788||.Náh.3.9||Kús volt az erőssége, meg Egyiptom, végtelenül erős volt, Pút és Líbia is segítette.||
22789||.Náh.3.10||De végül számkivetésbe, fogságba jutott. Falhoz verték kisdedeit minden utcasarkon, főembereire sorsot vetettek, és nagyjait mind bilincsbe verték.||
22790||.Náh.3.11||Te is lerészegedsz, elfeledett leszel, te is menedéket keresel majd az ellenség elől.||19617
22791||.Náh.3.12||Minden erősséged olyan, mint a zsenge gyümölcsű fügefa: ha megrázzák, gyümölcse az evő szájába hull.||
22792||.Náh.3.13||Íme, a te hadi néped asszonynép, országod kapui teljesen kitárulnak ellenségeidnek. Záraidat tűz pusztítja el!||
22793||.Náh.3.14||Gyűjts magadnak vizet az ostrom idejére, javítsd ki erődítményeidet! Döngöld a sarat, taposd az agyagot, ragadd meg a téglavetőt!||
22794||.Náh.3.15||Bizony tűz pusztít el, fegyver irt ki téged, megemészt, mint a sáska, sokasodjál bár, mint a sáska, szaporodjál bár, mint a szöcske.||
22795||.Náh.3.16||Ha kereskedőid többen lennének is, mint az ég csillagai, levedlik a sáska, és elrepül.||
22796||.Náh.3.17||Fejedelmeid annyian vannak, mint a sáska, vezéreid, mint a tücsökraj, amely hideg időben a kőfalakon tanyázik, napkeltekor pedig elrepül, azt sem tudni, hol volt a helye.||
22797||.Náh.3.18||Szunnyadoznak pásztoraid, Asszíria királya, fekszenek előkelőid. Szétszéledt néped a hegyeken, és nincs, aki összegyűjtse.||15142
22798||.Náh.3.19||Nincs enyhülés a sebedre, gyógyíthatatlan a nyavalyád. Akik híredet hallják, mind tapsolnak fölötted, mert van-e, akin nem gázolt át szüntelen gonoszságod?||
22799|Habakuk próféta könyve|.Hab.1.1|Habakuk panasza, Isten válasza|Jövendölés, amelyet Habakuk próféta látott.||
22800||.Hab.1.2||Meddig kiáltsak még, ó, URam, és nem hallgatsz meg? Kiáltok hozzád az erőszak miatt, és nem szabadítasz meg!||14086
22801||.Hab.1.3||Miért láttatsz velem hamisságot, és miért kell szemlélnem a nyomorgattatást? Pusztítás és erőszak van előttem, viszály és versengés támad!||
22802||.Hab.1.4||Ezért inog a törvény, és azért nem érvényesül az igaz ítélet. A gonosz behálózza az igazat: ezért hoznak hamis ítéletet.||13364;19317
22803||.Hab.1.5||Nézzetek szét a népek között, vizsgálódjatok, és igen csodálkozzatok, mert oly dolgot cselekszem napjaitokban, amelyet el sem hinnétek, ha más mondaná.||
22804||.Hab.1.6||Mert íme, fölindítom a káldeusokat, ezt a kegyetlen és vakmerő nemzetet, amely széltében végigjárja a földet, hogy olyan lakhelyeket foglaljon el, amelyek nem az övéi.||
22805||.Hab.1.7||Rettenetes és iszonyatos ez a nép, maga szabja meg törvényét és rangját.||
22806||.Hab.1.8||Lovai serényebbek a párducoknál, és gyorsabbak a pusztai farkasoknál, lovasai fékezhetetlenek. Bár messziről jönnek lovasai, úgy repülnek, mint a zsákmányra lecsapó sas.||19131
22807||.Hab.1.9||Mindegyik erőszakkal jön, arcuk előrenéz, és annyi foglyot gyűjtenek, mint a homok.||
22808||.Hab.1.10||Kicsúfolja a királyokat, kineveti az uralkodókat, csak kacag minden erődítményen, töltést emel és megostromolja.||
22809||.Hab.1.11||Majd viharként tovaszáll és eltűnik. Bűnhődni fog, mert saját hatalma az istene.||
22810||.Hab.1.12||Nem te vagy-e, URam, öröktől fogva az én Istenem, Szentem? Nem veszünk el! URam, te ítéletre rendelted őt, kősziklám, te fenyítésül szántad őt!||
22811||.Hab.1.13||Tisztább a szemed, hogysem nézhetnéd a gonoszt, és a nyomorgatást nem szemlélheted. Miért nézed hát el a hitszegést, és miért hallgatsz, amikor a gonosz elnyeli a nála igazabbat?!||13697
22812||.Hab.1.14||Olyanná tetted az embert, mint a tenger hala, és mint a csúszó-mászó állat, amelynek nincs vezére?||
22813||.Hab.1.15||Mindet kifogja horgával, hálójába keríti, és kerítőhálójába gyűjti őket, s azután örül és vigad.||
22814||.Hab.1.16||Azért áldoz hálójának, és tömjénez kerítőhálójának, mert azok juttatták jó fogáshoz, kövér eledelhez.||
22815||.Hab.1.17||Vajon örökké ürítheti-e hálóját, és szüntelenül ölheti-e a nemzeteket, kímélet nélkül?||
22816||.Hab.2.1|Az igaz ember hitből él|Őrhelyemre állok, megállok a bástyán, és figyelek, hogy lássam, mit szól hozzám, és én mit feleljek panaszom dolgában.||22810;-22815
22817||.Hab.2.2||Így felelt nekem az ÚR: Írd le ezt a látomást, és vésd táblákra, hogy könnyen olvasható legyen.||
22818||.Hab.2.3||Mert ez a látomás bizonyos időre szól, de a vége felé siet, és nem csal meg. Ha késik is, várjál rá, mert bizonnyal eljön, nem marad el!||
22819||.Hab.2.4||Íme, a fölfuvalkodott embernek nem igaz a lelke, de az igaz a hite által él.||28015
22820||.Hab.2.5|Jaj a kizsákmányolóknak!|Bizony, a bor is megcsal: fölgerjed a férfi, és nem marad nyugton. Kitátja torkát, mint a sír, olyan telhetetlen, mint a halál: magához ragad minden népet, és magához gyűjt minden nemzetet.||17023
22821||.Hab.2.6||Nem költenek-e ezek mindnyájan példázatot róla és ilyen mondásokat: Jaj annak, aki rakásra gyűjti, ami nem az övé! De meddig? És annak is, aki más zálogával gazdagítja magát!||14610
22822||.Hab.2.7||Nem kelnek-e föl hirtelen hitelezőid, és nem ébrednek-e föl háborgatóid? Zsákmányul esel nekik!||
22823||.Hab.2.8||Mivel te sok nemzetet kifosztottál, téged is kifoszt a többi nép az emberek véréért s az országon, városon és annak minden lakosán ejtett erőszakért.||
22824||.Hab.2.9||Jaj annak, aki házába bűnösen szerez javakat, hogy magasra rakhassa fészkét, és megmeneküljön a gonosz hatalmából!||
22825||.Hab.2.10||Házad gyalázatára vált, amit terveztél. A sok nép kiirtásával bűnössé tetted lelkedet.||
22826||.Hab.2.11||Mert a kő is kiált ellened a falból, és a tetőgerenda válaszol neki.||
22827||.Hab.2.12||Jaj annak, aki vérengzéssel épít várost, és aki álnoksággal emel várat!||
22828||.Hab.2.13||Hát nem a Seregek URától van-e az, hogy a népek a tűznek munkálkodnak, és a nemzetek a hiábavalóságnak fáradoznak?||
22829||.Hab.2.14||De majd megtelik a föld az ÚR dicsőségének ismeretével, ahogyan a tengert a víz betölti.||
22830||.Hab.2.15||Jaj annak, aki leitatja felebarátját, mérget kever italába, hogy lerészegítse őt, és láthassa mezítelenségét!||
22831||.Hab.2.16||Gyalázattal telsz meg dicsőség helyett. Neked is innod kell, és meglátszik körülmetéletlenséged, ha feléd fordul az ÚR jobbjának pohara, és gyalázat borítja el dicsőségedet.||19628;19629
22832||.Hab.2.17||Bizony a Libánon elleni erőszakoskodás elborít téged, és a vadak pusztítása rettegésedre lesz az emberek véréért s az országon, városon és annak minden lakosán ejtett erőszakért.||18348
22833||.Hab.2.18||Mit használ a faragott bálvány, amelyet alkotója faragott ki? Vagy az öntött bálványszobor, amely hazugságot tanít? Készítője bízhat-e azokban, amikor csak néma bálványokat készített?||
22834||.Hab.2.19||Jaj annak, aki a fának azt mondja: „Kelj föl!”, a néma kőnek pedig azt, hogy „Ébredj föl!”. Vajon taníthat-e az? Íme, arany és ezüst borítja, de egyáltalán nincs benne lélek!||
22835||.Hab.2.20||De az ÚR ott van szent templomában, hallgasson el előtte az egész föld!||14072
22836||.Hab.3.1|Isten eljön ítéletre|Habakuk próféta könyörgése, a Siralmak dallamára.||
22837||.Hab.3.2||URam, hallottam, amit hirdettél, és megrendülök cselekedeteidtől. URam! Vidd végbe azt a mi éveinkben, tedd ismertté azt a mi éveinkben is! Haragodban is emlékezz irgalmasságodra!||
22838||.Hab.3.3||Témán felől jön Isten, Párán hegyéről a Szent. [Szela] Fensége beborítja az egeket, és dicsőségével megtelik a föld.||5812
22839||.Hab.3.4||Ragyogása, mint a világosság, fénysugarak törnek elő mellőle, és abban rejlik hatalma.||
22840||.Hab.3.5||Előtte dögvész jár, és nyomában forró láz támad.||
22841||.Hab.3.6||Megáll, és méregeti a földet, egyet pillant, és megrendíti a népeket. Az ősrégi hegyek szétporlanak, elsüllyednek a rég létező halmok: az ő ösvényei örökkévalók!||
22842||.Hab.3.7||Bomlani látom Kúsán sátrait, reszketnek Midján földjének sátorlapjai.||
22843||.Hab.3.8||Vajon a folyók ellen gerjedt föl az ÚR? A folyókra haragszol-e, vagy a tenger ellen bőszültél föl, hogy lovaidon és győzelmes szekereiden robogsz?||
22844||.Hab.3.9||Előhúzod íjadat, nyilakkal töltöd meg tegzedet. [Szela] Kihasítod a földből a folyómedreket.||5909
22845||.Hab.3.10||Látnak téged, és megrendülnek a hegyek, gátat tör a vízáradat, morajlik a mélység, és magasra emeli hullámait.||
22846||.Hab.3.11||Veszteg marad a nap és a hold cikázó nyilaid fényétől és ragyogó kopjád villanásától.||6076;6077
22847||.Hab.3.12||Haragodban taposod a földet, fölindulásodban szétmorzsolod a nemzeteket.||
22848||.Hab.3.13||Kivonulsz néped megszabadítására, fölkented megsegítésére. Szétzúzod a gonosz házának tetejét, teljesen feltárod alapjait. [Szela]||
22849||.Hab.3.14||Saját dárdájával vered át harcosainak a fejét, akik ránk rohantak, hogy szétszórjanak minket, és ujjongtak, hogy rejtekhelyén pusztíthatják el a szegényt.||
22850||.Hab.3.15||Lovaiddal taposod a tengert, a nagy vizek hullámait.||
22851||.Hab.3.16||Hallottam, és reszketett a bensőm, hangjától megremegtek ajkaim. Porladni kezdenek csontjaim, reszketnek a lábaim. Bárcsak nyugtom lenne a nyomorúság napján, amely eljön a bennünket sanyargató népre.||
22852||.Hab.3.17||Mert a fügefa nem fog virágozni, a szőlőkben nem lesz gyümölcs, hiányzik az olajfa termése, a szántóföldek sem teremnek eleséget. Kivész a juh az akolból, és nem lesz ökör az istállóban.||
22853||.Hab.3.18||De én örvendezni fogok az ÚRban, és vigadok szabadító Istenemben.||
22854||.Hab.3.19||Az ÚR, az én Istenem az én erősségem, olyanná teszi lábamat, mint amilyen a szarvasoké, és magaslatokon járat engem.||14162
22855|Zofóniás könyve|.Zof.1.1|A harag napja|Ez az ÚR szava, amelyet Zofóniásnak, Kúsi fiának mondott, aki Gedaljá fia, aki Amarjá fia, aki Hizkijjá fia volt, Jósiásnak, Ámón fiának, Júda királyának az idejében.||10144;10148
22856||.Zof.1.2||Elveszítek, mindent elveszítek e föld színéről – ezt mondja az ÚR.||
22857||.Zof.1.3||Elveszítek embert és állatot. Elveszítem az ég madarait, a tenger halait és a botránkoztatás eszközeit a gonoszokkal együtt. Az embert is kiirtom a föld színéről – ezt mondja az ÚR.||
22858||.Zof.1.4||Kinyújtom kezemet Júda ellen és Jeruzsálem minden lakója ellen, és kiirtom e helyről a Baal maradékát, a bálványpapok nevét a papokkal együtt,||
22859||.Zof.1.5||azokat, akik az ég serege előtt hajlonganak a háztetőkön, és azokat is, akik leborulnak, s az ÚRra esküsznek, de esküsznek a Molokjukra is.||10179;10180;19487
22860||.Zof.1.6||Kiirtom azokat is, akik elfordultak az ÚR követésétől, és nem keresik az URat, és nem tudakozódnak felőle.||20687
22861||.Zof.1.7||Hallgass az ÚR, az én Istenem arca előtt, mert közel van az ÚR napja, amikor áldozatot készíttet az ÚR, és megszenteli meghívottait.||21532;-21535
22862||.Zof.1.8||Az ÚR áldozatának napján megbüntetem a fejedelmeket és a királyok fiait és mindazokat, akik idegen öltözetbe öltöznek.||
22863||.Zof.1.9||Azon a napon megbüntetem mindazokat, akik átugrálnak a küszöbön, s akik erőszakkal és csalárdsággal töltik meg uruk palotáját.||
22864||.Zof.1.10||Azon a napon – ezt mondja az ÚR – kiáltás hangzik a Hal-kapu felől, jajgatás az Újvárosból és nagy pusztulás robaja a halmok felől.||
22865||.Zof.1.11||Jajgassatok, ti, akik a völgyben laktok, mert elpusztul az egész kereskedő nép, kiirtják mindazokat, aki ezüstöt mérnek!||22326
22866||.Zof.1.12||Abban az időben lámpással kutatom át Jeruzsálemet, és megbüntetem azokat, akik olyanok, mint a bor sepreje, s akik azt mondják szívükben: Nem cselekszik az ÚR sem jót, sem rosszat.||22686;22687
22867||.Zof.1.13||Gazdagságuk prédává lesz, házaik pedig pusztává. Ha házakat építenek is, nem laknak bennük, s ha szőlőt ültetnek is, nem isszák annak borát.||5641;5650
22868||.Zof.1.14||Közel van az ÚR nagy napja, közel van, és igen hamar itt lesz. Keserves hang szól az ÚR napján, kiáltozik akkor a hős is.||19991;19992
22869||.Zof.1.15||Harag napja az a nap, szorongattatás és nyomorúság napja, pusztítás és pusztulás napja, sötétség és homály napja, felhő és ború napja.||22508
22870||.Zof.1.16||Kürt és riadó napja a megerősített városok ellen és a büszke tornyok ellen!||
22871||.Zof.1.17||Ínséget hozott az emberekre, és úgy járnak, mint a vakok, mert vétkeztek az ÚR ellen. Kiömlik a vérük, mint a por, és belső részük olyan lesz, mint a szemét.||
22872||.Zof.1.18||Sem ezüstjük, sem aranyuk nem szabadíthatja meg őket az ÚR haragjának napján, amikor az ő féltő szeretetének tüze megemészti az egész földet. Mert végez, bizony hamarjában végez a föld minden lakójával.||19999
22873||.Zof.2.1|Jövendölés idegen népekről|Szedd össze magadat, és eszmélj föl, te arcátlan nemzet,||
22874||.Zof.2.2||mielőtt bekövetkezik a végzés – mint a polyva, úgy száll tova az a nap –, amíg rátok nem tör az ÚR haragjának tüze, amíg rátok nem tör az ÚR haragjának napja!||
22875||.Zof.2.3||Keressétek az URat mind, akik alázatosak vagytok e földön, akik az ő törvénye szerint cselekedtek. Keressétek az igazságot, keressétek az alázatosságot, talán oltalmat találtok az ÚR haragjának napján!||
22876||.Zof.2.4||Mert elhagyottá lesz Gáza, Askelón pedig pusztasággá. Az asdódiakat délidőben űzik el, Ekrónt pedig kiirtják.||
22877||.Zof.2.5||Jaj a tenger partvidékén lakóknak, a kereteusok nemzetének! Ez az ÚR szava ellened, Kánaán, filiszteusok földje: Elpusztítalak, lakatlanná leszel!||20144;-20147
22878||.Zof.2.6||A tenger partvidéke pedig legelővé, pásztorok tanyájává és juhok aklává lesz.||
22879||.Zof.2.7||Ez a vidék Júda házának maradékáé lesz, ők legeltetnek azon. Estére Askelón házaiban heverésznek, mert az ÚR, az ő Istenük gondozza őket, és jóra fordítja sorsukat.||
22880||.Zof.2.8||Hallottam Móáb gyalázkodását és Ammón fiainak szidalmait, amelyekkel gyalázták népemet, és fölfuvalkodva tekintettek az ő határukra.||
22881||.Zof.2.9||Azért, élek én – ezt mondja a Seregek URa, Izráel Istene –, hogy Móáb olyan lesz, mint Sodoma, Ammón fiai pedig, mint Gomora: gyomot termő föld, sógödör és pusztaság örökre. Kifosztja őket népem maradéka, és nemzetem maradékának tulajdonába kerülnek.||18043;-18049
22882||.Zof.2.10||Ez esik meg rajtuk kevélységük miatt, amiért gyalázkodtak és fölfuvalkodtak a Seregek URának népe ellen.||
22883||.Zof.2.11||Rettenetes lesz az ÚR velük, mert éhhalállal sújtja a föld minden istenét, és akkor neki hódol majd mindenki a maga lakhelyén, a népek minden szigete.||
22884||.Zof.2.12||Ti is, kúsiak! Fegyverem sebez meg benneteket.||18100;-18102
22885||.Zof.2.13||Kinyújtja kezét észak felé, és elveszíti Asszíriát, Ninivét pusztasággá teszi, kietlenné, mint egy sivatag.||
22886||.Zof.2.14||Nyájak heverésznek a közepén, mindenféle állatok serege: pelikán és bagoly alszik oszlopain, az ablakban hallatszik a hanguk. Omladék borítja a küszöböket, mert lefoszlott a cédrusburkolat!||
22887||.Zof.2.15||Ez lett a víg város, a biztonságban lakozó, amely azt mondta szívében: Én vagyok, és rajtam kívül nincs más! Milyen pusztasággá lett, vadak tanyájává: aki csak keresztülmegy rajta, mind fölszisszen, és a kezével int.||
22888||.Zof.3.1|Ítélethirdetés Jeruzsálem ellen|Jaj az ellenszegülő, szennyes és erőszakos városnak!||
22889||.Zof.3.2||Nem hallgatott a szóra, nem fogadta el a fenyítést, nem bízott az ÚRban, nem közeledett Istenéhez.||
22890||.Zof.3.3||Olyanok benne fejedelmei, mint az ordító oroszlánok, bírái, mint az este járó farkasok, egy csontot sem hagynak reggelre.||
22891||.Zof.3.4||Prófétái becstelenek, hitető férfiak, papjai beszennyezik a szentet, és erőszakot tesznek a törvényen.||19562;19583;22282
22892||.Zof.3.5||Ám igaz közöttük az ÚR, ő nem cselekszik hamisságot, ítéletét minden reggel napfényre hozza, nem mulasztja el. De a gonosz nem ismeri a szégyent!||
22893||.Zof.3.6||Nemzeteket irtottam ki, elpusztultak bástyáik. Földúltam utcáikat, nincs, aki keresztülmenjen rajtuk. Rommá lettek városaik, egy ember sincs bennük, nincsen lakosuk!||
22894||.Zof.3.7||Azt gondoltam: Csak félni fog engem, megfogadja az intést! Akkor nem pusztul el lakóhelye aszerint, amint végeztem felőle. De egyre gonoszabbra fordították minden cselekedetüket.||
22895||.Zof.3.8||Ezért hát várjatok rám – ezt mondja az ÚR –, míg fölkelek, hogy ítéletet tegyek. Mert elvégeztem, hogy egybegyűjtöm a népeket, összegyűjtöm az országokat, hogy kiöntsem rájuk fölindulásomat, haragom egész hevét. Bizony, féltékeny haragom tüzében elpusztul az egész föld!||
22896||.Zof.3.9|Isten ígérete|Akkor majd tisztává változtatom a népek ajkát, hogy mindnyájan az ÚR nevét hívják segítségül, és őt szolgálják egy akarattal.||
22897||.Zof.3.10||Kús folyóvizein túlról hozzák nekem az áldozatot imádóim, szétszórt népem leányai.||14982
22898||.Zof.3.11||Azon a napon nem kell szégyenkezned egyetlen cselekedeted miatt sem, amellyel vétkeztél ellenem. Mert akkor eltávolítom körödből azokat, akik kérkedve vigadoznak, és nem fogsz többé kevélykedni szent hegyemen.||
22899||.Zof.3.12||De meghagyom közöttetek a nyomorult és szegény népet, amely az ÚR nevében keres menedéket.||
22900||.Zof.3.13||Izráel maradéka nem cselekszik hamisságot, nem szól hazugságot, és nem találtatik szájában álnok nyelv, hanem legelésznek, lenyugszanak, és nem lesz, aki megrettentse őket.||
22901||.Zof.3.14||Ujjongj, Sion leánya, harsogj, Izráel, örvendj és vigadj teljes szívedből, Jeruzsálem leánya!||
22902||.Zof.3.15||Elfordította rólad az ÚR az ítéletedet, eltérítette ellenségedet. Izráel királya! Veled van az ÚR, nem kell többé veszedelemtől félned!||
22903||.Zof.3.16||Azon a napon azt mondják Jeruzsálemnek: Ne félj, Sion, ne lankadjon a kezed!||18529;18574
22904||.Zof.3.17||Veled van az ÚR, a te Istened, ő erős és megment. Nagy örömmel örül neked, megújít szeretetével, ujjongással örvendezik neked.||
22905||.Zof.3.18||Az ünnep miatt bánkódókat egybegyűjtöm, akik bár közületek valók, de gyalázat terhe van rajtuk.||
22906||.Zof.3.19||Íme, elbánok minden nyomorgatóddal abban az időben, és a sántát megsegítem, a szétszóródottakat összeszedem, híressé és hírnevessé teszem őket gyalázatuk földjén.||22693;22694
22907||.Zof.3.20||Abban az időben elhozlak titeket, akkor majd összeszedlek titeket. Bizony, hírnevessé és híressé teszlek titeket a föld minden népe között, amikor jóra fordítom sorsotokat a szemetek láttára – ezt mondja az ÚR.||16182;16183
22908|Haggeus próféta könyve|.Hag.1.1|Buzdítás a templom újjáépítésére|Dárius király második esztendejének hatodik hónapjában, a hónap első napján így szólt az ÚR Haggeus próféta által Zerubbábelhez, Sealtiél fiához, Júda helytartójához és Jósua főpaphoz, Jócádák fiához:||12137;12031
22909||.Hag.1.2||„Így szól a Seregek URa: Azt mondja ez a nép: Nem jött még el az idő, az ÚR háza építésének ideje!||
22910||.Hag.1.3||Az ÚR szava pedig így szólt Haggeus próféta által:||
22911||.Hag.1.4||Hát annak itt van az ideje, hogy ti faburkolatú házakban lakjatok, holott ez a ház romokban áll?||
22912||.Hag.1.5||Most azért azt mondja a Seregek URa: Jól gondoljátok meg útjaitokat!||
22913||.Hag.1.6||Sokat vetettetek, de keveset takarítotok be. Esztek, de nem elégedtek meg. Isztok, de nem részegedtek meg. Ruházkodtok, de nem melegedtek föl. A napszámos is lyukas zacskóba teszi a bérét.||
22914||.Hag.1.7||Azt mondja a Seregek URa: Jól gondoljátok meg útjaitokat!||
22915||.Hag.1.8||Menjetek föl a hegyre, hordjatok fát, és építsétek föl e házat, hogy gyönyörködjem benne, és megdicsőíttessem – ezt mondja az ÚR.||
22916||.Hag.1.9||Sokat vártok, de íme, kevés lesz, s amit hazahordotok, én szétfújom! Miért? – kérdezi a Seregek URa. Az én házamért, amely íme, romokban áll, ti pedig mind a magatok háza körül sürgölődtök.||
22917||.Hag.1.10||Ezért vonta meg tőletek harmatát az ég, és vonta meg termését a föld.||
22918||.Hag.1.11||Szárazságot rendeltem a földre és a hegyekre, a búzára és a borra, az olajra és mindarra, amit a föld terem, sőt az emberre, állatra és minden kétkezi munkára is.”||
22919||.Hag.1.12||Akkor hallgatott Zerubbábel, Sealtiél fia, Jósua főpap, Jócádák fia és a megmaradt nép az ÚRnak, az ő Istenüknek szavára, Haggeus próféta beszédeire, amiért elküldte őt az ÚR, az ő Istenük, és félelem fogta el a népet az ÚR előtt.||
22920||.Hag.1.13||Akkor Haggeus, az ÚR követe így szólt a néphez az ÚR küldetésében: Én veletek vagyok! – azt mondja az ÚR.||
22921||.Hag.1.14||És fölindította az ÚR Zerubbábelnek, Sealtiél fiának, Júda helytartójának a lelkét, Jósua főpapnak, Jócádák fiának a lelkét és az egész megmaradt nép lelkét is, úgyhogy nekiálltak, és dolgozni kezdtek a Seregek URának, az ő Istenüknek házán||
22922||.Hag.1.15||a hatodik hónap huszonnegyedik napján, Dárius király második esztendejében.||
22923||.Hag.2.1|Az új templom dicsősége|A hetedik hónap huszonnegyedik napján így szólt az ÚR szava Haggeus próféta által:||
22924||.Hag.2.2||Ezt mondd Zerubbábelnek, Sealtiél fiának, Júda helytartójának, és Jósua főpapnak, Jócádák fiának és a megmaradt népnek:||
22925||.Hag.2.3||„Ki van még közöttetek, aki látta ezt a házat a régi dicsőségében? És milyennek látjátok most? Hát nem olyan ez a szemetekben, mintha semmi volna?||
22926||.Hag.2.4||De most légy bátor, Zerubbábel! – ezt mondja az ÚR. Légy bátor te is, Jósua főpap, Jócádák fia, és legyen bátor az ország egész népe – ezt mondja az ÚR –, és dolgozzatok, mert én veletek vagyok – így szól a Seregek URa.||
22927||.Hag.2.5||Mert azon ígéretem szerint, amellyel szövetségre léptem veletek, amikor kijöttetek Egyiptomból, lelkem közöttetek marad. Ne féljetek!||
22928||.Hag.2.6||Mert azt mondja a Seregek URa: Egy kevés idő még, és megrendítem az eget és a földet, a tengert és a szárazföldet.||
22929||.Hag.2.7||Megrendítek minden népet, és eljönnek kincseikkel, ezt a házat pedig megtöltöm dicsőséggel – ezt mondja a Seregek URa.||
22930||.Hag.2.8||Enyém az ezüst, és enyém az arany – ezt mondja a Seregek URa.||
22931||.Hag.2.9||Nagyobb lesz e második ház dicsősége az elsőnél – ezt mondja a Seregek URa –, és ezen a helyen békességet adok – így szól a Seregek URa.”||
22932||.Hag.2.10||A kilencedik hónap huszonnegyedik napján, Dárius második esztendejében így szólt az ÚR Haggeus próféta által:||
22933||.Hag.2.11||Ezt mondja a Seregek URa: „Kérdezd csak meg a papokat a törvény felől:||
22934||.Hag.2.12||ha szentelt húst visz valaki köntöse szárnyában, és annak szárnya hozzáér a kenyérhez vagy a főzelékhez, a borhoz vagy az olajhoz vagy bármi más eleséghez: vajon szent lesz-e az? Erre így feleltek a papok: Nem!||
22935||.Hag.2.13||Akkor Haggeus azt kérdezte: Ha egy holttest által tisztátalanná lett ember érinti mindezeket, tisztátalanná lesznek-e? Erre így feleltek a papok: Tisztátalanná!||
22936||.Hag.2.14||Haggeus pedig így felelt: Pont ilyen ez a nép, és éppen ilyen e nemzet előttem – ezt mondja az ÚR –, és pont ilyen kezük minden munkája: amit áldozatul fölhoznak ide, az is mind tisztátalan.||
22937||.Hag.2.15||Most azért jól gondoljátok meg, mi volt a múltban egészen a mai napig, mióta követ kőre raktatok az ÚR hajlékában!||
22938||.Hag.2.16||Eddig az történt, hogy aki elment oda, ahol húsz véka gabonára számított, csak tíz volt. Ha elment a sajtóhoz, hogy ötven vödörrel merítsen, csak húsz volt.||
22939||.Hag.2.17||Megvertelek benneteket aszállyal, üszöggel, és jégesővel vertem kezetek minden munkáját, de mégsem hajoltatok hozzám – ezt mondja az ÚR.||9023;22486
22940||.Hag.2.18||Jól gondoljátok hát meg mától fogva az elmúlt dolgokat, a kilencedik hónap huszonnegyedik napjáig, attól a naptól fogva, amelyen lerakták az ÚR hajlékának alapját. Jól gondoljátok meg!||
22941||.Hag.2.19||Van-e még mag a csűrben? És bizony a szőlő, füge, gránátalma és az olajfa sem termett! De ettől a naptól fogva megáldalak.”||
22942||.Hag.2.20||Másodszor is szólt az ÚR Haggeusnak a hónap huszonnegyedik napján, és ezt mondta:||
22943||.Hag.2.21||Mondd meg Zerubbábelnek, Júda helytartójának: „Megrendítem az eget és a földet.||
22944||.Hag.2.22||Fölborítom a királyok trónjait, letöröm a népek királyságainak erejét. Fölborítom a harci szekeret és a benne ülőket, leroskadnak a lovak és a lovasok, mindegyik társának fegyvere által esik el.||
22945||.Hag.2.23||Azon a napon – ezt mondja a Seregek URa – fölveszlek téged, Zerubbábel, Sealtiél fia, én szolgám – így szól az ÚR –, és olyanná teszlek, mint egy pecsétgyűrű, mert téged választottalak ki – ezt mondja a Seregek URa.”||19545
22946|Zakariás próféta könyve|.Zak.1.1|Isten megtérést kíván népétől|Dárius második esztendejében, a nyolcadik hónapban így szólt az ÚR szava Zakariáshoz, Berekjá fiához, aki Iddó próféta fia volt:||12137
22947||.Zak.1.2||„Igen megharagudott atyáitokra az ÚR.||
22948||.Zak.1.3||Azért ezt mondd nekik: Azt mondja a Seregek URa: Térjetek hozzám – így szól a Seregek URa –, és én is hozzátok térek – mondja a Seregek URa.||18324;19081;23194
22949||.Zak.1.4||Ne legyetek olyanok, mint atyáitok, akikhez a korábbi próféták így kiáltottak: Azt mondja a Seregek URa: Térjetek meg gonosz útjaitokról és gonosz cselekedeteitekből, de ők nem hallgattak meg, és nem figyeltek rám – így szól az ÚR.||10160;19463
22950||.Zak.1.5||Hol vannak atyáitok?! És a próféták vajon örökké élnek?||
22951||.Zak.1.6||De az én beszédeim és végzéseim, amelyeket szolgáim, a próféták által hirdettem, nemde utolérték atyáitokat? Akkor megtértek, és azt mondták: Ahogyan a Seregek URa elhatározta, hogy útjaink és cselekedeteink szerint bánik velünk, úgy bánt velünk.”||19553;20416
22952||.Zak.1.7|Látomás a mennyei lovasról|A tizenegyedik hónap, azaz a Sebát hónap huszonnegyedik napján, Dárius második esztendejében így szólt az ÚR szava Zakariáshoz, Berekjá fiához, aki Iddó próféta fia volt:||
22953||.Zak.1.8||Azt láttam éjszaka, hogy íme, vörös lovon ült egy férfi, és megállt a mirtuszfák között, amelyek egy völgyben voltak; a háta mögött pedig vörös, tarka és fehér lovak voltak.||30865;30866
22954||.Zak.1.9||Akkor megkérdeztem: Mik ezek, Uram? Erre azt mondta nekem az angyal, aki velem beszélt: Megmutatom neked, hogy mik ezek.||
22955||.Zak.1.10||Akkor így felelt az a férfi, aki a mirtuszfák között állt: Ezek azok, akiket az ÚR küldött, hogy járják be a földet.||
22956||.Zak.1.11||Akkor azt mondták az ÚR angyalának, aki a mirtuszfák között állt: Bejártuk a földet, és íme, az egész föld békés és nyugodt.||
22957||.Zak.1.12||Az ÚR angyala így felelt: Seregek URa! Meddig nem könyörülsz még Jeruzsálemen és Júda városain, amelyekre immár hetven esztendeje haragszol?||19613
22958||.Zak.1.13||Az ÚR kedves és vigasztaló szavakkal felelt az angyalnak, aki beszélt velem.||
22959||.Zak.1.14||Majd azt mondta nekem az angyal, aki beszélt velem: Kiálts, és ezt mondd: „Így szól a Seregek URa: Féltő szeretettel féltem Jeruzsálemet és Siont,||
22960||.Zak.1.15||és nagy haraggal haragszom a hivalkodó népekre, mert amikor kevésbé haragudtam rájuk, ők egyre több gonoszságot tettek.||18673;21156
22961||.Zak.1.16||Azért azt mondja az ÚR: Könyörületességgel fordulok Jeruzsálemhez, megépül majd benne a házam – így szól a Seregek URa –, és mérőzsinórt feszítenek ki Jeruzsálem fölött.”||
22962||.Zak.1.17||Még ezt is kiáltsd: „Azt mondja a Seregek URa: Bővelkedni fognak még városaim a jóban, mert megvigasztalja még az ÚR Siont, és magáévá fogadja még Jeruzsálemet!”||
22963||.Zak.1.18|Látomás négy szarvról és négy kovácsról|Majd fölemeltem szememet, és íme, négy szarvat láttam.||
22964||.Zak.1.19||Akkor megkérdeztem az angyaltól, aki velem beszélt, hogy mik ezek. Azt mondta nekem: Ezek azok a szarvak, amelyek szétszórták Júdát, Izráelt és Jeruzsálemet.||
22965||.Zak.1.20||Azután az ÚR négy mesterembert mutatott nekem.||
22966||.Zak.1.21||Azt kérdeztem: Mit fognak ezek csinálni? Ő pedig azt felelte: Ezek azok a szarvak, amelyek szétszórták Júdát, olyannyira, hogy még a fejét sem emelhette föl senki. De eljöttek ezek, hogy elrettentsék őket, és letörjék azoknak a népeknek a szarvait, amelyek fölemelték szarvukat Júda földje ellen, hogy szétszórják.||
22967||.Zak.2.1|Látomás Jeruzsálem jövendő nagyságáról|Újból fölemeltem tekintetemet, és íme, egy férfit láttam, mérőkötéllel a kezében.||
22968||.Zak.2.2||Megkérdeztem: Hová mész? Azt mondta nekem: Megmérem Jeruzsálemet, hogy lássam, milyen széles, és milyen hosszú.||
22969||.Zak.2.3||És íme, az angyal, aki velem beszélt, kilépett, és egy másik angyal jött elé,||
22970||.Zak.2.4||és azt mondta neki: Fuss, és mondd ennek az ifjúnak: Kerítetlenül fogják lakni Jeruzsálemet a benne levő emberek és állatok sokasága miatt.||
22971||.Zak.2.5||Én pedig – így szól az ÚR – tűzfal leszek körülötte, és megdicsőítem magamat benne!||17806;17807
22972||.Zak.2.6||Jaj, jaj! Fussatok ki az északi országból – így szól az ÚR –, mert az ég négy szele felé szórtalak szét titeket – így szól az ÚR.||
22973||.Zak.2.7||Jaj, Sion! Menekülj, te, aki Babilón leányánál laksz!||
22974||.Zak.2.8||Mert azt mondja a Seregek URa, aki azoknak a népeknek a dicsőségéért küldött engem, akik kifosztottak titeket: Bizony, aki titeket bánt, a szemem fényét bántja!||
22975||.Zak.2.9||Mert íme, fölemelem a kezemet ellenük, és saját szolgáik prédájává lesznek. Akkor majd megtudjátok, hogy a Seregek URa küldött el engem.||
22976||.Zak.2.10||Örülj és örvendezz, Sion leánya, mert íme, eljövök, és közöttetek lakozom – így szól az ÚR.||
22977||.Zak.2.11||Sok nép is csatlakozik majd azon a napon az ÚRhoz, népemmé lesznek, és én közöttük lakozom. Akkor megtudjátok, hogy a Seregek URa küldött engem hozzátok.||
22978||.Zak.2.12||Az ÚR birtokba veszi Júdát mint örökségét a szent földön, és újra magáévá fogadja Jeruzsálemet.||
22979||.Zak.2.13||Hallgasson el minden test az ÚR előtt, mert fölkelt szentséges helyéről!||22835
22980||.Zak.3.1|Jósua főpap kegyelmet nyer|Azután megmutatta nekem Jósuát, a főpapot, aki az ÚR angyala előtt állt, és a Sátánt, aki a jobbja felől állt, hogy vádolja őt.||15827
22981||.Zak.3.2||Azt mondta az ÚR a Sátánnak: Megdorgál téged az ÚR, te Sátán! Megdorgál az ÚR, aki magáévá fogadta Jeruzsálemet! Hát nem tűzből kikapott üszök-e ez?||22488;30749
22982||.Zak.3.3||Jósua pedig szennyes ruhába volt öltöztetve, és ott állt az angyal előtt.||
22983||.Zak.3.4||Megszólalt az angyal, és azt mondta az előtte állóknak: Vegyétek le róla a szennyes ruhákat! Majd azt mondta neki: Lásd! Levettem rólad álnokságodat, és ünnepi ruhába öltöztetlek téged!||18921
22984||.Zak.3.5||Azután így szólt: Tegyenek a fejére tiszta süveget! Föltették tehát fejére a tiszta süveget, és beöltöztették a ruhákba, az ÚR angyala pedig ott állt.||2297
22985||.Zak.3.6||Az ÚR angyala akkor így figyelmeztette Jósuát:||
22986||.Zak.3.7||„Azt mondja a Seregek URa: Ha az én útjaimon jársz, és ha megtartod rendeléseimet, te is ítélője leszel házamnak, sőt őrizni fogod udvaraimat, és ki- és bejárást engedek neked az itt állók között.||
22987||.Zak.3.8||Halld meg, Jósua főpap, te és társaid, akik előtted ülnek, mert jelképet hordozó férfiak ezek: Íme, bizony, előhozom szolgámat, a Sarjadékot!||17953;19556;25038
22988||.Zak.3.9||Mert íme, ez a kő az, amelyet Jósua elé helyeztem. Ezen az egy kövön hét szem van, íme, én faragtam annak faragványait – így szól a Seregek URa –, és eltörlöm e föld álnokságait egy napon.||15957
22989||.Zak.3.10||Azon a napon – így szól a Seregek URa – mindenki meghívja majd felebarátját szőlője és fügefája alá.”||22691
22990||.Zak.4.1|Látomás a lámpatartóról és a két olajfáról|Majd visszatért az angyal, aki beszélt velem, és felköltött engem, mint amikor valakit álmából költenek fel.||
22991||.Zak.4.2||Azt kérdezte tőlem: Mit látsz? Azt mondtam: Íme, egy színarany mécsestartót látok, melynek a tetején az olajtartó, rajta pedig hét mécses van, és hét-hét cső tartozik a tetején lévő mécsesekhez,||
22992||.Zak.4.3||mellette pedig két olajfa áll. Egyik az olajtartó jobb oldalán, a másik pedig a bal oldalán.||
22993||.Zak.4.4||Akkor azt kérdeztem az angyaltól, aki velem beszélt: Mik ezek, Uram?||
22994||.Zak.4.5||Erre így felelt az angyal, aki velem beszélt: Hát nem tudod, mik ezek? Azt mondtam: Nem, Uram!||
22995||.Zak.4.6||Ő így felelt nekem: Ez az ÚR beszéde Zerubbábelhez: Nem erővel, sem hatalommal, hanem az én lelkemmel! – ezt mondja a Seregek URa.||22927
22996||.Zak.4.7||Ki vagy te, te nagy hegy? Síksággá leszel Zerubbábel előtt! Ő kihozza a zárókövet, és közben ilyen kiáltás hallatszik: Áldás, áldás reá!||21870
22997||.Zak.4.8||Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
22998||.Zak.4.9||Zerubbábel keze vetette meg a ház alapját, és az ő keze fejezi majd be azt. Akkor megtudjátok, hogy a Seregek URa küldött el engem hozzátok.||
22999||.Zak.4.10||Mert akik csúfolták a kicsiny kezdetet, örülni fognak, ha meglátják Zerubbábel kezében a zárókövet. A hét mécses pedig az ÚR szemeit jelzi, amelyek átlátják az egész földet.||22925;30853
23000||.Zak.4.11||Akkor azt kérdeztem tőle: Mi ez a két olajfa a mécsestartó jobb és bal oldalán?||
23001||.Zak.4.12||Másodszor is szóltam, és megkérdeztem: Mit jelent az olajfának az a két ága, amely a két aranycső mellett van, és öntik magából az arany olajat?||
23002||.Zak.4.13||Így szólt hozzám: Hát nem tudod, mik ezek? Azt mondtam: Nem, Uram!||
23003||.Zak.4.14||Ő azt mondta nekem: Ezek ketten az olajjal fölkentek, akik az egész föld Ura mellett állnak.||
23004||.Zak.5.1|Látomás egy irattekercsről|Azután ismét fölemeltem szememet, és íme, egy repülő irattekercset láttam.||
23005||.Zak.5.2||Megkérdezte tőlem: Mit látsz? Én azt mondtam: Egy repülő irattekercset látok, a hossza húsz könyök, a szélessége pedig tíz könyök.||
23006||.Zak.5.3||Azt mondta nekem: Ez az az átok, amely kihat az egész országra, mert mindenki, aki lop, e szerint lesz megítélve, és mindenki, aki hamisan esküszik, e szerint lesz megítélve.||
23007||.Zak.5.4||Kibocsátottam ezt – így szól a Seregek URa –, és bemegy a tolvaj házába s annak a házába, aki hamisan esküszik az én nevemre. Ott marad annak a házában, és elpusztítja azt, és annak gerendáit és köveit is.||
23008||.Zak.5.5|Látomás a bűn eltávolításáról|Majd előlépett az angyal, aki beszélt velem, és azt mondta nekem: Emeld csak föl szemedet, és lásd meg, mi az, ami közeleg!||
23009||.Zak.5.6||Azt kérdeztem: Mi ez? Ő pedig azt mondta: Egy véka az, ami közeleg. Azt mondta: Benne van az egész ország bűne!||
23010||.Zak.5.7||És íme, egy kerek ólomfedél emelkedett föl, és egy asszony ült a véka közepén.||
23011||.Zak.5.8||Azt mondta az angyal: Ez az istentelenség. Majd visszalökte az asszonyt a véka közepébe, az ólomfedelet pedig rádobta a véka szájára.||
23012||.Zak.5.9||Amint fölemeltem szememet, láttam, hogy íme, két asszony közeledik, és a szél emelgeti a szárnyaikat. Szárnyaik olyanok voltak, mint a gólya szárnyai; és fölemelték a vékát a föld és az ég közé.||
23013||.Zak.5.10||Megkérdeztem az angyalt, aki velem beszélt: Hová viszik ezek a vékát?||
23014||.Zak.5.11||Azt mondta nekem: Házat építenek annak Sineár földjén, és ha készen van, elhelyezik ott méltó helyére.||268;-272
23015||.Zak.6.1|Látomás négy fogatról|Majd ismét fölemeltem a szememet, és láttam, hogy íme, négy szekér jön ki két hegy közül, és azok a hegyek érchegyek voltak.||
23016||.Zak.6.2||Az első szekérbe vörös lovak voltak fogva, a második szekérbe fekete lovak,||
23017||.Zak.6.3||a harmadik szekérbe fehér lovak, a negyedik szekérbe pedig erős, tarka lovak.||
23018||.Zak.6.4||Akkor megszólaltam, és megkérdeztem az angyalt, aki velem beszélt: Mik ezek, Uram?||
23019||.Zak.6.5||Az angyal azt válaszolta nekem: Ezek az ég négy szele, akik az egész föld Ura előtti szolgálatukból jönnek.||22002
23020||.Zak.6.6||Amelyben a fekete lovak vannak, észak földjére mennek, és a fehérek mennek utánuk. A tarkák pedig dél földjére mennek.||
23021||.Zak.6.7||Az erősek is menni akartak, és be akarták járni a földet. Azt mondta: Menjetek, járjátok be a földet! Be is járták a földet.||
23022||.Zak.6.8||Majd hívott engem, és azt mondta: Lásd! Az észak földjére menők lecsöndesítették lelkemet észak földjén.||
23023||.Zak.6.9|A babilóniai zsidók adománya a templomépítésre|Majd így szólt hozzám az ÚR szava:||
23024||.Zak.6.10||Vedd át a számkivetésben levőktől adományukat: Heldajtól, Tóbijjától és Jedajától, akik Babilónból jöttek. Menj be még azon a napon, menj be Jósijjának, Cefanjá fiának a házába,||
23025||.Zak.6.11||és vedd át tőlük az ezüstöt és az aranyat, és csináltass koronát, és tedd Jósua főpapnak, Jócádák fiának a fejére!||
23026||.Zak.6.12||Így szólj neki: Azt mondja a Seregek URa: „Íme, egy férfiú, akinek Sarjadék a neve, mert kihajt a helyéről, és ő építi föl az ÚR templomát!||
23027||.Zak.6.13||Mert ő fogja fölépíteni az ÚR templomát, és nagy lesz a méltósága, trónra ül, és uralkodni fog. Mellette pap is lesz a trónon, és békesség tanácsa lesz kettőjük között.||
23028||.Zak.6.14||A korona pedig legyen emlékeztető jel Heldajra, Tóbijjára, Jedajára és Hénre, Cefanjá fiára az ÚR templomában.||
23029||.Zak.6.15||Eljönnek a messzeségben lakók is, és építik az ÚR templomát; és megtudjátok, hogy a Seregek URa küldött el engem hozzátok. Így lesz, ha igazán hallgattok az ÚRnak, Isteneteknek a szavára!”||
23030||.Zak.7.1|Kérdés a böjtről|Dárius király negyedik esztendejében így szólt az ÚR szava Zakariáshoz a kilencedik hónap, Kiszlév negyedik napján,||12299
23031||.Zak.7.2||amikor a bételiek elküldték Szárecert, Regem-Meleket és társait, hogy esedezzenek az ÚR színe előtt,||
23032||.Zak.7.3||és megkérdezzék a papokat, akik a Seregek URának a házában vannak, és megkérdezzék a prófétákat is: Sírjak-e az ötödik hónapban, és böjtöljek-e, ahogyan már jó néhány éve tesszük?||
23033||.Zak.7.4||Ekkor így szólt hozzám a Seregek URa:||
23034||.Zak.7.5||Így szólj az ország egész népéhez és a papokhoz: „Amikor böjtöltetek és gyászoltatok az ötödik és a hetedik hónapban, mégpedig hetven esztendeig, vajon valóban énértem böjtöltetek?||
23035||.Zak.7.6||Amikor pedig ettetek és ittatok, vajon nem magatokért ettetek és magatokért ittatok-e?||
23036||.Zak.7.7||Nemde ezeket a szavakat hirdettette az ÚR a korábbi próféták által, amikor még népes és gazdag volt Jeruzsálem a körülötte levő városokkal együtt, és mind a Délvidék, mind pedig az alföld még népes volt?”||
23037||.Zak.7.8||Zakariáshoz ismét szólt az ÚR szava:||
23038||.Zak.7.9||Így szól a Seregek URa: „Igazságos ítélettel ítéljetek, szeretetet és könyörületességet gyakoroljon mindenki a felebarátjával!||
23039||.Zak.7.10||Az özvegyet és az árvát, a jövevényt és a szegényt ne zsákmányoljátok ki, és ne gondoljatok gonoszt szívetekben egymás ellen.”||2134;17745
23040||.Zak.7.11||De ők nem akarták meghallani, sőt hátat fordítottak, és bedugták a fülüket, hogy ne halljanak.||
23041||.Zak.7.12||A szívüket is megkeményítették, hogy ne hallják a törvényt és azokat az szavakat, amelyeket a Seregek URa küldött lelke által a korábbi próféták révén. Ezen igen fölháborodott a Seregek URa.||
23042||.Zak.7.13||Ezért, ahogy én kiáltottam, és nem hallgattak meg, úgy ők is kiáltanak, és én sem hallgatom meg őket – ezt mondja a Seregek URa.||17737;19371;19372
23043||.Zak.7.14||Szétszórtam őket mindenféle nép közé, amelyeket nem ismertek, az ország pedig puszta maradt utánuk, és senki sem megy át rajta. Így tették pusztává a kívánatos országot.||9991;9992;12016
23044||.Zak.8.1|Boldog jövendő|Majd így szólt a Seregek URa:||
23045||.Zak.8.2||Azt mondja a Seregek URa: „Féltő szeretettel féltem Siont, és nagy haragra gerjedtem féltékenységemben.||22959;22396
23046||.Zak.8.3||Azt mondja az ÚR: Visszatérek a Sionra, és Jeruzsálem közepén lakozom. Akkor Jeruzsálemet a hűség városának fogják hívni, a Seregek URának a hegyét pedig szent hegynek.||17748;17804
23047||.Zak.8.4||Azt mondja a Seregek URa: Ülnek még agg férfiak és asszonyok Jeruzsálem terein, és mindegyiknek bot lesz a kezében, napjaik sokasága miatt.||
23048||.Zak.8.5||A város terei megtelnek fiúkkal és leányokkal, akik játszadoznak a tereken.||
23049||.Zak.8.6||Azt mondja a Seregek URa: Bár ez csodának tűnik a nép maradékának a szemében azokban a napokban, de vajon az én szememben is csoda lesz-e? – kérdi a Seregek URa.||
23050||.Zak.8.7||Azt mondja a Seregek URa: Íme, én megszabadítom népemet napkelet földjéről és napnyugat földjéről.||
23051||.Zak.8.8||Elhozom őket, hogy Jeruzsálemben lakhassanak, népemmé lesznek, én pedig Istenük leszek hűséggel és igazsággal.||28982
23052||.Zak.8.9||Azt mondja a Seregek URa: Erősödjenek meg kezeitek, akik hallottátok ezeket a beszédeket a próféták szájából, akik azokban a napokban szóltak, amikor letették a Seregek URa házának az alapját, hogy fölépítsék a templomot.||22923;-22931;12107;-12109
23053||.Zak.8.10||Mert e napok előtt nem fizették ki a munkáját sem az embernek, sem az állatnak. A kimenőnek és a bemenőnek nem volt békessége a háborúság miatt, mert minden embert fölindítottam, mindenkit a felebarátja ellen.||
23054||.Zak.8.11||De most már nem leszek olyan e nép maradékához, mint azelőtt voltam – így szól a Seregek URa.||
23055||.Zak.8.12||Mert békességben vetnek, a szőlőtő megadja gyümölcsét, a föld is megadja termését, az egek is megadják a harmatjukat, és mindezt a megmaradt nép örökségévé teszem.||
23056||.Zak.8.13||És amint átok voltatok a népek között, Júda háza és Izráel háza, úgy most megszabadítalak titeket, és áldássá lesztek. Ne féljetek! Erősítsétek meg kezeiteket!||
23057||.Zak.8.14||Mert azt mondja a Seregek URa: Amint elgondoltam, hogy veszedelmet hozok rátok, amikor atyáitok megharagítottak engem – így szól a Seregek URa –, és nem könyörültem,||
23058||.Zak.8.15||úgy most elhatároztam ezekben a napokban, hogy jót teszek Jeruzsálemmel és Júda házával. Ne féljetek!||
23059||.Zak.8.16||Ezeket tegyétek: Mondjon igazat mindenki a felebarátjának! Igaz és tökéletes ítélettel ítéljetek kapuitokban!||29364
23060||.Zak.8.17||Senki se gondoljon szívében gonoszt felebarátja ellen! Ne szeressétek a hamis esküt, mert ez mind olyan dolog, amit gyűlölök – így szól az ÚR.”||14073
23061||.Zak.8.18||Majd így szólt hozzám a Seregek URa:||
23062||.Zak.8.19||Azt mondja a Seregek URa: „A negyedik, az ötödik, a hetedik és a tizedik hónap böjtje vigalommá, örvendezéssé és kedves ünneppé lesz Júda házában. Csak szeressétek az igazságot és a békességet!||
23063||.Zak.8.20||Azt mondja a Seregek URa: Eljön az idő, amikor népek jönnek ide és sok városnak a lakói.||
23064||.Zak.8.21||Az egyik lakói a másikhoz mennek, és azt mondják: Jöjjetek, menjünk el, esedezzünk az ÚR színe előtt, és keressük a Seregek URát! Én is megyek!||
23065||.Zak.8.22||És eljön sok nép és erős nemzet Jeruzsálembe, hogy a Seregek URát keresse, és esedezzen az ÚR színe előtt.||
23066||.Zak.8.23||Azt mondja a Seregek URa: Azokban a napokban lesz, hogy a különböző nyelvű népek közül tíz ember is belekapaszkodik egy zsidó férfiba. A ruhája szélébe kapaszkodik, és azt mondja: Hadd menjünk veletek, mert hallottuk, hogy veletek van az Isten!”||19007;19008
23067||.Zak.9.1|Fenyegetés Izráel szomszédai ellen|Jövendölés. Az ÚR igéje szól Hadrák földje ellen, és Damaszkuszra nehezedik. Mert az ÚR szemmel tartja az embereket, Izráel minden törzsét||
23068||.Zak.9.2||és a vele szomszédos Hamátot is, meg Tíruszt és Szidónt, noha igen bölcsek.||21227
23069||.Zak.9.3||Várat épített magának Tírusz, és annyi az ezüstje rakásra halmozva, mint a por, és a színaranya, mint az utcák sara.||
23070||.Zak.9.4||Íme, szegénnyé teszi őt az Úr, és beledönti hatalmát a tengerbe, őt magát pedig tűz emészti meg.||
23071||.Zak.9.5||Meglátja ezt Askelón, és megretten, Gáza nagyon megrendül, és Ekrón is, mert megszégyenül reménységében. Kivész a király Gázából, és Askelón lakatlan marad.||
23072||.Zak.9.6||Asdódban semmirekellő nép lakik, és megtöröm a filiszteusok kevélységét.||
23073||.Zak.9.7||Eltávolítom a vért a szájukból, és utálatosságaikat fogaik közül, de Istenünké lesz a maradékuk. Olyan lesz, mint Júda egy törzse, az Ekrónból valók pedig olyanok lesznek, mint a jebúsziak.||
23074||.Zak.9.8||Táborba szállok házam védelmére az ide-oda kóborlók ellen, és nem tör rá többé a sarcoló, mert most szemmel tartom őt!||
23075||.Zak.9.9|A Messiás eljövetele|Örülj nagyon, Sion leánya, ujjongj, Jeruzsálem leánya! Íme, Királyod jön hozzád, aki igaz és szabadító, alázatos, és szamárháton ül, nőstény szamár csikóján.||18933;18934;23898
23076||.Zak.9.10||Kiirtja a harci szekeret Efraimból és a lovat Jeruzsálemből, kivész a harci íj is. Békességet hirdet a népeknek, az egyik tengertől a másik tengerig uralkodik, és a folyamtól a föld határáig.||22704;22705;13955
23077||.Zak.9.11||A veled való szövetség véréért kiengedem foglyaidat a kútból, amelyben nincs víz.||18742;18753;-18755
23078||.Zak.9.12||Térjetek vissza az erődbe, reménykedő foglyok! Ma ki is hirdetem nektek: Kétszeresen megfizetek neked!||
23079||.Zak.9.13||Mert kifeszítem Júdát magamnak, mint egy íjat, és megtöltöm Efraimmal. Fölindítom fiaidat, Sion, a görögök fiai ellen, és olyanná teszlek, mint a hős fegyvere.||
23080||.Zak.9.14||Akkor megjelenik fölöttük az ÚR, és kirepül nyila, mint a villámlás. Az én Istenem, az ÚR kürtöt fúj, és délről forgószélben nyomul előre.||
23081||.Zak.9.15||A Seregek URa megoltalmazza őket. Megemésztik és megtapossák a parittyaköveket, isznak és zajonganak, mintha bort ittak volna, megtelnek, mint a kehely, és mint az oltár sarkai.||
23082||.Zak.9.16||Megsegíti őket az ÚR, az ő Istenük azon a napon, ő tereli népét, mint egy nyájat; és mint a korona ékkövei, úgy ragyognak földjén.||
23083||.Zak.9.17||Ó, mily nagy az ő jósága, és mily nagy az ő szépsége! Bőven ellátja gabonával az ifjakat és musttal a leányokat.||
23084||.Zak.10.1|A szétszóródott Izráel hazatér|Kérjetek esőt az ÚRtól a tavaszi eső idején! Az ÚR szerez villámlást, ő ad záporesőt és mezei növényt mindenkinek.||14960;18592
23085||.Zak.10.2||Mert a bálványok hazugságot szólnak, a varázslók pedig hamisságot látnak, és üres álmokat mondanak, és hiábavalósággal vigasztalnak. Ezért szélednek el, mint a juhnyáj, és nyomorognak, mert nincs pásztoruk.||19276;19277
23086||.Zak.10.3||Haragra gerjedtem a pásztorok ellen, és megfenyítem a bakokat. Bizony, gondja van a Seregek URának az ő nyájára, Júda házára, és olyanokká teszi őket, amilyen a harcra fölékesített ló.||
23087||.Zak.10.4||Közülük kerül ki a szegletkő, közülük a cövek, közülük való a harci íj, közülük kerül ki minden elöljáró is.||
23088||.Zak.10.5||Olyanok lesznek, mint a hősök, akik az utcák sarát tapossák a harcban. Harcolnak, mert velük van az ÚR, és megszégyenítik a lovasokat.||
23089||.Zak.10.6||Megerősítem Júda házát, és József házát megsegítem. Visszahozom őket, mert megszánom őket, és olyanná lesznek, mintha el se vetettem volna őket, mert én vagyok az ÚR, az ő Istenük, és én meghallgatom őket.||21480;-21486
23090||.Zak.10.7||Efraim is olyan lesz, mint egy hős, és örvendezik majd, mint aki bort ivott. Látják ezt a fiai, és örvendeznek, örül a szívük az ÚRban.||
23091||.Zak.10.8||Füttyentek nekik, és összegyűjtöm őket, mert megszabadítom őket, és megsokasodnak, mint régen.||
23092||.Zak.10.9||Bár szétszórtam őket a népek közé, messze földön is emlegetnek engem, életben maradnak, és visszatérnek fiaikkal együtt.||
23093||.Zak.10.10||Mert visszatérítem őket Egyiptom földjéről, Asszíriából is összegyűjtöm őket. Behozom őket Gileád és Libánon földjére, de még ez sem lesz elég nekik.||
23094||.Zak.10.11||Szorongattatva vonulnak át a tengeren, de az ÚR ráüt a tenger hullámaira, és kiszáradnak a Nílus mélységei. Vége lesz Asszíria kevélységének, és elvész Egyiptom királyi pálcája.||18348;20114;20125
23095||.Zak.10.12||És megerősítem őket az ÚRban, és az ő nevében járnak – így szól az ÚR.||22692
23096||.Zak.11.1|Prófécia a hűtlen pásztorokról|Nyisd meg kapuidat, Libánon, hogy tűz eméssze meg cédrusaidat!||
23097||.Zak.11.2||Jajgass, te ciprus, mert ledől a cédrus, elpusztult, ami a legjava! Jajgassatok, ti Básán tölgyei, mert ledőlt a rengeteg erdő!||
23098||.Zak.11.3||Pásztorok jajkiáltása hangzik, mert elpusztult büszkeségük! Oroszlánkölyök ordítása hangzik, mert elpusztult a Jordán sűrűje!||
23099||.Zak.11.4||Azt mondja az ÚR, az én Istenem: Legeltesd a levágásra szánt juhokat,||
23100||.Zak.11.5||amelyeket vásárlóik büntetlen leölnek, eladóik pedig azt mondják: „Áldott az ÚR, mert meggazdagodtam!” Pásztoraik sem kímélik őket.||26797
23101||.Zak.11.6||Bizony, én sem kímélem többé e föld lakosait – ezt mondja az ÚR –, sőt minden embert a felebarátja kezébe és a királya kezébe adok, és szétszaggatják ezt az országot, de én nem szabadítom meg őket a kezükből!||
23102||.Zak.11.7||Legeltettem hát a levágásra szánt juhokat, a nyomorgatott juhokat, és választottam magamnak két botot. Az egyiket jóakaratnak neveztem, a másikat egyetértésnek, így legeltettem a juhokat.||21403
23103||.Zak.11.8||Három pásztort küldtem el egy hónap alatt, mert elkeseredett a lelkem miattuk, és az ő lelkük is megutált engem.||
23104||.Zak.11.9||Azt mondtam: Nem legeltetlek benneteket, haljon meg a halálra való, és pusztuljon a levágnivaló, a megmaradtak pedig egyék egymás húsát.||19384;19385
23105||.Zak.11.10||Akkor fogtam az egyik botomat, a jóakaratot, és eltörtem, hogy fölbontsam szövetségemet, amelyet az összes néppel kötöttem.||23934;27477
23106||.Zak.11.11||Föl is bomlott az azon a napon, és így tudták meg a sanyargatott juhok, akik ragaszkodtak hozzám, hogy az ÚR dolga ez.||
23107||.Zak.11.12||Azt mondtam nekik: Ha jónak látjátok, adjátok meg béremet, ha pedig nem, tartsátok vissza! És harminc ezüstpénzt fizettek béremül.||24136
23108||.Zak.11.13||Akkor azt mondta nekem az ÚR: Dobd a fazekas elé! Nagy jutalom ez, amelyre engem becsültek. Elvettem azért a harminc ezüstpénzt, és az ÚR házába, a fazekas elé dobtam.||
23109||.Zak.11.14||Majd eltörtem a másik botomat is, az egyetértést, hogy fölbontsam a testvériséget Júda és Izráel között.||
23110||.Zak.11.15||Azután azt mondta nekem az ÚR: Most még szerezz magadnak bolond pásztorhoz való dolgokat.||
23111||.Zak.11.16||Mert íme, olyan pásztort támasztok ebben az országban, aki nem törődik az elveszettekkel, nem keresi a kóborgót, nem gyógyítja meg a megtépettet, nem táplálja a jó karban levőt, de a kövéreknek megeszi a húsát, és körmeiket letördeli.||21383;21384
23112||.Zak.11.17||Jaj a mihaszna pásztornak, aki elhagyja a nyájat! Fegyver érje utol a karját és a jobb szemét! Száradjon le a karja, és teljesen vakuljon meg a jobb szeme!||
23113||.Zak.12.1|Jeruzsálem ellenségei elpusztulnak|Jövendölés. Az ÚR szava Izráel ellen. Így szól az ÚR, aki az egeket kifeszítette, a földnek alapot vetett, és az emberbe lelket alkotott:||17598
23114||.Zak.12.2||Íme, részegítő pohárrá teszem Jeruzsálemet minden körülötte levő nép számára. Júdával is ez lesz, amikor ostromolják Jeruzsálemet.||
23115||.Zak.12.3||Azon a napon nyomtatókővé teszem Jeruzsálemet minden nép számára. Aki föl akarja emelni, mind megszakad, noha összegyűlik ellene a föld minden népe.||17890
23116||.Zak.12.4||Azon a napon – így szól az ÚR – minden lovat rettegéssel verek meg, lovasaikat pedig őrültséggel. Júda házát viszont nyitott szemmel figyelem, de a népek minden lovát vaksággal verem meg.||
23117||.Zak.12.5||Azt mondják szívükben Júda törzsfői: Jeruzsálem lakóinak erőssége Istenükben, a Seregek URában van.||
23118||.Zak.12.6||Azon a napon olyanokká teszem Júda törzsfőit, mint amilyen a tüzes serpenyő a fadarabok között, és amilyen a tüzes fáklya a kévék között: jobb és bal felől megemésztenek minden körülöttük lévő népet. De Jeruzsálem népe továbbra is a helyén marad, Jeruzsálemben!||
23119||.Zak.12.7||Az ÚR elsőként Júda sátrait szabadítja meg, hogy ne legyen nagyobb Dávid házának dicsősége és Jeruzsálem lakosainak dicsősége, mint Júdáé.||
23120||.Zak.12.8||Azon a napon oltalma lesz az ÚR Jeruzsálem lakosainak, és azon a napon olyan lesz közöttük a botladozó is, mint Dávid; Dávid háza pedig előttük lesz, mint Isten, mint az ÚR angyala.||
23121||.Zak.12.9||Azon a napon kész leszek elveszíteni minden népet, amely Jeruzsálemre támad.||
23122||.Zak.12.10|Jeruzsálem bűnbánata|Dávid házára és Jeruzsálem lakóira pedig kiöntöm a kegyelem és a könyörületesség lelkét. És rám tekintenek, akit átszögeztek, és akit úgy siratnak, ahogyan az egyetlen fiút gyászolják, és úgy keseregnek miatta, ahogyan az elsőszülött miatt keseregnek.||21478;22558
23123||.Zak.12.11||Azon a napon nagy gyász lesz Jeruzsálemben, olyan, mint a Hadad-Rimmónért való gyász a Megiddó völgyében.||10177;11990;-11993
23124||.Zak.12.12||Gyászolni fog az ország, külön-külön minden nemzetség. Külön Dávid házának a nemzetsége, a feleségeik is külön. Külön Nátán házának a nemzetsége, és a feleségeik is külön.||
23125||.Zak.12.13||Külön Lévi házának a nemzetsége, és a feleségeik is külön. Külön Simei nemzetsége, és a feleségeik is külön.||
23126||.Zak.12.14||A többi nemzetség is mind, külön minden nemzetség, és a feleségeik is külön.||
23127||.Zak.13.1|Isten megtisztítja népét|Azon a napon forrás fakad Dávid házának és Jeruzsálem lakosainak a bűn és tisztátalanság ellen.||
23128||.Zak.13.2||Azon a napon – így szól a Seregek URa – kiirtom a bálványok neveit ebből az országból, emlegetni sem fogják többé azokat, sőt a prófétákat és a tisztátalan lelket is kipusztítom ebből az országból.||14106
23129||.Zak.13.3||És ha valaki mégis prófétálni mer, szülei, az apja és anyja mondja neki: Ne élj, mert hazugságot szóltál az ÚR nevében! És szülei: apja és anyja döfik le őt, mialatt prófétál.||5404
23130||.Zak.13.4||Azon a napon megszégyenülnek a próféták, mindegyik a maga látomása miatt, mialatt prófétál, és nem öltenek föl szőrruhát, hogy hazudjanak.||
23131||.Zak.13.5||Hanem azt mondja mindegyik: Nem vagyok próféta, szántóvető ember vagyok, sőt másnak szolgálok gyermekségem óta.||
23132||.Zak.13.6||Ha pedig megkérdezi tőle valaki: „Milyen sebek ezek a mellkasodon?”, azt mondja: „Barátaim házában ütötték ezeket rajtam.”||
23133||.Zak.13.7||Kard, serkenj föl a pásztorom ellen és a férfi ellen, aki a társam! – így szól a Seregek URa. Sújts le a pásztorra, hogy elszéledjenek a juhok! Én pedig a kicsinyek ellen fordítom kezemet.||24152
23134||.Zak.13.8||Úgy történik az egész országgal – így szól az ÚR –, hogy kétharmad része elpusztul, és elvész, csak egyharmad része marad meg.||
23135||.Zak.13.9||És a harmadrészt is tűzbe viszem, és megtisztítom őket, ahogyan az ezüstöt tisztítják, megpróbálom őket, ahogyan az aranyat próbálják. Segítségül hívja majd a nevemet, és én felelni fogok neki. Ezt mondom: Népem ő! Ő pedig azt mondja: Az ÚR az én Istenem!||30447;30448
23136||.Zak.14.1|Végső ítélet. Jeruzsálem felmagasztalása|Íme, eljön az ÚR napja, amikor a tőled szerzett zsákmányt szétosztják.||
23137||.Zak.14.2||Mert minden népet ütközetre gyűjtök Jeruzsálem ellen, és megszállják a várost, kirabolják a házakat, meggyalázzák az asszonyokat. A város fele számkivetésbe megy, de a nép maradékát nem irtják ki a városból.||
23138||.Zak.14.3||Mert eljön az ÚR, és harcol azok ellen a népek ellen, ahogyan harcolt azon a napon, a harc napján.||18561;1908;-1916
23139||.Zak.14.4||Azon a napon az Olajfák hegyére helyezi a lábát, amely Jeruzsálemmel szemben van, kelet felől. Az Olajfák hegye pedig középen kettéválik kelet felé és nyugat felé, és igen nagy völggyé lesz, mert a hegy egyik fele észak felé, másik fele pedig dél felé húzódik.||
23140||.Zak.14.5||Ti pedig meneküljetek az én hegyem völgyébe, mert a hegyek közötti völgy Ácalig nyúlik. Úgy fussattok, ahogyan a földindulás elől futottatok Uzzijjának, Júda királyának napjaiban! Bizony, eljő az ÚR, az én Istenem, és vele együtt minden szentje.||
23141||.Zak.14.6||Azon a napon nem lesz világosság, a fénylő testek összezsugorodnak.||
23142||.Zak.14.7||De lesz egy különleges nap, amelyet csak az ÚR ismer: nem lesz se nappal, se éjszaka, és világosság lesz az este idején.||18311
23143||.Zak.14.8||Azon a napon élő víz fakad Jeruzsálemből. Az egyik fele a keleti tenger felé, a másik pedig a nyugati tenger felé folyik; így lesz télen-nyáron.||
23144||.Zak.14.9||Az ÚR lesz az egész föld királya. Azon a napon az ÚR lesz az egyetlen, és neve az egyetlen név.||
23145||.Zak.14.10||Az egész ország síksággá változik Gebától Rimmónig, Jeruzsálemtől délre. Jeruzsálem pedig kimagaslik, és a maga helyén marad, Benjámin kapujától az Első-kapu helyéig, a Szeglet-kapuig és a Hananél tornyától a királyi borsajtóig.||
23146||.Zak.14.11||Lakni fognak benne, és nem éri többé pusztulás, biztonságban laknak Jeruzsálemben.||
23147||.Zak.14.12||Ez lesz a csapás, amellyel az ÚR minden népet sújt, amely Jeruzsálem ellen hadat visel: megrothad a húsuk, pedig még a lábukon állnak, szemük is megrothad gödrében, nyelvük is megrothad a szájukban.||
23148||.Zak.14.13||Azon a napon az ÚR nagy zűrzavart támaszt közöttük, úgyhogy mindenki a saját társának a kezét ragadja meg, és társának keze ellen emeli föl kezét.||
23149||.Zak.14.14||Sőt még Júda is harcolni fog Jeruzsálem ellen, és a körös-körül lakó népek minden kincsét összegyűjtik: aranyat, ezüstöt és igen sok ruhát.||
23150||.Zak.14.15||Ugyanilyen csapás lesz a lovakon, öszvéreken, tevéken, szamarakon és mindenféle állaton, amelyek abban a táborban lesznek, amilyen az embereket érte.||
23151||.Zak.14.16||Akik pedig azután megmaradnak a Jeruzsálemre támadó népek közül, esztendőről esztendőre mind fölmennek, hogy hódoljanak a királynak, a Seregek URának, és megünnepeljék a sátoros ünnepet.||5355
23152||.Zak.14.17||Ha pedig valamelyik nem megy föl a föld nemzetei közül Jeruzsálembe, hogy hódoljon a királynak, a Seregek URának, arra nem hull eső.||
23153||.Zak.14.18||Ha az egyiptomi nemzet nem megy föl, és nem jelenik meg, őrájuk sem hull, hanem ugyanaz a csapás éri őket, amellyel az ÚR azokat a népeket sújtja, amelyek nem mennek föl a sátoros ünnepet megünnepelni.||
23154||.Zak.14.19||Ez lesz Egyiptom büntetése és mindazoknak a népeknek a büntetése, akik nem mennek föl a sátoros ünnepet megünnepelni.||
23155||.Zak.14.20||Azon a napon a lovak csengettyűin is ez lesz: „Az ÚRnak szentelve!” Az ÚR házában még a fazekak is olyanok lesznek, mint az oltár előtt levő medencék.||
23156||.Zak.14.21||Jeruzsálemben és Júdában minden fazekat a Seregek URának szentelnek, és bárki, aki eljön, és áldozni akar, választhat közülük, és főzhet azokban. És attól a naptól fogva nem lesz többé kereskedő a Seregek URának házában.||18396
23157|Malakiás próféta könyve|.Mal.1.1|A hálátlan Izráel|Jövendölés. Az ÚR szava Izráel ellen, Malakiás által.||
23158||.Mal.1.2||Szeretlek benneteket - ezt mondja az ÚR -, de ti azt kérditek: Miből látható, hogy szeretsz minket? Ugye Ézsau testvére volt Jákóbnak? - mondja az ÚR. - És Jákóbot szerettem,||681;28236
23159||.Mal.1.3||Ézsaut ellenben gyűlöltem. Hegyeit pusztává tettem, örökségét pedig a pusztai sakálokévá.||21163
23160||.Mal.1.4||Ha azt mondja Edóm: Összetörtek bennünket, de építsük újjá a romokat - így szól a Seregek URa -; ők építenek, de én lerontom. Az istentelenség országának nevezik őket, s olyan népnek, amelyre örökké haragszik az ÚR.||
23161||.Mal.1.5||Saját szemetekkel látjátok ezt, és ti magatok is mondjátok: Nagy az ÚR Izráel határán túl is!||
23162||.Mal.1.6|A hazug áldozatok ellen|A fiú tiszteli atyját, a szolga is az urát. Ha pedig én atya vagyok: hol az én tisztességem? És ha én ÚR vagyok, hol az irántam való félelem? Azt mondja a Seregek URa nektek, ti papok, akik megvetitek nevemet, és azt kérditek: Mivel vetettük meg nevedet?||17724;17725
23163||.Mal.1.7||Tisztátalan kenyeret hoztok oltáromra, és azt kérditek: Mivel tettük tisztátalanná? Azzal, hogy azt mondjátok, az ÚR asztala semmibe vehető.||
23164||.Mal.1.8||Hogyha vakot hoztok áldozatul: nem bűn-e az? Vagy ha sántát hoztok és betegest: nem bűn-e az? De vidd csak azt a fejedelmednek: vajon kedvesen fogad-e, vagy rád tekint-e? - ezt mondja a Seregek URa.||3390;3391
23165||.Mal.1.9||Most azért esedezzetek Isten színe előtt, hogy könyörüljön meg rajtunk! Kedvesen fogadhatja-e kezetekből az ilyen ajándékokat? - kérdezi a Seregek URa.||
23166||.Mal.1.10||Bárcsak bezárná valaki közületek a templomajtót, hogy ne tüzelnétek hiába oltáromon! Nem telik kedvem bennetek - ezt mondja a Seregek URa -, az ételáldozat sem kedves nekem a kezetekből!||17733;22511
23167||.Mal.1.11||Hiszen napkelettől napnyugatig nagy az én nevem a népek között, és mindenhol tömjénnel és tiszta ételáldozattal áldoznak nevemnek. Bizony nagy az én nevem a népek között - ezt mondja a Seregek URa.||15882;15890
23168||.Mal.1.12||Ti viszont meggyalázzátok azt, amikor azt mondjátok: Az ÚR asztala tisztátalanná tehető semmirevaló terménnyel és eledellel.||
23169||.Mal.1.13||És azt mondjátok: Íme, milyen fáradság! És még lihegtek is közben - ezt mondja a Seregek URa. Pedig rabolt állatot hoztok, meg sántát és betegest. Ezt hozzátok áldozatul, de hát kedves-e ez a kezetekből? - így szól az ÚR.||
23170||.Mal.1.14||Átkozott az álnok! Van ugyan a nyájában hím állat, és fogadalmat is tesz, mégis hitvánnyal áldozik az ÚRnak. Pedig én nagy király vagyok - ezt mondja a Seregek URa -, és félelmetes az én nevem a népek között!||17471;3388
23171||.Mal.2.1|Feddő beszéd a papok ellen|Most azért nektek szól ez a parancsolat, ti papok!||
23172||.Mal.2.2||Ha nem hallgattok rá, és nem veszitek szívetekre, hogy dicsőséget adjatok nevemnek – ezt mondja a Seregek URa –, átkot bocsátok rátok, és átokká változtatom a ti áldásotokat. Bizony, átokká változtatom azt, ha nem veszitek szívetekre!||2249
23173||.Mal.2.3||Íme, megfeddem a ti vetni való magotokat, és szemetet szórok az arcotokba, ünneplésetek szemetét, és a szemétdombra hordanak ki benneteket.||
23174||.Mal.2.4||Akkor megtudjátok, hogy azért adtam nektek ezt a parancsolatot, hogy megmaradjon Lévivel kötött szövetségem – ezt mondja a Seregek URa.||3950;-3958
23175||.Mal.2.5||Szövetségem volt vele életre és békességre, amelyet azért kötöttem vele, hogy félve tiszteljen engem, és megalázza magát nevem előtt.||
23176||.Mal.2.6||Igaz tanítás volt szájában, és nem volt álnokság az ajkán. Békességben és egyenesen járt velem, és sokakat megtérített a bűnből.||5819;5820
23177||.Mal.2.7||Mert a pap ajkai őrzik a tudást, és tanítást várnak szájából, mivel a Seregek URának követe ő.||2988;22920;30785
23178||.Mal.2.8||De ti elhajoltatok erről az útról, sokan megbotlottak tanításotok miatt, és fölbontottátok Lévi szövetségét – ezt mondja a Seregek URa.||
23179||.Mal.2.9||Ezért én is megvetetté és megalázottá teszlek benneteket az egész nép előtt, mert nem ügyeltetek utamra, hanem személyválogatók vagytok a törvénnyel.||
23180||.Mal.2.10|A hűtlen nép ellen|Vajon nem egy atyánk van-e mindnyájunknak? Nem egy Isten teremtett-e minket? Miért csalja meg hát mindenki a felebarátját, és miért rontja meg atyáink szövetségét?||18910;29345
23181||.Mal.2.11||Hűtlenné lett Júda, utálatosságot cselekedtek Izráelben és Jeruzsálemben, mert beszennyezte Júda az ÚR szent helyét, amelyet ő szeret, és idegen istenek leányát vette el.||
23182||.Mal.2.12||Veszítsen el az ÚR mindenkit Jákób sátrából, aki ezt cselekszi, a csábítót és aki viszonozza, még ha áldozatot visz is a Seregek URának!||
23183||.Mal.2.13||Ezt is cselekszitek: könnyhullatással árasztjátok el az ÚR oltárát, sírással és sóhajtással, mivel nem tekint többé az áldozatra, és nem fogadja szívesen a kezetekből.||22511
23184||.Mal.2.14||Azt kérdezitek: Miért? Azért, mert az ÚR lett tanúbizonyság közötted és ifjúságodban elvett feleséged között, akit megcsaltál, holott társad ő, és veled szövetségben lévő feleséged!||16518
23185||.Mal.2.15||Nem tesz ilyet egy ember sem, akinek még maradt lelke. És mit keres ez az egy? Istentől való utódokat. Őrizzétek meg azért lelketeket, és ne csaljátok meg ifjúságotokban elvett feleségeteket!||54;18743;21371
23186||.Mal.2.16||Mert gyűlölöm az elbocsátást – ezt mondja az ÚR, Izráel Istene – és azt, akinek kegyetlenség tapad a ruhájához – ezt mondja a Seregek URa. Őrizzétek meg azért lelketeket, és ne tegyetek csalárdságot!||23837;23838
23187||.Mal.2.17|Hamarosan eljön az Úr|Elfárasztottátok beszédeitekkel az URat, és azt kérditek: Mivel fárasztottuk el? Azzal, hogy azt mondjátok: „Minden gonosztevő jó az ÚR szemében, és gyönyörködik bennük” vagy hogy „Hol van az ítélet Istene?”.||
23188||.Mal.3.1||Íme, elküldöm követemet, és elkészíti előttem az utat. És hirtelen eljön templomába az Úr, akit kerestek, és a szövetség követe, akit kívántok. Íme, eljön – ezt mondja a Seregek URa.||23533;23536;23540;23270;23272
23189||.Mal.3.2||De ki szenvedheti el eljövetelének napját? És ki állhat meg megjelenésekor? Hiszen olyan ő, mint az ötvös tüze és a ruhamosók lúgja!||22508;23271;23272
23190||.Mal.3.3||Leül, mint az ötvös, hogy megtisztítsa ezüstjét, és megtisztítja Lévi fiait, fényessé teszi őket, mint az aranyat és ezüstöt. Akkor igazsággal visznek áldozatot az ÚRnak.||
23191||.Mal.3.4||Kedves lesz majd az ÚRnak Júda és Jeruzsálem áldozata, mint a régi napokban és korábbi esztendőkben.||28314;28315
23192||.Mal.3.5||Mert ítéletre indulok hozzátok, és hamarosan tanú leszek a szemfényvesztők ellen, a paráznák és a hamisan esküvők ellen és azok ellen, akik megrövidítik a munkás bérét és az özvegyet és az árvát, akik nyomorgatják az idegent, és nem félnek engem – ezt mondja a Seregek URa.||
23193||.Mal.3.6|Visszaélés a templomi ajándékokkal|Mert én, az ÚR, nem változom meg, ti pedig, Jákób fiai, nem semmisültök meg!||14394;30350
23194||.Mal.3.7||Atyáitok idejétől fogva eltértetek rendelkezéseimtől, és nem tartottátok meg azokat. Térjetek hozzám, és én is hozzátok térek! – ezt mondja a Seregek URa. De ti azt kérditek: Miből térjünk meg?||22948;20946;-20948
23195||.Mal.3.8||Vajon becsaphatja-e az ember Istent? Ti mégis meg akartok engem csalni. Azt kérditek: Mivel csalunk meg téged? A tizeddel és az áldoznivalóval.||16532;12683
23196||.Mal.3.9||Átokkal vagytok elátkozva, mert megcsaltok engem: az egész nép!||
23197||.Mal.3.10||Hozzátok be a raktáramba a tizedet mindenből, hogy legyen ennivaló a házamban! Ezzel tegyetek próbára engem – ezt mondja a Seregek URa –, hogy megnyitom-e nektek az ég csatornáit, és bőséges áldást árasztok-e rátok.||
23198||.Mal.3.11||Megdorgálom értetek a kártevőt, és nem pusztítja el földetek gyümölcsét, nem lesz a szőlőtök terméketlen a mezőn – ezt mondja a Seregek URa.||
23199||.Mal.3.12||És boldognak mond titeket minden nemzet, mert kívánatos földdé lesztek – ezt mondja a Seregek URa.||18924;-18926
23200||.Mal.3.13|Az Úr megvigasztalja az istenfélőket|Keményen szóltatok ellenem – ezt mondja az ÚR –, és azt kérditek: Mit szóltunk ellened?||
23201||.Mal.3.14||Azt mondtátok: Hiábavaló az Isten szolgálata, és mi haszna, hogy megtartjuk rendelkezéseit, és hogy gyászban jártunk a Seregek URa előtt?||20094;20095
23202||.Mal.3.15||Sőt inkább mi magunk hirdetjük boldognak a kevélyeket, hiszen gyarapodnak, noha gonoszságot űznek, és bár Istent kísértik, mégis megmenekülnek.||
23203||.Mal.3.16||Amikor erről tanakodtak egymással az ÚR tisztelői, az ÚR figyelemmel kísérte és meghallgatta. Beírták színe előtt emlékeztetőül egy könyvbe azokat, akik félik az URat, és megbecsülik a nevét.||
23204||.Mal.3.17||Azon a napon, amelyet szerzek – ezt mondja a Seregek URa –, tulajdonommá lesznek, és megkímélem őket, ahogyan az ember kíméli a maga fiát, aki szolgál neki.||
23205||.Mal.3.18||Akkor ismét meglátjátok, hogy különbség van az igaz és a gonosz között, az Isten szolgája és a között, aki nem szolgálja őt.||14831;20693;-20697
23206||.Mal.4.1||Mert íme, eljön az a nap, és izzik, mint a sütőkemence. Olyan lesz minden kevély és minden gonosztevő, mint a polyva, és elégeti őket az eljövendő nap – ezt mondja a Seregek URa –, és nem hagy rajtuk sem gyökeret, sem ágat.||
23207||.Mal.4.2||És nektek, akik félitek nevemet, föltámad az igazság napja. Szárnyai alatt gyógyulás lesz, és kimentek, és úgy ugrándoztok, mint a hizlalóból kikerült borjak.||
23208||.Mal.4.3||Széttapossátok a gonoszokat, és porrá lesznek talpatok alatt azon a napon, amelyet szerzek – ezt mondja a Seregek URa.||
23209||.Mal.4.4|Jövendölés Illés eljöveteléről|Emlékezzetek meg szolgámnak, Mózesnek a tanításáról, a rendelkezésekről és parancsokról, amelyeket általa rendeltem a Hóreben egész Izráel számára!||2052
23210||.Mal.4.5||Íme, elküldöm nektek Illést, a prófétát, mielőtt eljön az ÚR nagy és félelmetes napja.||23533;23536;23540
23211||.Mal.4.6||És az atyák szívét a fiakhoz fordítja, a fiak szívét pedig az atyákhoz, hogy amikor eljövök, átokkal ne sújtsam a földet.||
23212|Máté evangéliuma|.Mt.1.1|Jézus Krisztus származása|Jézus Krisztusnak, Dávid fiának, Ábrahám fiának nemzetségkönyve.||25115;-25130
23213||.Mt.1.2||Ábrahám fia volt Izsák, Izsák fia volt Jákób; Jákób fiai voltak Júda és testvérei.||516;684;830;1483
23214||.Mt.1.3||Júda fia volt Fáresz és Zerah Támártól, Fáresz fia volt Heszrón; Heszrón fia volt Arám,||1148;1149;7208;-7212
23215||.Mt.1.4||Arám fia volt Aminádáb, Aminádáb fia volt Nahson, Nahson fia volt Szalmón.||
23216||.Mt.1.5||Szalmón fia volt Boáz Ráhábtól, Boáz fia volt Óbéd Ruthtól, Óbéd fia volt Isai.||
23217||.Mt.1.6||Isai fia volt Dávid, a király. Dávid fia volt Salamon az Úriás feleségétől.||7208;-7212;8311
23218||.Mt.1.7||Salamon fia volt Roboám, Roboám fia volt Abijjá, Abijjá fia volt Ászá,||10373;-10379
23219||.Mt.1.8||Ászá fia volt Jósafát, Jósafát fia volt Jórám, Jórám fia volt Uzziás,||
23220||.Mt.1.9||Uzziás fia volt Jótám, Jótám fia volt Áház, Áház fia volt Ezékiás,||9934;-9965;9985
23221||.Mt.1.10||Ezékiás fia volt Manassé, Manassé fia volt Ámón, Ámón fia volt Jósiás,||10121;10139;10144;10147
23222||.Mt.1.11||Jósiás fiai voltak Jekonjás és testvérei a babiloni fogság idején.||10378;-10380
23223||.Mt.1.12||A babiloni fogság után Jekonjás fia volt Sealtiél, Sealtiél fia volt Zerubbábel,||10380;12101
23224||.Mt.1.13||Zerubbábel fia volt Abihud, Abihud fia volt Eljákim, Eljákim fia volt Azzur,||
23225||.Mt.1.14||Azzur fia volt Cádók, Cádók fia volt Jákin, Jákin fia volt Elihud,||
23226||.Mt.1.15||Elihud fia volt Eleázár, Eleázár fia volt Mattán, Mattán fia volt Jákób.||
23227||.Mt.1.16||Jákób fia volt József, Mária férje, és Máriától született Jézus, akit Krisztusnak neveznek.||24213;24218
23228||.Mt.1.17||Összesen tehát Ábrahámtól Dávidig tizennégy nemzedék, Dávidtól a babiloni fogságba vitelig tizennégy nemzedék és a babiloni fogságba viteltől Krisztusig tizennégy nemzedék.||
23229||.Mt.1.18|Jézus Krisztus születése|Jézus Krisztus születése így történt: Mária, az ő anyja eljegyeztetett Józseffel, de mielőtt egybekeltek volna, viselős lett a Szentlélektől.||24995
23230||.Mt.1.19||József pedig, az ő férje igaz ember volt, és nem is akarta megbélyegezni feleségét, el akarta tehát titkon bocsátani.||
23231||.Mt.1.20||Amíg ezen tűnődött, íme, az Úr angyala álomban megjelent neki, és ezt mondta: József, Dávid fia, ne félj magadhoz venni Máriát, a feleségedet, mert ami benne fogantatott, az a Szentlélektől van.||23229
23232||.Mt.1.21||Fiat szül, és nevezd őt Jézusnak, mert ő szabadítja meg népét bűneiből.||24991;27103
23233||.Mt.1.22||Mindez pedig azért történt, hogy beteljesedjék, amit az Úr mondott a próféta által, aki így szólt:||
23234||.Mt.1.23||Íme, a szűz fogan méhében, és fiat szül, akinek a neve Immánuel, amely azt jelenti: Velünk az Isten.||17864
23235||.Mt.1.24||József pedig felserkent álmából, és úgy cselekedett, amint az Úr angyala parancsolta neki: magához vette feleségét,||
23236||.Mt.1.25||de nem ismerte őt, amíg Mária meg nem szülte elsőszülött fiát. És Jézusnak nevezte őt.||25047
23237||.Mt.2.1|A napkeleti bölcsek imádják Jézust|Amikor megszületett Jézus a júdeai Betlehemben, Heródes király idejében, íme, bölcsek jöttek napkeletről Jeruzsálembe,||25041;-25047
23238||.Mt.2.2||és ezt kérdezték: Hol van a zsidók újszülött királya? Mert láttuk az ő csillagát napkeleten, és azért jöttünk, hogy tisztességet tegyünk neki.||4463
23239||.Mt.2.3||Heródes király nagy megdöbbenéssel hallotta ezt és vele együtt az egész Jeruzsálem.||
23240||.Mt.2.4||És összegyűjtve a papi fejedelmeket és a nép írástudóit, tudakozódott tőlük, hol születhetett meg Krisztus.||
23241||.Mt.2.5||Azok pedig azt mondták: A júdeai Betlehemben, mert így írta meg a próféta:||
23242||.Mt.2.6||És te, Betlehem, Júda földje, semmiképpen sem vagy a legkisebb Júda főhelyei között, mert belőled származik az a fejedelem, aki pásztorolja az én népemet, Izráelt.||22702;-22704;26439
23243||.Mt.2.7||Ekkor Heródes titkon hívatta a bölcseket, pontosan megtudakolta tőlük a csillag feltűnésének idejét,||
23244||.Mt.2.8||elküldte őket Betlehembe, és azt mondta: Menjetek el, gondosan kérdezősködjetek a gyermek felől, és ha megtaláljátok, adjátok tudtomra, hogy én is elmenjek, és tisztességet tegyek neki.||
23245||.Mt.2.9||Ők pedig a király meghallgatása után útra keltek. És íme, a csillag, amelyet napkeleten láttak, előttük ment mindaddig, amíg meg nem érkeztek. Akkor megállt a hely felett, ahol a gyermek volt.||
23246||.Mt.2.10||A csillagot látva igen nagy örömmel örvendeztek.||
23247||.Mt.2.11||Bementek a házba, és meglátták a gyermeket anyjával, Máriával, és arcra borulva hódoltak neki. Majd kinyitották kincsesládáikat, és ajándékokat adtak neki: aranyat, tömjént és mirhát.||18895;15063;15068
23248||.Mt.2.12||És mivel álomban intést kaptak, hogy ne menjenek vissza Heródeshez, más úton tértek haza.||
23249||.Mt.2.13|Menekülés Egyiptomba|Alighogy elmentek, íme, az Úr angyala álomban megjelent Józsefnek, és ezt mondta: Kelj fel, vedd a gyermeket és anyját, menekülj Egyiptomba, és maradj ott, ameddig mondom, mert Heródes máris halálra keresi a gyermeket.||
23250||.Mt.2.14||Ő erre felkelt, vette a gyermeket és anyját, és még azon az éjjelen Egyiptomba ment.||
23251||.Mt.2.15||Ott is maradt Heródes haláláig, hogy beteljesedjék, amit az Úr mondott a próféta által: Egyiptomból hívtam ki az én fiamat.||22308
23252||.Mt.2.16|A betlehemi gyermekek megöletése|Amikor Heródes látta, hogy a bölcsek túljártak az eszén, nagyon felháborodott, és embereivel megöletett Betlehemben és annak egész környékén minden kétesztendős és ennél fiatalabb fiúgyermeket a bölcsektől megtudakolt idő szerint.||
23253||.Mt.2.17||Ekkor teljesedett be Jeremiás próféta mondása:||
23254||.Mt.2.18||Kiáltás hallatszott Rámában, hangos sírás és sok jajgatás. Ráhel siratta fiait, és nem akart megvigasztalódni, mert nincsenek.||19773;1030
23255||.Mt.2.19|Visszatérés Názáretbe|Amikor Heródes meghalt, az Úr angyala álomban megjelent Józsefnek Egyiptomban,||
23256||.Mt.2.20||és azt mondta: Kelj fel, vedd a gyermeket és anyját, és menj haza Izráel földjére, mert meghaltak, akik a gyermek életére törtek.||1620
23257||.Mt.2.21||Ő fel is kelt, vette a gyermeket és anyját, és hazament Izráel földjére.||
23258||.Mt.2.22||De amikor meghallotta, hogy Júdeában Arkhelaosz uralkodik atyja, Heródes örökében, nem mert odamenni, hanem álomban vett isteni intelemre továbbment Galilea vidékére,||
23259||.Mt.2.23||és ott telepedett le egy Názáret nevű városban, hogy beteljesedjék a próféta mondása: Názáretinek fogják őt nevezni.||23026;17953;24192;24306;25164;26859;-26861
23260||.Mt.3.1|Keresztelő János|Ebben az időben jelent meg Keresztelő János, és prédikált Júdea pusztájában.||24973;25094
23261||.Mt.3.2||Ezt mondta: Térjetek meg, mert elközelített a mennyek országa.||23293
23262||.Mt.3.3||Ő az, akiről Ézsaiás próféta így szólt: Kiáltó szó hangzik a pusztában: készítsétek az Úr útját, és egyengessétek ösvényeit.||18491;26135
23263||.Mt.3.4||Maga János teveszőr ruhát viselt és bőrövet a dereka körül, eledele pedig sáska és erdei méz volt.||9543
23264||.Mt.3.5||Tódult hozzá Jeruzsálem, az egész Júdea és a Jordán egész környéke,||
23265||.Mt.3.6||és miután megvallották bűneiket, megkeresztelte őket a Jordán vizében.||
23266||.Mt.3.7||Amikor pedig látta, hogy farizeusok és szadduceusok is sokan jönnek hozzá, hogy megkeresztelkedjenek, így szólt hozzájuk: Mérges kígyók fajzatai! Ki figyelmeztetett titeket, hogy meneküljetek Isten eljövendő haragja elől?||25099
23267||.Mt.3.8||Teremjetek azért megtéréshez illő gyümölcsöket,||25100
23268||.Mt.3.9||és ne áltassátok magatokat azzal, hogy Ábrahám a mi atyánk! Mert mondom nektek, hogy Isten ezekből a kövekből is támaszthat fiakat Ábrahámnak.||25100;26489;28058;28102
23269||.Mt.3.10||A fejsze már a fák gyökerén van, és minden fát, amely nem terem jó gyümölcsöt, kivágnak, és tűzre vetnek.||25101
23270||.Mt.3.11||Én ugyan vízzel keresztellek titeket megtérésre, de aki utánam jön, hatalmasabb nálam, én még arra sem vagyok méltó, hogy a saruját hordozzam. Ő majd Szentlélekkel és tűzzel keresztel meg titeket.||24290;26138;26139;26145;26997
23271||.Mt.3.12||Szórólapát van a kezében, és megtisztítja szérűjét, a gabonát csűrbe takarja, a polyvát pedig megégeti olthatatlan tűzzel.||23636
23272||.Mt.3.13|Jézus megkeresztelése|Akkor Jézus Galileából a Jordán mellé ment Jánoshoz, hogy megkeresztelkedjék általa.||24291;24292;25113
23273||.Mt.3.14||János azonban tiltakozott, és azt mondta: Nekem kell általad megkereszteltetnem, és te jössz hozzám?||
23274||.Mt.3.15||Jézus pedig így felelt: Hagyd ezt most, mert így illik nekünk minden igazságot betöltenünk. János erre engedett neki.||
23275||.Mt.3.16||Amint Jézus megkeresztelkedett, azonnal kilépett a vízből, és íme, megnyílt neki a menny, és látta, amint az Isten Lelke leszáll rá, mint egy galamb.||24292;25113;25114;26144
23276||.Mt.3.17||És íme, egy mennyei hang ezt mondta: Ez az én szeretett Fiam, akiben gyönyörködöm.||23772;24293;25114;18549
23277||.Mt.4.1|Jézus megkísértése|Akkor a Lélek Jézust a pusztába vitte, hogy az ördög megkísértse.||30096
23278||.Mt.4.2||Miután negyven nap és negyven éjjel böjtölt, végül megéhezett.||2524;9396
23279||.Mt.4.3||Ekkor a kísértő odament hozzá, és azt mondta: Ha Isten Fia vagy, mondd, hogy ezek a kövek változzanak kenyérré.||72
23280||.Mt.4.4||Ő pedig ezt felelte: Meg van írva: nemcsak kenyérrel él az ember, hanem minden igével, amely Isten szájából származik.||5140
23281||.Mt.4.5||Ekkor elvitte őt az ördög a szent városba, odahelyezte a templom párkányára,||24249
23282||.Mt.4.6||és azt mondta neki: Ha Isten Fia vagy, vesd le magadat, mert meg van írva: Az ő angyalainak parancsol felőled, és tenyerükön hordoznak téged, hogy meg ne üsd lábadat a kőben.||15469;15470
23283||.Mt.4.7||Jézus így felelt: Viszont az is meg van írva: Ne kísértsd az Urat, a te Istenedet!||5102
23284||.Mt.4.8||Ismét elvitte őt az ördög egy igen magas hegyre, megmutatta neki a világ minden országát és azok dicsőségét,||
23285||.Mt.4.9||és ezt mondta neki: Mindezt neked adom, ha leborulsz előttem, és imádsz engem.||
23286||.Mt.4.10||Ekkor azt mondta neki Jézus: Távozz tőlem, Sátán, mert meg van írva: Istenedet, az Urat imádd, és csak neki szolgálj!||5099
23287||.Mt.4.11||Ekkor elhagyta őt az ördög, és íme, angyalok jöttek, és szolgáltak neki.||26163;30036;30044
23288||.Mt.4.12|Jézus prédikálni kezd|Amikor Jézus meghallotta, hogy Jánost börtönbe vetették, visszatért Galileába.||23667;24296
23289||.Mt.4.13||Názáretet elhagyva elment, és letelepedett a tengerparti Kapernaumban, Zebulon és Naftáli területén,||
23290||.Mt.4.14||hogy beteljesedjék, amit Ézsaiás próféta mondott,||
23291||.Mt.4.15||amikor így szólt: Zebulon földje és Naftáli földje, a tenger melléke, a Jordánon túl, pogányok Galileája!||
23292||.Mt.4.16||A sötétségben ülő nép nagy világosságot látott, és a halál földjén és árnyékában ülőknek fény ragyogott fel.||17898;17899
23293||.Mt.4.17||Ettől fogva kezdett Jézus prédikálni: Térjetek meg, mert elközelített a mennyek országa.||23261;24297
23294||.Mt.4.18|Jézus elhívja első tanítványait|Jézus a Galileai-tenger partján járt, és meglátott két testvért, Simont, akit Péternek hívtak, és testvérét, Andrást, amint a tengerbe hálót vetettek, mert halászok voltak.||24298;-24300
23295||.Mt.4.19||Így szólt hozzájuk: Kövessetek engem, és én emberhalászokká teszlek titeket!||23653;21756
23296||.Mt.4.20||Azok azonnal otthagyták a hálókat, és követték őt.||23856
23297||.Mt.4.21||Onnan továbbment, és meglátott két másik testvért, Jakabot, Zebedeus fiát és Jánost, a testvérét, amint apjukkal, Zebedeussal hálóikat kötözgették a hajóban, és elhívta őket.||
23298||.Mt.4.22||Azok pedig azonnal otthagyták a hajót és az apjukat, és követték őt.||
23299||.Mt.4.23|Jézus tanít és gyógyít|Jézus bejárta egész Galileát. Tanított zsinagógáikban, hirdette az Isten országának evangéliumát, és gyógyított a nép között minden betegséget és minden erőtlenséget.||24321;25145;25174;27366
23300||.Mt.4.24||Híre is ment egész Szíriában úgy, hogy odavitték hozzá mind a szenvedőket, a különféle betegségekben és kínokban sínylődőket, az ördöngösöket, a holdkórosokat és bénákat, ő pedig meggyógyította őket.||24529
23301||.Mt.4.25||Nagy sokaság követte Galileából, a Tízvárosból, Jeruzsálemből, Júdeából és a Jordánon túlról.||24362;-24363;25230;-25232
23302||.Mt.5.1|A HEGYI BESZÉD - Bevezetés|Látva a sokaságot felment a hegyre, és amint leült, odamentek hozzá tanítványai.||
23303||.Mt.5.2||Ő pedig szólásra nyitotta száját, és így tanította őket:||
23304||.Mt.5.3|Kik a boldogok?|Boldogok a lélekben szegények, mert övék a mennyek országa.||25233;18848
23305||.Mt.5.4||Boldogok, akik szomorkodnak, mert ők megvigasztaltatnak.||16186;18913;30895
23306||.Mt.5.5||Boldogok a szelídek, mert ők öröklik a földet.||14480
23307||.Mt.5.6||Boldogok, akik éhezik és szomjúhozzák az igazságot, mert ők megelégíttetnek.||25234
23308||.Mt.5.7||Boldogok az irgalmasok, mert ők irgalmasságot nyernek.||30373
23309||.Mt.5.8||Boldogok a tiszta szívűek, mert ők meglátják Istent.||14733;30648;30649
23310||.Mt.5.9||Boldogok a békességre igyekezők, mert ők az Isten fiai.||30293
23311||.Mt.5.10||Boldogok, akiket üldöznek az igazság miatt, mert övék a mennyek országa.||30505
23312||.Mt.5.11||Boldogok vagytok, ha szidalmaznak és üldöznek titeket, és hazugul minden rosszat rátok fognak miattam.||30527
23313||.Mt.5.12||Örüljetek és örvendezzetek ennek, mert jutalmatok bőséges a mennyekben; így üldözték előttetek a prófétákat is.||30431;30272;-30277
23314||.Mt.5.13|Só és világosság|Ti vagytok a föld sója; ha pedig a só ízét veszti, ugyan mivel sózzák meg? Nem jó azután semmire, csak arra, hogy kidobják és eltapossák az emberek.||24655;25654;25655
23315||.Mt.5.14||Ti vagytok a világ világossága. A hegyen épült várost nem lehet elrejteni.||26462
23316||.Mt.5.15||Lámpást sem azért gyújtanak, hogy a véka alá rejtsék, hanem hogy a lámpatartóra tegyék, és világítson mindenkinek a házban.||24411;25328;25505
23317||.Mt.5.16||Úgy tündököljék a ti világosságotok az emberek előtt, hogy lássák a ti jó tetteiteket, és dicsőítsék a ti mennyei Atyátokat.||29379;29380;30478
23318||.Mt.5.17|A törvény magyarázata|Ne gondoljátok, hogy azért jöttem, hogy eltöröljem a törvényt vagy a prófétákat. Nem eltörölni, hanem betölteni jöttem.||23274;28090;28260
23319||.Mt.5.18||Mert bizony mondom, hogy amíg az ég és a föld el nem múlik, a törvényből egyetlen ióta vagy pontocska sem vész el, míg minden be nem teljesedik.||25704;25926
23320||.Mt.5.19||Aki azért csak egyet is megront – akár a legkisebbet is – e parancsolatok közül, és úgy tanítja az embereket, a mennyek országában igen kicsi lesz, aki pedig megtartja és tanítja, annak nagy neve lesz a mennyek országában.||30370
23321||.Mt.5.20||Mondom nektek, hogy ha a ti igazságotok nem több az írástudók és farizeusok igazságánál, semmiképpen sem mentek be a mennyek országába.||
23322||.Mt.5.21||Hallottátok, hogy megmondatott a régieknek: Ne ölj! Aki öl, méltó az ítéletre.||2064;2089;3463;5372
23323||.Mt.5.22||Én pedig azt mondom, hogy ha valaki haragszik atyjafiára, méltó az ítéletre; aki pedig azt mondja az atyjafiának: „Ostoba!”, megérdemli, hogy a nagytanács elé kerüljön; aki meg ezt mondja: „Bolond!”, méltó a gyehenna tüzére.||30661
23324||.Mt.5.23||Azért ha áldozati ajándékodat az oltárra viszed, és ott eszedbe jut, hogy atyádfiának valami panasza van ellened,||
23325||.Mt.5.24||hagyd ott az oltár előtt ajándékodat, eredj el, előbb békülj meg az atyádfiával, és csak azután jöjj, és vidd fel ajándékodat.||24732
23326||.Mt.5.25||Idejében békülj meg ellenfeleddel, amíg úton vagy vele, hogy át ne adjon a bírónak, a bíró meg oda ne adjon a poroszló kezébe, és tömlöcbe ne vessenek.||23363;23829;25584;25585
23327||.Mt.5.26||Bizony mondom neked, nem jössz ki onnan, míg meg nem fizetsz az utolsó fillérig.||
23328||.Mt.5.27||Hallottátok, hogy megmondatott: Ne paráználkodj!||2065
23329||.Mt.5.28||Én pedig azt mondom: Mindenki, aki kívánsággal tekint egy asszonyra, már paráználkodott vele az ő szívében.||13591;30581
23330||.Mt.5.29||Ha pedig a te jobb szemed bűnre csábít téged, vájd ki, és vesd el magadtól, mert jobb neked, hogy egy tagod vesszen el, mintsem egész tested a gyehennára jusson.||23802;23803;24648;24652;29589
23331||.Mt.5.30||És ha a te jobb kezed bűnre visz téged, vágd le azt, és vesd el magadtól, mert jobb neked, hogy egy tagod vesszen el, mintsem egész tested a gyehennára kerüljön.||
23332||.Mt.5.31||Megmondatott továbbá, hogy ha valaki elbocsátja feleségét, adjon neki válólevelet.||23832;23838;5526
23333||.Mt.5.32||Én pedig azt mondom nektek: Mindenki, aki elbocsátja feleségét – a paráznaság okán kívül –, paráznává teszi azt, és ha valaki elbocsátott asszonyt vesz feleségül, paráználkodik.||24666;24667;25705;28565;28566
23334||.Mt.5.33||Ismét hallottátok, hogy megmondatott a régieknek: Ne esküdj hamisan, az Úrnak tett esküidet pedig teljesítsd!||2058;3293;4651
23335||.Mt.5.34||De én azt mondom nektek: Egyáltalán ne esküdjetek: se az égre, mert az az Isten trónja,||24001;-24007;18990;27234
23336||.Mt.5.35||se a földre, mert az az ő lábának zsámolya, se Jeruzsálemre, mert az a nagy Király városa;||14665
23337||.Mt.5.36||a fejedre se esküdj, mert nem tudsz egy hajszálat sem fehérré vagy feketévé tenni;||
23338||.Mt.5.37||hanem beszédetekben az igen igen, a nem nem legyen, mert ami ennél több, az a gonosztól van.||28885;30433
23339||.Mt.5.38||Hallottátok, hogy megmondatott: Szemet szemért és fogat fogért.||3465;3466
23340||.Mt.5.39||Én pedig azt mondom nektek: Ne álljatok ellene a gonosznak, hanem aki téged arcul üt jobb felől, fordítsd feléje a másik arcodat is.||26876;26877;3299
23341||.Mt.5.40||És aki el akarja perelni tőled a te alsóruhádat, engedd oda neki a felsőt is.||28542
23342||.Mt.5.41||És aki téged egy mérföldre kényszerít, menj vele kettőre.||
23343||.Mt.5.42||Aki kér tőled, adj neki, és ha kölcsönkér valaki tőled, ne fordulj el tőle.||
23344||.Mt.5.43||Hallottátok, hogy megmondatott: Szeresd felebarátodat, és gyűlöld ellenségedet.||3299
23345||.Mt.5.44||Én pedig azt mondom nektek: Szeressétek ellenségeiteket, áldjátok azokat, akik titeket átkoznak, jót tegyetek azokkal, akik titeket gyűlölnek, és imádkozzatok azokért, akik üldöznek titeket,||2148;2149;28327;28333;26036;27244
23346||.Mt.5.45||hogy legyetek a ti mennyei Atyátoknak fiai, aki felhozza napját mind a gonoszokra, mind a jókra, és esőt ad mind az igazaknak, mind a hamisaknak.||29372
23347||.Mt.5.46||Ha csak azokat szeretitek, akik titeket szeretnek, mi jutalmat érdemeltek? Nem ugyanazt teszik a vámszedők is?||
23348||.Mt.5.47||És ha csak atyátokfiait köszöntitek, mennyivel tesztek másoknál többet? Nem ugyanezt teszik a pogányok is?||
23349||.Mt.5.48||Legyetek azért tökéletesek, amint a ti mennyei Atyátok tökéletes!||3283
23350||.Mt.6.1|Az adakozás|Vigyázzatok, kegyességeteket ne az emberek előtt gyakoroljátok, hogy lássanak titeket, mert akkor nem lesz jutalmatok a ti mennyei Atyátoknál!||
23351||.Mt.6.2||Amikor tehát alamizsnát osztogatsz, ne kürtöltess magad előtt, ahogyan a képmutatók szokták a zsinagógákban és az utcákon, hogy dicsérjék őket az emberek. Bizony mondom nektek, elnyerték jutalmukat.||
23352||.Mt.6.3||Amikor alamizsnát osztogatsz, ne tudja a bal kezed, mit cselekszik a jobb kezed,||24112;24115;28321
23353||.Mt.6.4||hogy a te adakozásod titkon legyen. És a te Atyád látja, amit titkon tettél, és megfizet neked nyiltan.||
23354||.Mt.6.5|Az imádkozás|És amikor imádkoztok, ne legyetek olyanok, mint a képmutatók, akik a zsinagógákban és az utcák szegletein állva szeretnek imádkozni, hogy lássák őket az emberek. Bizony mondom nektek: elnyerték jutalmukat.||
23355||.Mt.6.6||Te pedig amikor imádkozol, menj be a belső szobádba, és titkon, ajtódat bezárva imádkozz a te Atyádhoz. Atyád pedig, aki látja, amit titkon tettél, megfizet neked.||
23356||.Mt.6.7||Amikor imádkoztok, ne legyetek bőbeszédűek, mint a pogányok, akik azt gondolják, hogy a sok beszéd nyer meghallgattatást.||17737
23357||.Mt.6.8||Ne legyetek hát hozzájuk hasonlók, mert tudja a ti Atyátok, mire van szükségetek, még mielőtt kérnétek tőle.||23381
23358||.Mt.6.9||Ti azért így imádkozzatok: Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy, szenteltessék meg a te neved.||25474;-25476
23359||.Mt.6.10||Jöjjön el a te országod, legyen meg a te akaratod, amint a mennyben, úgy a földön is.||23404;25973
23360||.Mt.6.11||Mindennapi kenyerünket add meg nekünk ma,||
23361||.Mt.6.12||és bocsásd meg a vétkeinket, miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezőknek,||23363;23364;23815;-23829
23362||.Mt.6.13||és ne vígy minket kísértésbe, de szabadíts meg a gonosztól, mert tiéd az ország, a hatalom és a dicsőség mindörökké. Ámen.||11177;-11179
23363||.Mt.6.14||Mert ha megbocsátjátok az emberek vétkeit, nektek is megbocsát a ti mennyei Atyátok.||
23364||.Mt.6.15||Ha pedig nem bocsátotok meg az embereknek, Atyátok sem bocsátja meg a ti vétkeiteket.||24732;24733
23365||.Mt.6.16|A böjtölés|Amikor pedig böjtöltök, ne legyetek olyan komor ábrázatúak, mint a képmutatók, akik eltorzítják arcukat, hogy lássák az emberek a böjtölésüket. Bizony mondom nektek, elnyerték jutalmukat.||18859;-18863
23366||.Mt.6.17||Te pedig amikor böjtölsz, kend meg a fejedet, és mosd meg az arcodat,||
23367||.Mt.6.18||hogy ne az emberek lássák böjtölésedet, hanem a te Atyád, aki titkon van; és a te Atyád, aki látja, amit titkon tettél, megfizet neked nyiltan.||23355
23368||.Mt.6.19|Az igazi kincs|Ne gyűjtsetek magatoknak kincseket a földön, ahol a rozsda és a moly megemészti, a tolvajok kiássák és ellopják,||
23369||.Mt.6.20||hanem gyűjtsetek magatoknak kincseket a mennyben, ahol sem a rozsda, sem a moly meg nem emészti, és a tolvajok sem ássák ki, és nem lopják el.||23850;25559;29585;29586
23370||.Mt.6.21||Mert ahol a te kincsed van, ott van a szíved is.||25560
23371||.Mt.6.22|A test lámpása|A test lámpása a szem. Ha azért a szemed tiszta, egész tested világos lesz.||25506;-25508
23372||.Mt.6.23||Ha pedig a szemed gonosz, egész tested sötét lesz. Ha tehát a benned levő világosság sötétség: mekkora akkor a sötétség?||
23373||.Mt.6.24|Isten és a mammon|Senki sem szolgálhat két úrnak. Mert vagy az egyiket gyűlöli, és a másikat szereti, vagy az egyikhez ragaszkodik, és a másikat megveti. Nem szolgálhattok Istennek és a mammonnak.||25696;25700
23374||.Mt.6.25|Isten gondviselése|Azért azt mondom nektek: Ne aggodalmaskodjatok az életetek felől, hogy mit egyetek, és mit igyatok; se a ti testetek felől, hogy mibe öltözködjetek. Bizony több az élet az eledelnél és a test az öltözetnél.||25548;-25557;29515;30539;29861;30313
23375||.Mt.6.26||Tekintsetek az égi madarakra: nem vetnek, nem is aratnak, csűrbe sem takarnak, és mennyei Atyátok eltartja őket. Nem vagytok-e sokkal különbek náluk?||23513;-23515
23376||.Mt.6.27||Kicsoda pedig az közületek, aki aggodalmaskodásával meghosszabbíthatja életét egy arasszal?||25551
23377||.Mt.6.28||És miért aggodalmaskodtok az öltözet miatt? Figyeljétek meg a mezei liliomokat, hogyan növekednek: nem munkálkodnak és nem fonnak,||
23378||.Mt.6.29||de mondom nektek, hogy Salamon dicsősége teljében sem öltözködött úgy, mint ezek közül egy.||9081
23379||.Mt.6.30||Ha pedig a mező füvét, amely ma még van, és holnap kemencébe vetik, így öltözteti Isten, nem sokkal inkább titeket, ti kicsinyhitűek?||
23380||.Mt.6.31||Ne aggodalmaskodjatok tehát, és ne mondjátok: „Mit együnk?” vagy „Mit igyunk?” vagy „Mivel ruházkodjunk?”||
23381||.Mt.6.32||Mert mindezeket a pogányok kérdezik. Mert jól tudja a ti mennyei Atyátok, hogy mindezekre szükségetek van.||
23382||.Mt.6.33||Hanem keressétek először Isten országát és az ő igazságát, és ezek mind ráadásul megadatnak nektek.||28365;8830;8831;14473;14494
23383||.Mt.6.34||Ne aggodalmaskodjatok tehát a holnap felől, mert a holnap majd aggodalmaskodik a maga dolgai felől. Elég minden napnak a maga baja.||23360;1966
23384||.Mt.7.1|A képmutató ítélkezés|Ne ítéljetek, hogy ne ítéltessetek!||28031;28506
23385||.Mt.7.2||Mert amilyen ítélettel ítéltek, olyannal ítélnek meg titeket is. És amilyen mértékkel mértek, olyannal mérnek nektek is.||24414
23386||.Mt.7.3||Miért nézed a szálkát a te atyádfia szemében, és nem látod a gerendát a magadéban?||
23387||.Mt.7.4||Vagy hogyan mondhatod a te atyádfiának: hadd vegyem ki szemedből a szálkát, amikor a te szemedben gerenda van?||
23388||.Mt.7.5||Képmutató, vedd ki előbb a saját szemedből a gerendát, és azután gondolj arra, hogy kivedd a szálkát a felebarátod szeméből!||
23389||.Mt.7.6|A szent dolgok megbecsülése|Ne adjátok a kutyáknak azt, ami szent, gyöngyeiteket se dobjátok a disznók elé, nehogy azokat lábukkal megtapodva ellenetek forduljanak, és szétszaggassanak titeket.||23495
23390||.Mt.7.7|Az imádság meghallgatása|Kérjetek, és adatik nektek, keressetek, és találtok, zörgessetek, és megnyittatik nektek.||24731;25477;-25485;19715;19716
23391||.Mt.7.8||Mert aki kér, mind kap, és aki keres, talál, és a zörgetőnek megnyittatik.||
23392||.Mt.7.9||Ugyan ki az az ember közületek, aki fiának követ ad, amikor az kenyeret kér?||25483;-25485
23393||.Mt.7.10||És ha halat kér, vajon kígyót ad-e neki?||
23394||.Mt.7.11||Ha azért ti gonosz létetekre tudtok fiaitoknak jó ajándékokat adni, mennyivel inkább ad a ti mennyei Atyátok jókat azoknak, akik kérnek tőle?||30350
23395||.Mt.7.12|Az aranyszabály|Amit akartok, hogy az emberek veletek cselekedjenek, ti is ugyanazt cselekedjétek velük, mert ez a törvény és a próféták.||23978;23979;28342;-28344
23396||.Mt.7.13|Szoros kapu, keskeny út|A szoros kapun menjetek be. Mert tágas az a kapu, és széles az az út, amely a pusztulásba visz, és sokan vannak, akik azon járnak.||25609
23397||.Mt.7.14||De szoros az a kapu, és keskeny az az út, amely az életre visz, és kevesen vannak, akik megtalálják azt.||23853;27505
23398||.Mt.7.15|A hamis próféták|Őrizkedjetek a hamis prófétáktól, akik báránybőrben jönnek hozzátok, de belül ragadozó farkasok.||24028;24029;24048;27723
23399||.Mt.7.16||Gyümölcseikről ismeritek meg őket. Vajon a tövisről szednek-e szőlőt vagy a bojtorjánról fügét?||29248;-29251;30398
23400||.Mt.7.17||Minden jó fa jó gyümölcsöt terem, a rossz fa pedig rossz gyümölcsöt terem.||23589
23401||.Mt.7.18||Nem teremhet jó fa rossz gyümölcsöt, és rossz fa sem teremhet jó gyümölcsöt.||
23402||.Mt.7.19||Amelyik fa nem terem jó gyümölcsöt, azt kivágják, és tűzre vetik.||23269;26770;26774
23403||.Mt.7.20||Tehát gyümölcseikről ismeritek meg őket.||
23404||.Mt.7.21|Isten akaratának cselekvése|Nem mindenki megy be a mennyek országába, aki ezt mondja nekem: „Uram, Uram!”, hanem csak az, aki cselekszi az én mennyei Atyám akaratát.||28043;30355;30374
23405||.Mt.7.22||Sokan mondják majd nekem azon a napon: Uram, Uram, nem a te nevedben prófétáltunk-e, és nem a te nevedben űztünk-e ördögöket, és nem tettünk-e sok hatalmas dolgot a te nevedben?||25610;-25612;28734;28735
23406||.Mt.7.23||És akkor azt mondom nekik: Sohasem ismertelek titeket, távozzatok tőlem, ti gonosztevők!||24116;29913
23407||.Mt.7.24|Aki kősziklára épít|Mindaz, aki hallja tőlem ezeket a beszédeket, és megcselekszi azokat, hasonló a bölcs emberhez, aki kősziklára építette házát.||25260;-25262
23408||.Mt.7.25||És ömlött az eső, jöttek az árvizek, fújtak a szelek, és beleütköztek abba a házba, de nem dőlt össze, mert kősziklára épült.||
23409||.Mt.7.26||Mindaz, aki hallja tőlem ezeket a beszédeket, és nem cselekszi meg azokat, hasonló a bolond emberhez, aki homokra építette házát.||
23410||.Mt.7.27||És ömlött az eső, jöttek az árvizek, fújtak a szelek, és beleütköztek abba a házba, amely összeomlott, és romhalmazzá lett.||20785;20786
23411||.Mt.7.28|A Hegyi Beszéd vége|Amikor befejezte Jézus ezeket a beszédeket, a sokaság álmélkodott tanításán,||24304;25162
23412||.Mt.7.29||mert úgy tanította őket, mint akinek hatalma van, és nem úgy, mint az írástudók.||26443
23413||.Mt.8.1|Jézus meggyógyít egy leprást|Amikor lejött a hegyről, nagy sokaság követte.||
23414||.Mt.8.2||És odament hozzá egy leprás, leborult előtte, és ezt mondta: Uram, ha akarod, megtisztíthatsz engem.||
23415||.Mt.8.3||Jézus ekkor kinyújtotta kezét, megérintette, és így szólt: Akarom, hogy megtisztulj. És a lepra azonnal letisztult róla.||
23416||.Mt.8.4||Ekkor azt mondta neki Jézus: Vigyázz, senkinek se szólj, hanem eredj, mutasd meg magadat a papnak, és vidd fel az ajándékot, amelyet Mózes rendelt, bizonyságul nekik!||23476;24566;25732;3113;-3143
23417||.Mt.8.5|Jézus meggyógyítja a kapernaumi százados szolgáját|Amikor Jézus Kapernaumba érkezett, egy százados ment hozzá segítséget kérve:||25263;-25272
23418||.Mt.8.6||Uram, a szolgám bénán fekszik otthon, és nagy kínjai vannak.||
23419||.Mt.8.7||Elmegyek és meggyógyítom – mondta Jézus.||
23420||.Mt.8.8||Erre a százados azt felelte: Uram, nem vagyok arra méltó, hogy hajlékomba jöjj, hanem csak szólj egy szót, és meggyógyul a szolgám.||
23421||.Mt.8.9||Mert én is hatalom alá vetett ember vagyok, és vannak alárendelt katonáim, és ha az egyiknek azt mondom: „Menj el!”, elmegy, és a másiknak: „Gyere ide!”, idejön, és az én szolgámnak: „Tedd meg ezt!”, megteszi.||
23422||.Mt.8.10||Jézus pedig amikor ezt hallotta, elcsodálkozott, és azt mondta az őt követőknek: Bizony mondom nektek, ilyen nagy hitet még Izráelben sem találtam.||23728
23423||.Mt.8.11||De mondom nektek, hogy sokan jönnek napkeletről és napnyugatról, és letelepednek Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal a mennyek országában,||18716;25613;25614
23424||.Mt.8.12||ennek az országnak a fiai pedig kivettetnek a külső sötétségre, és ott sírás és fogcsikorgatás lesz.||23952;24075;24105
23425||.Mt.8.13||És azt mondta Jézus a századosnak: Menj el, legyen neked a te hited szerint. És meggyógyult a szolga még abban az órában.||23475;23728
23426||.Mt.8.14|Jézus meggyógyítja Péter anyósát|Amikor Jézus Péter házába ment, látta, hogy annak anyósa lázasan fekszik.||28613
23427||.Mt.8.15||Megérintette a kezét, és erre elhagyta őt a láz, úgy, hogy fölkelt, és szolgált nekik.||
23428||.Mt.8.16|Jézus sok beteget meggyógyít|Az est beálltával pedig sok megszállottat vittek hozzá, és szavával kiűzte a tisztátalan lelkeket, és meggyógyított minden beteget,||
23429||.Mt.8.17||hogy beteljesedjék, amit Ézsaiás próféta mondott: Ő vette el erőtlenségeinket, és ő hordozta betegségeinket.||18783
23430||.Mt.8.18|Jézus követése|Amikor Jézus látta a nagy sokaságot maga körül, úgy rendelkezett, hogy menjenek a túlsó partra.||24425;25334
23431||.Mt.8.19||Ekkor egy írástudó ment hozzá, és azt mondta neki: Mester, követlek téged, akárhova mégy.||25425
23432||.Mt.8.20||Jézus így felelt: A rókáknak van barlangjuk és az égi madaraknak fészkük, de az Emberfiának nincs hova fejét lehajtania.||29009
23433||.Mt.8.21||Egy másik tanítványa pedig azt mondta neki: Uram, engedd meg nekem, hogy előbb elmenjek, és eltemessem apámat.||25427;25428
23434||.Mt.8.22||De Jézus azt mondta: Kövess engem, és hagyd a halottakra, hogy eltemessék a halottaikat!||
23435||.Mt.8.23|Jézus lecsendesíti a tengert|Hajóra szállt, és tanítványai követték.||
23436||.Mt.8.24||És nagy vihar támadt a tengeren, annyira, hogy a hajót elborították a hullámok, ő pedig aludt.||24427;-24431;25335;25337
23437||.Mt.8.25||Tanítványai odamentek hozzá, és felébresztették ezt kiáltva: Uram, ments meg minket, mert elveszünk!||
23438||.Mt.8.26||Ő így felelt nekik: Mit féltek, kicsinyhitűek? Majd fölkelt, megdorgálta a szeleket és a tengert, mire nagy csendesség lett.||23695;23747
23439||.Mt.8.27||Az emberek pedig elcsodálkoztak, és így szóltak: Kicsoda ez, hogy a szél és a tenger is enged neki?||
23440||.Mt.8.28|Jézus meggyógyít két gadarai megszállottat|Amikor a túlsó partra, a gadaraiak földjére ért, két megszállott jött vele szembe, akik a sírboltokból bújtak elő, és olyan veszedelmesek voltak, hogy senki sem mert azon az úton járni.||24432;-24448;25338;-25349
23441||.Mt.8.29||Mit akarsz velünk, Isten Fia? – kiabálták. Azért jöttél ide, hogy idő előtt meggyötörj minket?||25171;30571
23442||.Mt.8.30||Tőlük távolabb egy nagy disznónyáj legelészett.||
23443||.Mt.8.31||Az ördögök pedig azt kérték tőle: Ha kiűzöl minket, küldj a disznónyájba!||
23444||.Mt.8.32||Ő azt mondta nekik: Menjetek! Azok tehát kimentek, és belementek a disznókba. És íme, az egész nyáj a meredekről a tengerbe rohant, és beleveszett a vízbe.||
23445||.Mt.8.33||A pásztorok pedig elfutottak, és beérve a városba hírül adtak mindent, azt is, ami a megszállottakkal történt.||
23446||.Mt.8.34||És íme, az egész város kiment Jézus elé, és mihelyt meglátták, kérték, hogy távozzék el a határukból.||
23447||.Mt.9.1|Jézus meggyógyítja a bénát|Hajóra szállva átkelt, és hazament a maga városába.||23289
23448||.Mt.9.2||És íme, hoztak hozzá egy ágyon fekvő béna embert. Jézus látta a hitüket, és azt mondta a bénának: Bízzál, fiam! Megbocsáttattak bűneid.||
23449||.Mt.9.3||Némely írástudó ekkor így szólt magában: Ez Istent káromolja.||24334
23450||.Mt.9.4||Jézus, ismerve gondolataikat, azt mondta: Miért gondoltok rosszra szívetekben?||23581;26189
23451||.Mt.9.5||Mert mi könnyebb, ezt mondani: „Megbocsáttattak a bűneid”, vagy ezt mondani: „Kelj föl és járj!”?||
23452||.Mt.9.6||De azért, hogy megtudjátok, hogy az Emberfiának van hatalma a földön a bűnöket megbocsátani – ekkor azt mondta a bénának –: kelj föl, vedd a nyoszolyádat, és menj haza!||
23453||.Mt.9.7||Erre az felkelt és hazament.||
23454||.Mt.9.8||Amikor a sokaság ezt látta, megdöbbent, és dicsőítette Istent, hogy ilyen hatalmat adott az embereknek.||
23455||.Mt.9.9|Jézus elhívja Mátét|Jézus továbbment onnan, és meglátott egy Máté nevű embert, aki a vámszedő helyen ült, és így szólt hozzá: Kövess engem! Az pedig azonnal fölkelt, és követte őt.||
23456||.Mt.9.10||Amikor aztán a házban asztalhoz telepedett, sok vámszedő és bűnös jött oda, és asztalhoz telepedtek Jézussal és tanítványaival.||
23457||.Mt.9.11||Ezt látva a farizeusok így szóltak a tanítványokhoz: Miért eszik együtt a ti Mesteretek a vámszedőkkel és bűnösökkel?||24343;25657
23458||.Mt.9.12||Ő pedig, amikor ezt meghallotta, így felelt nekik: Nem az egészségeseknek van szükségük orvosra, hanem a betegeknek.||
23459||.Mt.9.13||Menjetek el, és tanuljátok meg, mit jelent ez: Irgalmasságot akarok és nem áldozatot. Mert nem azért jöttem, hogy az igazakat hívjam, hanem hogy a bűnösöket.||22240;7582;23805
23460||.Mt.9.14|Jézus tanítása a böjtről|Akkor János tanítványai jöttek hozzá, és ezt kérdezték: Mi az oka, hogy mi és a farizeusok gyakran böjtölünk, a te tanítványaid pedig nem böjtölnek?||25767
23461||.Mt.9.15||Jézus így válaszolt: Gyászolhat-e a násznép, amíg velük van a vőlegény? De majd eljönnek azok a napok, amikor elvétetik tőlük a vőlegény, és akkor böjtölni fognak.||26218
23462||.Mt.9.16||Senki sem tesz új posztóból foltot régi ruhára, mert a folt továbbszakítja a ruhát, és még nagyobb lesz a szakadás.||24348;25210
23463||.Mt.9.17||Újbort sem töltenek régi tömlőkbe, mert a tömlő szétszakad, a bor kiömlik, és a tömlő is tönkremegy; hanem az újbort új tömlőkbe töltik, s így mindkettő megmarad.||24349;25211
23464||.Mt.9.18|A vérfolyásos asszony meggyógyítása Jairus leányának feltámasztása|Miközben ezeket mondta, egy főember lépett hozzá, mélyen meghajolt előtte, és így szólt: A leányom éppen most halt meg, de jöjj, tedd rá kezedet, és megelevenedik.||24453;-24474;25353;-25368
23465||.Mt.9.19||Jézus felkelt, és követték őt tanítványai.||
23466||.Mt.9.20||És íme, egy asszony, aki tizenkét év óta vérfolyásban szenvedett, hátulról hozzáférkőzött, és megérintette ruhája szegélyét.||
23467||.Mt.9.21||Azt gondolta ugyanis: Ha csak a ruháját érintem is, meggyógyulok.||23700
23468||.Mt.9.22||Jézus pedig megfordult, rátekintett, és ezt mondta: Bízzál, lányom, a te hited megtartott téged. És abban az órában meggyógyult az asszony.||24465;24707;25312;25360;25737;25797
23469||.Mt.9.23||Amikor Jézus megérkezett az elöljáró házához, és látta a fuvolásokat és a zajongó sokaságot,||
23470||.Mt.9.24||azt mondta nekik: Menjetek innen, mert a kislány nem halt meg, csak alszik! És kinevették őt.||26603;26762
23471||.Mt.9.25||Miután eltávolították a sokaságot, bement, megfogta a kislány kezét, mire az felébredt.||
23472||.Mt.9.26||És híre ment ennek az egész vidéken.||
23473||.Mt.9.27|Jézus meggyógyít két vakot|Amikor Jézus továbbment onnan, nyomába szegődött két vak, így kiáltozva: Könyörülj rajtunk, Dávid fia!||
23474||.Mt.9.28||Amikor bement a házba, odamentek hozzá a vakok, Jézus pedig azt kérdezte tőlük: Hiszitek-e, hogy én ezt meg tudom tenni? Azok azt mondták neki: Igen, Uram.||
23475||.Mt.9.29||Akkor megérintette szemüket, és így szólt: Legyen a ti hitetek szerint.||23425
23476||.Mt.9.30||És megnyílt a szemük. Jézus pedig rájuk parancsolt: Vigyázzatok, senki meg ne tudja!||23416
23477||.Mt.9.31||De azok eltávozva elterjesztették hírét azon az egész vidéken.||
23478||.Mt.9.32|Jézus meggyógyítja a megszállott némát|Alighogy elmentek, egy megszállott némát vittek hozzá.||23578;-23580;25486;-25487
23479||.Mt.9.33||Miután Jézus kiűzte az ördögöt, megszólalt a néma. A sokaság pedig elcsodálkozott, és azt mondták, hogy sohasem láttak még ilyet Izráelben.||
23480||.Mt.9.34||A farizeusok ellenben azt beszélték, hogy az ördögök fejedelme által űzi ki az ördögöket.||23580
23481||.Mt.9.35|Az aratnivaló sok, a munkás kevés|Így járta be Jézus a városokat és a falvakat mind, tanított zsinagógáikban, hirdette az Isten országának evangéliumát, és gyógyított mindenféle betegséget és erőtlenséget.||23299;24480;25607
23482||.Mt.9.36||Amikor látta a sokaságot, megszánta őket, mert elgyötörtek és elesettek voltak, mint a pásztor nélküli juhok.||23678;24508;21385
23483||.Mt.9.37||Akkor azt mondta tanítványainak: Az aratnivaló sok, de a munkás kevés.||25432
23484||.Mt.9.38||Kérjétek tehát az aratás Urát, hogy küldjön munkásokat az aratásába.||
23485||.Mt.10.1|Jézus kiküldi tizenkét tanítványát|Magához hívta tizenkét tanítványát, és hatalmat adott nekik a tisztátalan lelkek felett, hogy kiűzzék őket, és gyógyítsanak mindenféle betegséget és erőtlenséget.||24481;-24487;25369;-25383
23486||.Mt.10.2||A tizenkét apostol neve pedig ez: az első Simon, akit Péternek hívnak, és testvére, András; Jakab, Zebedeus fia és testvére, János;||
23487||.Mt.10.3||Fülöp és Bertalan; Tamás és Máté, a vámszedő; Jakab, Alfeus fia és Taddeus;||
23488||.Mt.10.4||Simon, a kánaáni és Júdás, az Iskáriótes, aki el is árulta őt.||
23489||.Mt.10.5||Ezt a tizenkettőt küldte ki Jézus, és megparancsolta nekik: Pogányok útjára ne térjetek le, és samáriai városba se menjetek be,||
23490||.Mt.10.6||hanem menjetek inkább Izráel házának elveszett juhaihoz!||23724;27477
23491||.Mt.10.7||Menjetek, és hirdessétek mindenütt: Elközelített a mennyek országa!||23293;25439
23492||.Mt.10.8||Betegeket gyógyítsatok, halottakat támasszatok, leprásokat tisztítsatok, ördögöket űzzetek. Ingyen vettétek, ingyen adjátok!||27727
23493||.Mt.10.9||Ne szerezzetek se aranyat, se ezüstöt, se rézpénzt az erszényetekbe,||
23494||.Mt.10.10||se útitáskát, se két ruhát, se sarut, se botot, mert méltó a munkás a kenyerére.||25434;29848;4288
23495||.Mt.10.11||Amikor betértek egy városba vagy faluba, tudakozzátok meg, ki méltó ott erre, és annál maradjatok, míg csak tovább nem mentek.||24484;25437
23496||.Mt.10.12||Ahogy bementek egy házba, köszöntsétek a ház népét.||25435;25436
23497||.Mt.10.13||És ha méltó rá az a ház, szálljon rá békességetek, ha pedig nem méltó, békességetek térjen vissza rátok.||
23498||.Mt.10.14||És ha valaki nem fogad be titeket, és nem hallgatja meg a beszédeteket, menjetek ki abból a házból vagy városból, és még a port is verjétek le a lábatokról.||25440;-25442;27482;27632
23499||.Mt.10.15||Bizony mondom nektek: Sodoma és Gomora földjének könnyebb lesz a dolga az ítélet napján, mint annak a városnak.||23550;25893
23500||.Mt.10.16||Íme, én elküldelek titeket, mint juhokat a farkasok közé; legyetek azért okosak, mint a kígyók, és szelídek, mint a galambok.||25433;28423;29386
23501||.Mt.10.17||De óvakodjatok az emberektől, mert törvényszékre adnak és zsinagógáikban megkorbácsolnak titeket.||24033
23502||.Mt.10.18||Sőt helytartók és királyok elé hurcolnak titeket érettem, tanúbizonyságul nekik és a pogányoknak.||24038;27887;27947
23503||.Mt.10.19||De amikor átadnak titeket, ne aggodalmaskodjatok, hogyan vagy mit szóljatok, mert megadatik nektek abban az órában, mit mondjatok.||24795;25537;25538
23504||.Mt.10.20||Mert nem ti vagytok, akik szóltok, hanem a ti Atyátok Lelke az, aki szól általatok.||28466
23505||.Mt.10.21||Akkor majd halálra adja testvér a testvérét, apa a gyermekét, és a gyermekek szüleik ellen támadnak, és megöletik őket.||
23506||.Mt.10.22||És mindenki gyűlöl majd titeket az én nevemért, de aki mindvégig helytáll, az megtartatik.||24033;24037
23507||.Mt.10.23||Ha az egyik városban üldöznek titeket, fussatok a másikba. Bizony mondom nektek, végig sem járjátok Izráel városait, mire eljön az Emberfia.||23767
23508||.Mt.10.24||Nem feljebb való a tanítvány a mesterénél, sem a szolga az ő uránál.||25253;26715;26788
23509||.Mt.10.25||Elég a tanítványnak, ha olyan, mint mestere, és a szolga, mint az ő ura. Ha a házigazdát Belzebubnak hívták, mennyivel inkább az ő háznépét!||23580
23510||.Mt.10.26||Azért ne féljetek tőlük! Mert nincs olyan rejtett dolog, amely napfényre ne kerülne, sem olyan titok, amely ki ne tudódnék.||24412;25329;25528
23511||.Mt.10.27||Amit a sötétben mondok nektek, a világosságban mondjátok el, és amit fülbe súgva hallotok, a háztetőkről hirdessétek.||
23512||.Mt.10.28||És ne féljetek azoktól, akik a testet megölik, de a lelket nem tudják megölni, hanem inkább attól féljetek, aki mind a lelket, mind a testet elveszítheti a gyehennában.||25530;25531;30416
23513||.Mt.10.29||Nemde két verebecskét meg lehet venni egy fillérért, de a ti Atyátok akarata nélkül egy sem esik le azok közül a földre?||25532;25533
23514||.Mt.10.30||Nektek pedig még a fejetek hajszálai is mind számon vannak tartva.||
23515||.Mt.10.31||Ne féljetek tehát, ti sok verebecskénél drágábbak vagytok.||
23516||.Mt.10.32||Aki azért vallást tesz rólam az emberek előtt, én is vallást teszek arról az én mennyei Atyám előtt;||
23517||.Mt.10.33||aki pedig megtagad engem az emberek előtt, azt én is megtagadom az én mennyei Atyám előtt.||24605;25394;25535
23518||.Mt.10.34||Ne gondoljátok, hogy békességet szerezni jöttem a földre; nem azért jöttem, hogy békességet hozzak, hanem hogy kardot.||
23519||.Mt.10.35||Azért jöttem, hogy meghasonlást támasszak az ember és az ő apja, a leány és az ő anyja, a meny és az ő anyósa között,||
23520||.Mt.10.36||és hogy az embernek ellensége legyen saját háznépe.||22737;25577;-25579
23521||.Mt.10.37||Aki inkább szereti apját vagy anyját, mint engem, nem méltó hozzám, és aki inkább szereti fiát és leányát, mint engem, nem méltó hozzám,||5819;25646;25647
23522||.Mt.10.38||és aki nem veszi föl az ő keresztjét, és nem úgy követ engem, nem méltó hozzám.||23763;23764;24601;25391;25647
23523||.Mt.10.39||Aki megtalálja az ő életét, elveszti azt, és aki elveszti az ő életét érettem, megtalálja azt.||23764;24602;25392;25751;26674
23524||.Mt.10.40||Aki titeket befogad, engem fogad be, és aki engem befogad, azt fogadja be, aki engem küldött.||23799;25416;26719
23525||.Mt.10.41||Aki befogadja a prófétát, mert az próféta, a próféta jutalmát kapja, és aki igaz embert fogad be, mivel az igaz ember, az igaz jutalmát nyeri.||
23526||.Mt.10.42||Aki pedig e kicsinyek közül egynek is inni ad csak egy pohár friss vizet azért, mert ő az én tanítványom, bizony mondom nektek, semmiképpen sem fogja elveszteni jutalmát.||24115;24646
23527||.Mt.11.1|Keresztelő János kérdése és Jézus válasza|Amikor elvégezte Jézus a tizenkét tanítványának adott utasítást, elment onnan, hogy tanítson és prédikáljon városaikban.||
23528||.Mt.11.2||János pedig, amikor hallott a börtönben Krisztus tetteiről, ezt üzente neki tanítványaival:||23667;25280;-25287
23529||.Mt.11.3||Te vagy-e az Eljövendő, vagy mást várjunk?||23188
23530||.Mt.11.4||Jézus így válaszolt: Menjetek el, és jelentsétek Jánosnak, amit hallotok és láttok:||
23531||.Mt.11.5||a vakok látnak, a sánták járnak, a leprások megtisztulnak, a süketek hallanak, a halottak föltámadnak, és a szegényeknek az evangéliumot hirdetik.||18393;18912
23532||.Mt.11.6||Boldog az, aki nem botránkozik meg bennem.||23663;24152
23533||.Mt.11.7||Amikor azok eltávoztak, Jézus beszélni kezdett a sokaságnak Jánosról: Mit látni mentetek ki a pusztába? Szélingatta nádszálat?||23260;23264
23534||.Mt.11.8||Mit látni mentetek hát ki? Finom ruhákba öltözött embert? Hiszen akik finom ruhákat viselnek, a királyok palotáiban vannak.||
23535||.Mt.11.9||De hát miért is mentetek ki? Prófétát látni? Bizony mondom: még a prófétánál is nagyobbat láttatok.||25036
23536||.Mt.11.10||Ő az, akiről meg van írva: Íme, elküldöm követemet előtted, aki elkészíti előtted a te utadat.||23188
23537||.Mt.11.11||Bizony mondom nektek: Asszonytól születettek között nem támadt nagyobb Keresztelő Jánosnál, pedig a mennyek országában a legkisebb is nagyobb nála.||23623
23538||.Mt.11.12||Keresztelő János napjaitól fogva mostanáig erővel törnek a mennyek országa felé, és ezek az erőszakosok el is ragadják azt.||25703;25609
23539||.Mt.11.13||Mert a próféták mindnyájan és a törvény is Jánosig ezt prófétálták.||
23540||.Mt.11.14||És ha el tudjátok fogadni: Illés ő, aki eljövendő.||23210;23777;-23780
23541||.Mt.11.15||Akinek van füle a hallásra, hallja meg!||
23542||.Mt.11.16||De kihez hasonlítsam ezt a nemzedéket? Hasonló azokhoz a gyermekekhez, akik a piacon ülnek, és így kiáltoznak a többieknek:||
23543||.Mt.11.17||Fuvoláztunk nektek, és ti nem táncoltatok, siratót énekeltünk, és ti nem sírtatok.||
23544||.Mt.11.18||Mert eljött János, aki se nem eszik, se nem iszik, és azt mondják: Ördög van benne.||23263
23545||.Mt.11.19||Eljött az Emberfia, aki eszik, iszik, és ezt mondják: Íme, a nagyétkű és részeges ember, a vámszedők és bűnösök barátja! A bölcsességet tettei igazolják.||23460;23461
23546||.Mt.11.20|Jézus kárhoztatja a meg nem térő városokat|Akkor korholni kezdte azokat a városokat, amelyekben a legtöbb csodát tette, és mégsem tértek meg:||
23547||.Mt.11.21||Jaj neked, Korazin! Jaj neked, Bétsaida! Mert ha Tíruszban és Szidónban történtek volna azok a csodák, amelyek nálatok történtek, régen megtértek volna zsákban és hamuban!||25442;-25445;22631
23548||.Mt.11.22||De mondom nektek: Tírusznak és Szidónnak könnyebb lesz az ítélet napján, mint nektek.||
23549||.Mt.11.23||És te, Kapernaum, nem az égig magasztaltattál-e fel? A pokolig zuhansz alá, mert ha Sodomában történtek volna azok a csodák, amelyek benned történtek, mind e mai napig megmaradt volna.||23289;23417;23447
23550||.Mt.11.24||De mondom nektek, hogy Sodoma földjének könnyebb lesz az ítélet napján, mint neked.||23499
23551||.Mt.11.25|Jézus hálaadása és hívó szava|Abban az időben Jézus ezt mondta: Magasztallak, Atyám, mennynek és földnek Ura, hogy elrejtetted ezeket a bölcsek és az értelmesek elől, de kijelentetted a kisgyermekeknek.||25451;28457;-28460
23552||.Mt.11.26||Igen, Atyám, mert így volt kedves előtted.||
23553||.Mt.11.27||Mindent nekem adott át az én Atyám, és senki sem ismeri a Fiút, csak az Atya, és az Atyát sem ismeri senki, csak a Fiú, és akinek a Fiú kijelenti.||24280;25452;26224;26830;29467
23554||.Mt.11.28||Jöjjetek énhozzám mindnyájan, akik megfáradtatok, és meg vagytok terhelve, és én megnyugvást adok nektek.||23576;19783
23555||.Mt.11.29||Vegyétek magatokra az én igámat, és tanuljátok meg tőlem, hogy én szelíd és alázatos szívű vagyok, és lelketek nyugalmat talál.||
23556||.Mt.11.30||Mert az én igám gyönyörűséges, és az én terhem könnyű.||26282
23557||.Mt.12.1|Kalásztépés szombaton|Abban az időben vetéseken haladt át Jézus szombaton; tanítványai pedig megéheztek, és elkezdtek kalászokat tépdesni és enni.||
23558||.Mt.12.2||Amikor látták ezt a farizeusok, azt mondták neki: Íme, a te tanítványaid azt teszik, amit nem szabad szombaton tenni.||2061
23559||.Mt.12.3||Ő pedig így felelt: Nem olvastátok-e, mit cselekedett Dávid és az ő kísérete, amikor megéhezett?||7780
23560||.Mt.12.4||Hogyan ment be az Isten házába, és ette meg a szent kenyereket, amelyeket nem lett volna szabad megennie sem neki, sem azoknak, akik vele voltak, hanem csak a papoknak?||7778;-7780;3451;-3455
23561||.Mt.12.5||Vagy nem olvastátok-e a törvényben, hogy a papok megszegik a szombatot a templomban, és mégsem vétkeznek?||4586
23562||.Mt.12.6||Mondom nektek, hogy nagyobb van itt a templomnál.||
23563||.Mt.12.7||Ha pedig tudnátok, mit jelent ez: Irgalmasságot akarok és nem áldozatot, nem kárhoztattátok volna az ártatlanokat.||22240;23459
23564||.Mt.12.8||Mert az Emberfia a szombatnak is ura.||
23565||.Mt.12.9|Jézus meggyógyítja a sorvadt kezűt szombaton|Eltávozott onnan, és a zsinagógájukba ment,||
23566||.Mt.12.10||ahol volt egy sorvadt kezű ember. Azért, hogy vádolhassák Jézust, megkérdezték tőle: Szabad-e szombaton gyógyítani?||25623
23567||.Mt.12.11||Ő pedig így felelt: Ha közületek valakinek van egy juha, és az szombaton verembe esik, ki az, aki meg nem ragadja, és ki nem húzza?||25600;25625
23568||.Mt.12.12||Mennyivel drágább pedig az ember a juhnál! Szabad tehát szombaton jót cselekedni.||25625
23569||.Mt.12.13||Akkor azt mondta annak az embernek: Nyújtsd ki a kezed! Az kinyújtotta, és íme, olyan ép lett, mint a másik.||
23570||.Mt.12.14||A farizeusok pedig kimentek, és tanácsot tartottak ellene, hogyan pusztítsák el.||26295
23571||.Mt.12.15||Amikor Jézus ezt észrevette, visszavonult onnan. Sokan követték, és ő mindnyájukat meggyógyította;||24362;-24367
23572||.Mt.12.16||majd szigorúan megparancsolta nekik, hogy mindezt ne hozzák nyilvánosságra,||23416
23573||.Mt.12.17||hogy beteljesedjék Ézsaiás próféta mondása, aki így szólt:||18549;-18552
23574||.Mt.12.18||Íme, az én szolgám, akit választottam, akit szeretek, és akiben gyönyörködöm. Lelkemet adom neki, és ítéletet hirdet a pogányoknak.||23276
23575||.Mt.12.19||Nem vitatkozik és nem kiált, az utcákon senki sem hallja szavát.||
23576||.Mt.12.20||A megrepedt nádat nem töri el, és a pislogó mécsest nem oltja ki, míg az ítéletet diadalra nem viszi.||
23577||.Mt.12.21||Az ő nevében reménykednek a pogányok.||
23578||.Mt.12.22|Jézust Belzebub szövetségesének mondják|Akkor egy vak és néma megszállottat hoztak eléje, és ő meggyógyította azt, úgyhogy a vak és néma látott is, beszélt is.||23480;24377;-24385;25486;-25498;25501;-25504
23579||.Mt.12.23||Az egész sokaság elcsodálkozott, és ezt mondta: Talán csak nem ez a Dávid fia?||
23580||.Mt.12.24||A farizeusok ennek hallatára így szóltak: Ez csak Belzebubnak, az ördögök fejedelmének segítségével űzheti ki az ördögöket.||23480
23581||.Mt.12.25||Jézus pedig, aki ismerte gondolataikat, ezt mondta: Minden ország, amely önmagával meghasonlik, elpusztul, és egyetlen város vagy háznép sem marad meg, amely meghasonlik önmagával.||
23582||.Mt.12.26||Márpedig ha a Sátán űzi ki a Sátánt, akkor meghasonlott önmagával. Hogyan állhat fenn akkor az ő országa?||
23583||.Mt.12.27||És ha én Belzebub segítségével űzöm ki az ördögöket, a ti fiaitok kinek a segítségével űzik ki? Azért ők lesznek a ti bíráitok!||
23584||.Mt.12.28||Ha pedig én Isten Lelkének segítségével űzöm ki az ördögöket, akkor már elérkezett hozzátok Isten országa.||30654
23585||.Mt.12.29||Avagy hogyan hatolhat be bárki az erős ember házába, és rabolhatja el annak kincseit, ha előbb meg nem kötözi, s úgy rabolja ki a házát?||18728
23586||.Mt.12.30||Aki nincs velem, ellenem van, és aki nem gyűjt velem, tékozol.||24645;25418
23587||.Mt.12.31||Azt mondom azért nektek: Minden bűn és káromlás megbocsáttatik az embereknek, de a Lélek elleni káromlás nem nyer bocsánatot.||30115;30226;30707
23588||.Mt.12.32||Még az is részesül bocsánatban, aki az Emberfia ellen szól, de aki a Szentlélek ellen szól, annak nincs bocsánat sem ezen, sem a jövendő világon.||24384;25536;29776
23589||.Mt.12.33||Vagy tegyétek a fát jóvá, és akkor a gyümölcse is jó, vagy hagyjátok a fát vadon, és akkor a gyümölcse is rossz. Mert gyümölcséről lehet megismerni a fát.||23400
23590||.Mt.12.34||Mérges kígyók fajzatai! Hogyan is szólhatnátok gonosz létetekre jót? Mert a szív teljességéből szól a száj.||
23591||.Mt.12.35||A jó ember a maga jó kincseiből hozza elő a jókat. A gonosz ember pedig a maga gonosz raktárából hozza elő a gonosz dolgokat.||
23592||.Mt.12.36||De mondom nektek: Minden haszontalan beszédért számot adnak majd az emberek az ítélet napján.||
23593||.Mt.12.37||Mert a beszédedből ítélnek majd igaznak, és a beszédedből marasztalnak el téged.||
23594||.Mt.12.38|Jézustól jelt kívánnak|Ekkor az írástudók és farizeusok közül némelyek újból megszólaltak: Mester, jelt akarunk látni tőled!||23740
23595||.Mt.12.39||Ő pedig így válaszolt: Ez a gonosz és parázna nemzedék jelt kíván, de nem adatik más jel neki, csak a Jónás próféta jele.||24579;25501
23596||.Mt.12.40||Mert amint Jónás három nap és három éjjel volt a cethal gyomrában, úgy lesz az Emberfia is három nap és három éjjel a föld gyomrában.||
23597||.Mt.12.41||A ninivei férfiak az ítéletkor együtt támadnak majd fel ezzel a nemzedékkel, és megítélik, mivel ők megtértek Jónás prédikálására; és íme, nagyobb van itt Jónásnál!||25504;22630
23598||.Mt.12.42||Dél királynője feltámad majd az ítéletkor ezzel a nemzedékkel együtt, és megítéli, mert ő eljött a föld végső határáról, hogy hallhassa Salamon bölcsességét; és íme, nagyobb van itt Salamonnál.||25503;9081;-9090
23599||.Mt.12.43||Amikor pedig a tisztátalan lélek kimegy az emberből, víz nélküli helyeken kóborol, nyugalmat keres, de nem talál.||25496;-25498
23600||.Mt.12.44||Akkor ezt mondja: Visszatérek a házamba, ahonnan kijöttem. De odaérve üresen, kisöpörve és fölékesítve találja azt.||
23601||.Mt.12.45||Akkor elmegy, és maga mellé vesz hét másik lelket, magánál is gonoszabbakat, bemennek, és ott lakoznak; és annak az embernek az utóbbi állapota rosszabb lesz az elsőnél. Így jár ez a gonosz nemzedék is.||30587
23602||.Mt.12.46|Jézus igazi rokonai|Még beszélt a sokasághoz, amikor anyja és testvérei megálltak odakint, és beszélni akartak vele.||23661
23603||.Mt.12.47||Valaki figyelmeztette: Íme, anyád és testvéreid odakint állnak, és beszélni akarnak veled.||
23604||.Mt.12.48||Ő azonban így felelt: Ki az én anyám, és kik az én testvéreim?||25089
23605||.Mt.12.49||És kinyújtva kezét tanítványai felé ezt mondta: Íme, az én anyám és az én testvéreim!||
23606||.Mt.12.50||Mert aki cselekszi az én mennyei Atyám akaratát, az az én fiútestvérem, nőtestvérem és anyám.||28213
23607||.Mt.13.1|A magvető|Azon a napon kiment Jézus a házból, és leült a tenger partján.||
23608||.Mt.13.2||Olyan nagy sokaság gyűlt össze körülötte, hogy be kellett ülnie egy hajóba; az egész sokaság pedig a parton állt.||
23609||.Mt.13.3||Sok mindent mondott nekik példázatokban: Íme, a magvető kiment vetni.||24391;-24410;25316;-25327
23610||.Mt.13.4||Amikor vetett, némelyik mag az útfélre esett, és jöttek a madarak, és felkapdosták.||
23611||.Mt.13.5||Némelyik mag köves helyre esett, ahol nem volt sok föld, és hamar kihajtott, mert nem volt mélyen a földben.||
23612||.Mt.13.6||De amikor a nap fölkelt, kiégett, mivel nem eresztett gyökeret.||
23613||.Mt.13.7||Némelyik pedig a tövisek közé esett, és a tövisek felnövekedtek, és megfojtották.||
23614||.Mt.13.8||Némely mag pedig a jó földbe esett, és termést hozott. Az egyik százannyit, a másik hatvanannyit, ismét másik harmincannyit.||
23615||.Mt.13.9||Akinek van füle a hallásra, hallja meg!||
23616||.Mt.13.10||Odamentek a tanítványok, és azt kérdezték: Miért szólsz hozzájuk példázatokban?||
23617||.Mt.13.11||Így felelt: Nektek megadatott, hogy megismerjétek a mennyek országának titkait, de nekik nem adatott meg.||
23618||.Mt.13.12||Mert akinek van, annak adatik, és bővölködni fog, de akinek nincs, attól még azt is elveszik, amije van.||24104;24415;25330;25824
23619||.Mt.13.13||Azért beszélek nekik példázatokban, mert látván nem látnak, és hallván nem hallanak, sem nem értenek.||5682
23620||.Mt.13.14||Beteljesedett rajtuk Ézsaiás jövendölése, amely így szól: Hallván halljatok, és ne értsetek, nézvén nézzetek, és ne lássatok!||17846;17847
23621||.Mt.13.15||Megkövéredett ennek a népnek a szíve, és fülükkel nehezen hallanak, szemüket behunyták, hogy szemükkel ne lássanak, fülükkel ne halljanak, szívükkel ne értsenek, és meg ne térjenek, és én meg ne gyógyítsam őket.||
23622||.Mt.13.16||De a ti szemetek boldog, mert lát, fületek is, mert hall.||25453;25454
23623||.Mt.13.17||Bizony mondom nektek, hogy sok próféta és igaz kívánta látni, amiket ti láttok, és nem látták, és hallani, amiket ti hallotok, és nem hallották.||
23624||.Mt.13.18||Ti most azért halljátok meg a magvető példázatát.||
23625||.Mt.13.19||Amikor valaki hallja a mennyek országáról szóló igét, de nem érti, eljön a gonosz, és kiragadja a szívébe vetett magot. Ez az, amelyik az útfélre esett.||
23626||.Mt.13.20||A köves talajra hullott mag pedig az, amikor hallja valaki az igét, s mindjárt nagy örömmel fogadja,||
23627||.Mt.13.21||de nem gyökerezik meg benne, ezért csak ideigvaló, s amint nyomorgatás vagy üldözés támad az ige miatt, azonnal megtántorodik.||
23628||.Mt.13.22||A tövisek közé esett mag pedig az, aki hallgatja ugyan az igét, de az élet gondja és a gazdagság csábítása megfojtja az igét, úgyhogy nem terem gyümölcsöt.||23368;-23383;29864
23629||.Mt.13.23||A jó földbe esett mag pedig az, aki hallja és érti az igét; ez gyümölcsöt is terem, némelyik százannyit, némelyik hatvanannyit, némelyik pedig harmincannyit.||
23630||.Mt.13.24|A búza és a konkoly|Más példázatot is mondott nekik: Hasonló a mennyek országa ahhoz az emberhez, aki jó magot vetett földjébe.||23642;-23649
23631||.Mt.13.25||De amikor az emberek aludtak, eljött az ellensége, konkolyt vetett a búza közé, és elment.||
23632||.Mt.13.26||Amikor pedig szárba szökkent a vetés, és termést hozott, felütötte fejét a konkoly is.||
23633||.Mt.13.27||A gazda szolgái előálltak, és így szóltak: Uram, nemde tiszta magot vetettél a földedbe? Honnan van azért benne konkoly?||
23634||.Mt.13.28||Ő pedig azt mondta nekik: Valamelyik ellenségem cselekedte ezt. A szolgák erre azt kérdezték: Akarod-e, hogy nekilássunk, és kigyomláljuk azokat?||
23635||.Mt.13.29||Ő azonban így szólt: Nem, mert amikor összeszeditek a konkolyt, azzal együtt esetleg a búzát is kiszaggatjátok.||
23636||.Mt.13.30||Hadd nőjön együtt mind a kettő az aratásig, és az aratáskor majd azt mondom az aratóknak: Szedjétek össze először a konkolyt, és kössétek kévébe, hogy elégessék, a búzát pedig takarítsátok be a csűrömbe.||23271
23637||.Mt.13.31|A mustármag és a kovász|Más példázatot is mondott nekik: Hasonló a mennyek országa a mustármaghoz, amelyet az ember elvet a szántóföldjébe.||24421;25604
23638||.Mt.13.32||Kisebb ez minden magnál, de amikor felnő, nagyobb minden veteménynél, fává lesz, úgyhogy eljönnek az égi madarak, és fészket raknak az ágain.||
23639||.Mt.13.33||Más példázatot is mondott nekik: Hasonló a mennyek országa a kovászhoz, amelyet vett egy asszony, és belekevert három mérce lisztbe, mire az egész megkelt.||25605;25606
23640||.Mt.13.34||Mindezeket példázatokban mondta Jézus a sokaságnak, és példázat nélkül semmit sem mondott nekik,||24423;24424
23641||.Mt.13.35||hogy beteljesedjék a próféta mondása: Példázatokra nyitom meg számat, feltárom mindazt, ami a világ teremtése óta rejtve volt.||15171
23642||.Mt.13.36|A búza és a konkoly példázatának értelme|Akkor elbocsátotta a sokaságot, és bement a házba. Tanítványai pedig odamentek hozzá, és ezt mondták: Magyarázd meg nekünk a szántóföldben nőtt konkoly példázatát!||23630;-23636
23643||.Mt.13.37||Ő pedig így felelt: Aki a jó magot veti, az az Emberfia,||
23644||.Mt.13.38||a szántóföld pedig a világ; a jó mag az Isten országának fiai, a konkoly pedig a gonosz fiai.||28487
23645||.Mt.13.39||Az ellenség, aki a konkolyt veti, az ördög, az aratás a világvége, az aratók pedig az angyalok.||
23646||.Mt.13.40||Amint azért összegyűjtik a konkolyt és megégetik, úgy lesz a világ végén is.||
23647||.Mt.13.41||Az Emberfia elküldi angyalait, és az ő országából összegyűjteti mindazokat, akik botránkozásokat okoztak, és akik gonoszul cselekedtek.||24106;-24121
23648||.Mt.13.42||Bevetik őket a tüzes kemencébe: lesz ott sírás és fogcsikorgatás.||23424
23649||.Mt.13.43||Akkor az igazak fénylenek, mint a nap az ő Atyjuk országában. Akinek van füle a hallásra, hallja meg!||22151
23650||.Mt.13.44|Az elrejtett kincs, az igazgyöngy és a háló|Hasonló a mennyek országa a szántóföldben elrejtett kincshez, amelyet az ember, ha megtalál, elás, és örömében elmegy, eladja mindenét, amije van, és megveszi azt a szántóföldet.||23858;25653;29495
23651||.Mt.13.45||Ismét hasonló a mennyek országa a kereskedőhöz, aki igazgyöngyöket keres.||
23652||.Mt.13.46||Amikor egy nagy értékű gyöngyre talált, elment, mindenét eladta, és megvásárolta azt.||16680;16681
23653||.Mt.13.47||Hasonló a mennyek országa a tengerbe vetett kerítőhálóhoz, amely mindenféle halat összefog.||23948;23949
23654||.Mt.13.48||Amikor megtelik, kivonják a partra, és nekiülve kiválogatják a javát edényekbe, a hasznavehetetlent pedig kidobják.||
23655||.Mt.13.49||Így lesz a világ végén is: eljönnek majd az angyalok, és kiválogatják az igazak közül a gonoszokat,||24107
23656||.Mt.13.50||és tüzes kemencébe vetik őket; lesz ott sírás és fogcsikorgatás.||
23657||.Mt.13.51||Megértettétek mindezt? Azok így feleltek: Megértettük.||
23658||.Mt.13.52||Ő pedig azt mondta: Ennélfogva minden írástudó, aki megtanulta, milyen a mennyek országa, hasonló az olyan gazdához, aki ót és újat hoz elő kamrájából.||
23659||.Mt.13.53|Jézus Názáretben|Jézus e példázatok elmondása után továbbment onnan.||
23660||.Mt.13.54||Hazájába érve a zsinagógában tanította őket, úgy, hogy megdöbbentek, és azt mondták: Honnan veszi ez az ember ezt a bölcsességet és ezeket az erőket?||
23661||.Mt.13.55||Hát nem ez az ácsmester fia? Nem Máriának hívják az ő anyját, testvéreit meg Jakabnak, Józsefnek, Simonnak és Júdásnak?||
23662||.Mt.13.56||Nemde közöttünk élnek nőtestvérei is? Honnan tudja hát mindezeket?||26412;-26449
23663||.Mt.13.57||És megbotránkoztak benne. Jézus pedig azt mondta nekik: Sehol sincs a prófétának kevesebb becsülete, mint a tulajdon hazájában és házában.||26269
23664||.Mt.13.58||Nem is tett ott sok csodát hitetlenségük miatt.||
23665||.Mt.14.1|Keresztelő János halála|Abban az időben hallotta Jézus hírét Heródes, a negyedes fejedelem,||
23666||.Mt.14.2||és azt mondta szolgáinak: Keresztelő János ez, ő támadt fel a halálból, és azért működnek benne csodatevő erők.||24488;24491;-24504;25375;-25377
23667||.Mt.14.3||Tudniillik Heródes elfogatta Jánost, bilincsbe verette, és tömlöcbe vettette felesége, Heródiás kedvéért, aki a testvérének, Fülöpnek volt a felesége.||23528
23668||.Mt.14.4||Mert ezt mondta neki János: Nem szabad neked vele élned.||3267
23669||.Mt.14.5||Ezért meg akarta őt öletni, de félt a sokaságtól, mert az prófétaként tisztelte.||23919
23670||.Mt.14.6||Amikor azonban egyszer Heródes születésnapját ünnepelték, Heródiás leánya táncolt előttük, és úgy megtetszett Heródesnek,||
23671||.Mt.14.7||hogy esküvel fogadta: bármit kér, megadja neki.||
23672||.Mt.14.8||Az pedig anyja rábeszélésére így szólt: Add ide nekem egy tálon Keresztelő János fejét!||
23673||.Mt.14.9||Ekkor a király igen megszomorodott, de esküjéért és a vendégek miatt megparancsolta, hogy adják oda.||
23674||.Mt.14.10||Elküldött a börtönbe, és lefejeztette Jánost,||
23675||.Mt.14.11||majd elhozták a fejét egy tálon, és odaadták a leánynak, ő meg az anyjához vitte.||
23676||.Mt.14.12||Tanítványai pedig eljöttek, elvitték a holttestet, és eltemették, majd elmentek, és megvitték a hírt Jézusnak.||
23677||.Mt.14.13|Ötezer ember megvendégelése|Amikor ezt meghallotta Jézus, elment onnan hajón egy puszta helyre egyedül. A sokaság pedig ezt hallva gyalog követte őt a városokból.||
23678||.Mt.14.14||Amikor Jézus kiszállt, nagy sokaságot látott maga körül, megszánta őket, és meggyógyította betegeiket.||23482
23679||.Mt.14.15||Amikor esteledett, odamentek hozzá a tanítványai, és azt mondták: Puszta hely ez, és az idő már későre jár; bocsásd el a sokaságot, hogy menjenek el a falvakba, és vegyenek maguknak élelmet.||
23680||.Mt.14.16||Jézus azonban azt mondta nekik: Nem szükséges elmenniük, ti adjatok nekik enni.||
23681||.Mt.14.17||Erre ők azt felelték: Nincs itt egyebünk, csak öt kenyerünk és két halunk.||
23682||.Mt.14.18||Ő pedig így szólt: Hozzátok ide!||
23683||.Mt.14.19||Akkor megparancsolta a sokaságnak, hogy üljenek le a fűre, vette az öt kenyeret és a két halat, föltekintett az égre, és hálát adott, majd megtörte a kenyereket, a tanítványoknak adta, a tanítványok pedig a sokaságnak.||
23684||.Mt.14.20||Miután valamennyien ettek és jóllaktak, felszedték a maradék darabokat, tizenkét tele kosárral.||9649
23685||.Mt.14.21||Akik pedig ettek, mintegy ötezren voltak férfiak, az asszonyokon és gyermekeken kívül.||
23686||.Mt.14.22|Jézus a tengeren jár|És mindjárt meghagyta a tanítványainak, hogy szálljanak hajóba, és menjenek át előtte a túlsó partra, míg ő elbocsátja a sokaságot.||
23687||.Mt.14.23||Miután elbocsátotta a sokaságot, felment a hegyre, hogy magányosan imádkozzék. Amikor beesteledett, egyedül volt ott.||25225;25386
23688||.Mt.14.24||A hajó pedig már a tenger közepén küzdött a hullámokkal, mivelhogy ellenszél volt.||
23689||.Mt.14.25||Az éjszaka negyedik őrváltása idején odament hozzájuk Jézus a tengeren járva.||
23690||.Mt.14.26||Amikor meglátták a tanítványok, hogy ő a tengeren jár, megrémültek, és azt mondták: Kísértet ez! És félelmükben kiáltoztak.||26096
23691||.Mt.14.27||De Jézus azonnal megszólította őket: Bízzatok, én vagyok, ne féljetek!||
23692||.Mt.14.28||Péter pedig így válaszolt: Uram, ha te vagy, parancsolj, hogy hozzád mehessek a vízen.||
23693||.Mt.14.29||Ő pedig azt mondta: Jöjj! Erre Péter kiszállt a hajóból, és a vízen járva Jézus felé tartott.||
23694||.Mt.14.30||De látva a szelet, megrémült, és süllyedni kezdett. Rémülten kiáltott: Uram, ments meg!||
23695||.Mt.14.31||Jézus pedig azonnal kinyújtotta kezét, megragadta őt, és azt mondta neki: Kicsinyhitű, miért kételkedtél?||23438
23696||.Mt.14.32||És amint beszálltak a hajóba, elállt a szél.||
23697||.Mt.14.33||A hajóban levők pedig leborultak előtte, és ezt mondták: Bizony, Isten Fia vagy!||
23698||.Mt.14.34|Jézus sok beteget meggyógyít|Átkelve a vízen Genezáret földjére jutottak.||
23699||.Mt.14.35||Amikor annak a helynek a lakosai felismerték őt, szétküldtek az egész környékre, minden beteget odavittek hozzá,||
23700||.Mt.14.36||és kérték őt, hogy csak a ruhája szegélyét érinthessék. És akik érintették, mindnyájan meggyógyultak.||23467;25232
23701||.Mt.15.1|Jézus tanítása a tisztaságról|Akkor írástudók és farizeusok jöttek Jézushoz Jeruzsálemből, és ezt mondták:||
23702||.Mt.15.2||Miért szegik meg a te tanítványaid a vének hagyományát? Mert nem mosnak kezet evés előtt.||5006;25510
23703||.Mt.15.3||Ő pedig így felelt nekik: Ti meg miért szegitek meg az Isten parancsolatát a ti hagyományotok által?||
23704||.Mt.15.4||Mert Isten azt parancsolta: Tiszteld apádat és anyádat, és aki apját vagy anyját szidalmazza, halállal lakoljon.||2063;2094
23705||.Mt.15.5||Ti pedig ezt mondjátok: Aki apjának vagy anyjának ezt mondja: áldozati ajándék az, amivel megsegíthetnélek – az ilyennek nem kell tisztelnie apját vagy anyját.||
23706||.Mt.15.6||Így teszitek érvénytelenné Isten törvényét a hagyományotok által.||
23707||.Mt.15.7||Képmutatók! Helyesen prófétált felőletek Ézsaiás, amikor ezt mondta:||18274
23708||.Mt.15.8||Ez a nép szájával tisztel engem, de szíve távol van tőlem.||
23709||.Mt.15.9||Pedig hiába tisztelnek engem, ha olyan tanításokat tanítanak, amelyek emberek parancsolatai.||
23710||.Mt.15.10||Majd magához hívta a sokaságot, és így szólt hozzájuk: Halljátok és értsétek meg:||
23711||.Mt.15.11||nem az teszi tisztátalanná az embert, ami a szájon bemegy, hanem ami kijön a szájból, az teszi tisztátalanná az embert.||29818;23590
23712||.Mt.15.12||Akkor odamentek hozzá a tanítványai, és ezt mondták neki: Tudod, hogy ez a beszéd megbotránkoztatta a farizeusokat?||
23713||.Mt.15.13||Ő pedig így válaszolt: Minden palántát kiszaggatnak, amelyet nem az én mennyei Atyám ültetett.||
23714||.Mt.15.14||Hagyjátok őket, vak létükre világtalanokat vezetnek. Ha pedig vak vezeti a világtalant, mind a ketten a verembe esnek.||24009;25252;28049
23715||.Mt.15.15||Péter arra kérte: Magyarázd meg nekünk ezt a példázatot!||
23716||.Mt.15.16||Jézus pedig így szólt: Hát még ti is értetlenek vagytok?||
23717||.Mt.15.17||Nem értitek, hogy mindaz, ami a szájon bemegy, a gyomorba jut, és az árnyékszékbe kerül?||
23718||.Mt.15.18||Ami azonban a szájból jön ki, az a szívből származik, és az teszi tisztátalanná az embert.||
23719||.Mt.15.19||Mert a szívből származnak a gonosz gondolatok, gyilkosságok, házasságtörések, paráznaságok, lopások, hamis tanúbizonyságok, káromlások.||204
23720||.Mt.15.20||Ezek teszik tisztátalanná az embert. De az nem teszi tisztátalanná az embert, hogy mosdatlan kézzel eszik.||
23721||.Mt.15.21|A kánaáni asszony|Jézus eltávozott onnan, Tírusz és Szidón vidékeire vonult vissza.||
23722||.Mt.15.22||És íme, egy kánaáni asszony, aki arról a vidékről jött, így kiáltott fel: Uram, Dávidnak fia, könyörülj rajtam! Leányomat kegyetlenül gyötri az ördög.||
23723||.Mt.15.23||Ő pedig egy szót sem felelt. Tanítványai odamentek hozzá, és kérték: Küldd el őt, mert kiabál utánunk!||
23724||.Mt.15.24||De ő így felelt: Én csak az Izráel házának elveszett juhaihoz küldettem.||23490
23725||.Mt.15.25||Az asszony pedig odaérve leborult előtte, és ezt mondta: Uram, légy segítségül nekem!||
23726||.Mt.15.26||Ő erre így válaszolt: Nem jó a fiak kenyerét elvenni és odavetni az ebeknek.||
23727||.Mt.15.27||Az pedig azt mondta: Úgy van, Uram, de hiszen az ebek is esznek az uruk asztaláról lehulló morzsákból!||
23728||.Mt.15.28||Ekkor Jézus azt mondta neki: Asszony, nagy a te hited! Legyen neked a te akaratod szerint. És leánya meggyógyult attól a pillanattól fogva.||23422;23425
23729||.Mt.15.29|Négyezer ember megvendégelése|Onnan eltávozva a Galileai-tenger mellé ment Jézus. Felment a hegyre, és ott leült.||24561
23730||.Mt.15.30||És nagy sokaság ment hozzá. Magukkal vittek sok sántát, vakot, némát, csonkát és mindenféle nyomorékot, és odahelyezték őket Jézus lába elé; ő pedig mindnyájukat meggyógyította.||
23731||.Mt.15.31||A sokaság álmélkodott, amikor látták, hogy a némák beszélnek, a csonkák éppé válnak, a sánták járnak, a vakok látnak; és dicsőítették Izráel Istenét.||24567
23732||.Mt.15.32||Jézus pedig előszólította tanítványait, és azt mondta: Szánakozom ezen a sokaságon, mert három napja immár, hogy velem vannak, és nincs mit enniük. Éhen pedig nem akarom őket elbocsátani, hogy ki ne dőljenek az úton.||23678;24568;-24577
23733||.Mt.15.33||És tanítványai ezt mondták: Honnan volna e pusztában annyi kenyerünk, hogy megelégítsünk ilyen nagy sokaságot?||
23734||.Mt.15.34||Jézus azt kérdezte tőlük: Hány kenyeretek van? Azt válaszolták: Hét; és néhány halunk.||
23735||.Mt.15.35||Megparancsolta hát a sokaságnak, hogy telepedjenek le a földre.||
23736||.Mt.15.36||Majd vette a hét kenyeret és a halakat, hálát adott, megtörte, és odaadta a tanítványainak, a tanítványok pedig a sokaságnak.||
23737||.Mt.15.37||És mindnyájan ettek és jóllaktak, majd összeszedték a maradék darabokat, hét tele kosárral.||
23738||.Mt.15.38||Akik pedig ettek, négyezren voltak férfiak, az asszonyokon és gyermekeken kívül.||
23739||.Mt.15.39||Azután elbocsátotta a sokaságot, beszállt a hajóba, és elment Magdala vidékére.||
23740||.Mt.16.1|A farizeusok jelt kívánnak|És odamentek hozzá a farizeusok és a szadduceusok, és azzal a kéréssel kísértették őt, hogy mutasson nekik mennyei jelt.||23594
23741||.Mt.16.2||Ő pedig azt felelte nekik: Amikor esteledik, azt mondjátok: szép idő lesz, mert vörös az ég alja,||25580;-25582
23742||.Mt.16.3||reggel pedig: ma zivatar lesz, mert az ég borús és vörös. Képmutatók! Az ég ábrázatját meg tudjátok ítélni, az idők jeleit pedig nem tudjátok?||23530
23743||.Mt.16.4||Ez a gonosz és parázna nemzedék jelt kíván, de nem adatik neki jel, csak a Jónás próféta jele. És otthagyva őket elment.||23595;23596
23744||.Mt.16.5||Tanítványai a túlsó partra mentek, és elfelejtettek kenyeret vinni magukkal.||
23745||.Mt.16.6||Jézus pedig azt mondta nekik: Vigyázzatok, és őrizkedjetek a farizeusok és a szadduceusok kovászától!||24582;25527
23746||.Mt.16.7||Ők azért így tanakodtak egymás között: Nem hoztunk magunkkal kenyeret.||
23747||.Mt.16.8||Jézus észrevette ezt, és azt mondta nekik: Mit tanakodtok magatok között, ti kicsinyhitűek, hogy nem hoztatok kenyeret?||23379
23748||.Mt.16.9||Még most sem értitek, és elfeledkeztetek az ötezer öt kenyeréről, és hogy a maradékkal hány kosarat töltöttetek meg?||23681;-23685
23749||.Mt.16.10||Nem emlékeztek a négyezernek hét kenyerére sem, és hogy hány kosarat töltöttetek meg?||23734;-23738
23750||.Mt.16.11||Hát nem értitek, hogy nem a kenyérről beszéltem, amikor azt mondtam, hogy őrizkedjetek a farizeusok és a szadduceusok kovászától?||
23751||.Mt.16.12||Ekkor értették meg, hogy nem arról szólt, hogy a kenyér kovászától, hanem hogy a farizeusok és szadduceusok tanításától őrizkedjenek.||
23752||.Mt.16.13|Péter vallástétele|Amikor pedig Jézus Cézárea Filippi környékére ment, megkérdezte tanítványait: Az Emberfiát kinek tartják az emberek?||24594;-24597;25386;-25389
23753||.Mt.16.14||Ők pedig azt felelték: Némelyek Keresztelő Jánosnak, mások Illésnek, megint mások Jeremiásnak vagy valamelyik prófétának.||23666;23777
23754||.Mt.16.15||És ti kinek tartotok engem? – kérdezte őket.||
23755||.Mt.16.16||Simon Péter pedig így válaszolt: Te vagy a Krisztus, az élő Isten Fia.||26332;-26335
23756||.Mt.16.17||Jézus pedig azt mondta neki: Boldog vagy, Simon, Jóna fia, mert ezt nem test és vér jelentette ki neked, hanem az én mennyei Atyám.||29139;29140
23757||.Mt.16.18||De én is mondom neked, hogy te Péter vagy, és én ezen a kősziklán építem fel az egyházamat, és a pokol kapui sem vesznek rajta diadalmat.||26154;29316
23758||.Mt.16.19||És neked adom a mennyek országának kulcsait: amit megkötsz a földön, a mennyekben is kötve lesz, és amit feloldasz a földön, oldva lesz a mennyekben is.||23812
23759||.Mt.16.20||Akkor megparancsolta tanítványainak, hogy senkinek se mondják, hogy ő a Krisztus.||23776;24597;25389
23760||.Mt.16.21|Jézus először szól nyíltan haláláról és feltámadásáról|Ettől fogva kezdte Jézus jelenteni tanítványainak, hogy neki Jeruzsálembe kell mennie, és sokat kell szenvednie a vénektől, főpapoktól és írástudóktól, és meg kell öletnie, és harmadnapon feltámadnia.||23789;23877;24598;24636;24688;25390;25743;26066;23596;26183
23761||.Mt.16.22||Péter félrevonta őt, és feddni kezdte: Isten őrizz, Uram, ez nem történhet meg veled!||
23762||.Mt.16.23||Ő pedig megfordult, és azt mondta Péternek: Távozz tőlem, Sátán, botránkozásomra vagy nekem, mert nem Isten dolgaira gondolsz, hanem az emberekéire.||
23763||.Mt.16.24|Jézus követése|Akkor Jézus ezt mondta tanítványainak: Ha valaki követni akar engem, tagadja meg magát, és vegye fel az ő keresztjét, és úgy kövessen engem.||24601;25391;23522;23523
23764||.Mt.16.25||Mert aki meg akarja tartani az ő életét, elveszíti azt; aki pedig elveszíti az ő életét énérettem, megtalálja azt.||23523;24602;25392;25751;26674
23765||.Mt.16.26||Mert mit használ az embernek, ha az egész világot megnyeri is, a lelkében pedig kárt vall? Vajon milyen váltságot adhat az ember az ő lelkéért?||24603;25393
23766||.Mt.16.27||Mert eljön majd az Emberfia az ő Atyjának dicsőségében az ő angyalaival, és akkor megfizet mindenkinek cselekedete szerint.||28036
23767||.Mt.16.28||Bizony mondom nektek, az itt állók között vannak némelyek, akik nem ízlelik meg a halált, míg meg nem látták eljönni az Emberfiát az ő országában.||24606;23507
23768||.Mt.17.1|Jézus megdicsőülése|Hat nap múlva Jézus magához vette Pétert, Jakabot és annak testvérét, Jánost, és felvitte őket magukban egy magas hegyre.||24607;-24618;25396;-25404
23769||.Mt.17.2||És elváltozott előttük: arca ragyogott, mint a nap, ruhája pedig fehér lett, mint a fényesség.||30562;-30564
23770||.Mt.17.3||És íme, megjelent nekik Mózes és Illés, és beszélgettek vele.||
23771||.Mt.17.4||Péter pedig megszólalt, és azt mondta Jézusnak: Uram, jó nekünk itt lennünk. Ha akarod, építek itt három sátrat, neked egyet, Mózesnek is egyet, Illésnek is egyet.||
23772||.Mt.17.5||Még beszélt, amikor fényes felhő borította be őket, és szózat hallatszott a felhőből: Ez az én szeretett Fiam, akiben gyönyörködöm, őt hallgassátok.||23276
23773||.Mt.17.6||Amint a tanítványok ezt hallották, arcra borultak, és igen megijedtek.||
23774||.Mt.17.7||De Jézus hozzájuk lépett, megérintette őket, és így szólt: Keljetek fel, és ne féljetek!||
23775||.Mt.17.8||Akkor szemüket fölemelték, és senkit sem láttak, csak egyedül Jézust.||
23776||.Mt.17.9||Amikor a hegyről lejöttek, Jézus megparancsolta nekik: Senkinek se szóljatok e látomásról, amíg az Emberfia fel nem támad a halálból.||23759
23777||.Mt.17.10||És megkérdezték a tanítványai: Miért mondják hát az írástudók, hogy előbb Illésnek kell eljönnie?||23540;23210
23778||.Mt.17.11||Ő pedig azt felelte: Illés csakugyan eljön előbb, és mindent helyreállít.||
23779||.Mt.17.12||De én azt mondom nektek, hogy Illés immár eljött, és nem ismerték meg őt, hanem azt tették vele, amit akartak. Így kell az Emberfiának is szenvednie tőlük.||23673;23674
23780||.Mt.17.13||Ekkor megértették a tanítványok, hogy Keresztelő Jánosról beszél.||24977
23781||.Mt.17.14|A holdkóros fiú meggyógyítása|Amikor leértek a sokasághoz, egy ember odament hozzá, térdre borult előtte,||24619;-24634;25405;-25410
23782||.Mt.17.15||és így szólt: Uram, könyörülj a fiamon, mert holdkóros, és kegyetlenül szenved, gyakorta esik tűzbe és gyakorta vízbe.||
23783||.Mt.17.16||Elhoztam őt a tanítványaidhoz, de nem tudták meggyógyítani.||
23784||.Mt.17.17||Jézus pedig azt mondta: Ó, hitetlen és elfajult nemzedék, meddig leszek még veletek? Meddig tűrjelek még titeket? Vezessétek őt ide hozzám!||5763
23785||.Mt.17.18||Jézus megdorgálta az ördögöt, és az kiment belőle, a gyermek pedig meggyógyult még abban az órában.||
23786||.Mt.17.19||Ekkor a tanítványok külön odamentek Jézushoz, és megkérdezték: Mi miért nem tudtuk kiűzni?||23485
23787||.Mt.17.20||Jézus pedig azt mondta nekik: A ti kicsinyhitűségetek miatt. Mert bizony mondom nektek: ha akkora hitetek volna, mint egy mustármag, és azt mondanátok ennek a hegynek: Menj innen amoda, az odamenne, és semmi sem volna lehetetlen nektek.||23914;24730;25724
23788||.Mt.17.21||Ez a fajta pedig nem megy ki, csak könyörgés és böjtölés által.||
23789||.Mt.17.22|Jézus másodszor szól haláláról és feltámadásáról|Amikor pedig Galileában jártak, azt mondta nekik Jézus: Az Emberfia emberek kezébe adatik,||23760;23877;24598;24636;24688
23790||.Mt.17.23||megölik őt, de harmadnap feltámad. Ezen nagyon elszomorodtak.||
23791||.Mt.17.24|Jézus megfizeti a templomadót|Amikor Kapernaumba értek, a templomi adószedők odamentek Péterhez, és azt kérdezték: A ti mesteretek nem fizeti a két drahmát?||2395
23792||.Mt.17.25||De igen – felelte. És amikor bement a házba, megelőzte őt a beszédben Jézus ezzel a kérdéssel: Mit gondolsz, Simon, a föld királyai kiktől szednek vámot vagy adót: a fiaiktól vagy az idegenektől?||
23793||.Mt.17.26||Az idegenektől – hangzott a válasz. Tehát a fiak mentesek – mondta Jézus.||
23794||.Mt.17.27||– De hogy ne botránkoztassuk meg őket, menj a tengerpartra, vesd be a horgot, és húzd ki az első halat, amely ráakad. Ha annak száját felnyitod, egy státert találsz benne: vedd ki, és add oda nekik értem és érted.||
23795||.Mt.18.1|A kisgyermek példája - Botránkozás és botránkoztatás|Abban az órában odamentek a tanítványok Jézushoz ezzel a kérdéssel: Ki a nagyobb a mennyek országában?||24638;24639;25414;25955
23796||.Mt.18.2||Erre Jézus odahívott egy kisgyermeket, közéjük állította,||
23797||.Mt.18.3||és így szólt: Bizony mondom nektek, ha meg nem tértek, és olyanok nem lesztek, mint a kisgyermekek, semmiképpen sem mentek be a mennyek országába.||23843;24670;25772
23798||.Mt.18.4||Aki tehát megalázza magát, mint ez a kisgyermek, az a nagyobb a mennyek országában.||
23799||.Mt.18.5||És aki egy ilyen kisgyermeket befogad az én nevemben, engem fogad be.||23524;24115;25416;24642;26719
23800||.Mt.18.6||Aki pedig megbotránkoztat egyet is e kicsinyek közül, akik hisznek bennem, jobb annak, hogy malomkövet kössenek a nyakára, és a tenger mélyére vessék.||25719;-25720
23801||.Mt.18.7||Jaj a világnak a botránkozások miatt! Mert elkerülhetetlen, hogy botránkozások legyenek, de jaj annak az embernek, aki által a botránkozás esik!||25719
23802||.Mt.18.8||Ha a kezed vagy lábad megbotránkoztat téged, vágd le azokat, és vesd el magadtól. Jobb neked, ha sántán vagy csonkán mégy az életre, mint két kézzel vagy két lábbal az örök tűzre vettetned.||23330;23331
23803||.Mt.18.9||És ha a szemed botránkoztat meg téged, vájd ki és vesd el magadtól. Jobb neked fél szemmel az életre menned, mint két szemmel a gyehenna tüzére vettetned.||
23804||.Mt.18.10||Vigyázzatok, hogy e kicsinyek közül egyet se vessetek meg, mert mondom nektek, hogy az ő angyalaik a mennyben mindenkor látják az én mennyei Atyám arcát.||30044
23805||.Mt.18.11|Az eltévedt juh|Az Emberfia azért jött, hogy megtartsa, ami elveszett.||25808
23806||.Mt.18.12||Mit gondoltok? Ha egy embernek száz juha van, és egy azok közül eltéved, az ember nem hagyja-e ott a kilencvenkilencet a hegyeken, és nem megy-e el megkeresni azt, amelyik eltévedt?||25659
23807||.Mt.18.13||És ha történetesen megtalálja, bizony mondom nektek, jobban örül annak, mint az el nem tévedt kilencvenkilencnek.||
23808||.Mt.18.14||Így a ti mennyei Atyátok sem akarja, hogy egy is elvesszen e kicsinyek közül.||
23809||.Mt.18.15|Testvériség a gyülekezetben|Ha pedig a te atyádfia vétkezik ellened, menj el, és fedd meg őt négyszemközt. Ha hallgat rád, megnyerted a te atyádfiát.||3298;25721;29256
23810||.Mt.18.16||Ha pedig nem hallgat rád, végy magad mellé még egyet vagy kettőt, hogy két vagy három tanú vallomásával erősíttessék meg minden szó.||5421
23811||.Mt.18.17||Ha azokra sem hallgat, mondd meg a gyülekezetnek. Ha a gyülekezetre sem hallgat, legyen előtted olyan, mint a pogány vagy a vámszedő.||28535
23812||.Mt.18.18||Bizony mondom nektek, amit megköttök a földön, kötve lesz a mennyben is, és amit feloldotok a földön, oldva lesz a mennyben is.||23758;26959
23813||.Mt.18.19||Ismét mondom nektek, hogy ha ketten közületek egyetértenek a földön bármely dolog felől, amit csak kérnek, megadja nekik az én mennyei Atyám.||24731
23814||.Mt.18.20||Mert ahol ketten vagy hárman összegyűlnek az én nevemben, ott vagyok közöttük.||24282
23815||.Mt.18.21|A gonosz szolga|Ekkor Péter odament hozzá, és azt kérdezte: Uram, hányszor vétkezhet az én atyámfia ellenem, és hányszor kell megbocsátanom neki? Még hétszer is?||
23816||.Mt.18.22||Jézus így válaszolt: Nem azt mondom, hogy hétszer, hanem még hetvenhétszer is.||25722
23817||.Mt.18.23||Mert hasonló a mennyek országa a királyhoz, aki számadást tartott a szolgáival.||
23818||.Mt.18.24||Amikor megkezdte a számonkérést, eléje vittek egy szolgát, aki tízezer talentummal volt adósa.||
23819||.Mt.18.25||Mivel nem tudott miből fizetni, megparancsolta annak ura, hogy adják el őt is, feleségét is, gyermekeit is és mindenét, amije csak van, hogy fizethessen.||
23820||.Mt.18.26||Ekkor a szolga térdre esve könyörgött: Légy türelemmel hozzám, és mindent megfizetek neked!||
23821||.Mt.18.27||Az úr pedig megszánta azt a szolgát, elbocsátotta, sőt az adósságát is elengedte.||
23822||.Mt.18.28||Ahogy kiment az a szolga, találkozott az egyik szolgatársával, aki száz dénárral tartozott neki. Megragadta, fojtogatni kezdte, és ezt mondta neki: Fizesd meg, amivel tartozol!||
23823||.Mt.18.29||Szolgatársa ekkor térdre esve könyörgött: Légy türelemmel hozzám, és megfizetek neked.||
23824||.Mt.18.30||De ő nem engedett, hanem elment, és börtönbe vettette azt, amíg meg nem fizeti tartozását.||
23825||.Mt.18.31||Amikor szolgatársai látták, hogy mi történt, felháborodtak, és elmentek jelenteni uruknak a történteket.||
23826||.Mt.18.32||Akkor maga elé hívatta őt az ura, és azt mondta neki: Gonosz szolga, minden adósságodat elengedtem neked a te könyörgésedre.||
23827||.Mt.18.33||Nem kellett volna neked is könyörülnöd szolgatársadon, ahogy én is könyörültem rajtad?||
23828||.Mt.18.34||És haragjában ura átadta őt a hóhéroknak, míg minden tartozását meg nem fizeti.||23327
23829||.Mt.18.35||Így cselekszik az én mennyei Atyám is veletek, ha szívből meg nem bocsátotok atyátokfiainak.||23363;23364
23830||.Mt.19.1|Kérdés a házassági elválásról|Történt, hogy amikor elvégezte Jézus ezeket a beszédeket, elhagyta Galileát, és Júdeának a Jordánon túli vidékére ment.||
23831||.Mt.19.2||Nagy sokaság követte őt, és meggyógyította ott őket.||
23832||.Mt.19.3||A farizeusok is odamentek hozzá, hogy próbára tegyék, és ezt mondták: Szabad-e az embernek valamilyen ok miatt elbocsátani a feleségét?||23332;23333
23833||.Mt.19.4||Ő pedig így felelt: Nem olvastátok, hogy a Teremtő kezdettől fogva férfivá és asszonnyá teremtette őket,||26
23834||.Mt.19.5||és ezt mondta: ezért az ember elhagyja apját és anyját, ragaszkodik feleségéhez, és lesznek ketten egy testté?||54
23835||.Mt.19.6||Úgyhogy többé nem két test, hanem egy. Amit azért Isten egybeszerkesztett, ember el ne válassza.||28565;28566
23836||.Mt.19.7||Erre azt mondták neki: Miért rendelte hát Mózes, hogy válólevelet kell adni és úgy bocsátani el az asszonyt?||5526
23837||.Mt.19.8||Ő így válaszolt: Mózes szívetek keménysége miatt engedte meg, hogy feleségeteket elbocsássátok, de kezdettől fogva nem így volt.||
23838||.Mt.19.9||Mondom nektek, hogy aki elbocsátja feleségét – a paráznaság okát kivéve –, és mást vesz el, az házasságtörő.||25705
23839||.Mt.19.10||Erre azt mondták tanítványai: Ha így van a férfi dolga az asszonnyal, nem jó megházasodni.||
23840||.Mt.19.11||Ő pedig azt mondta: Nem mindenki képes elfogadni ezt a beszédet, csak akinek megadatott.||28562;28572
23841||.Mt.19.12||Mert vannak, akik születésüktől fogva alkalmatlanok a házaséletre, és vannak, akiket az emberek tettek azzá, és vannak, akik a mennyek országáért önmagukat tették alkalmatlanná a házasságra. Aki el tudja fogadni, fogadja el.||
23842||.Mt.19.13|Jézus megáldja a gyermekeket|Ekkor kisgyermekeket vittek hozzá, hogy tegye rájuk a kezét, és imádkozzék értük, a tanítványok azonban megdorgálták őket.||24668;-24671;25770;-25772
23843||.Mt.19.14||Jézus pedig így szólt: Engedjétek hozzám ezeket a kisgyermekeket, és ne tiltsátok meg nekik, hogy hozzám jöjjenek, mert ilyeneké a mennyek országa.||23796;23797
23844||.Mt.19.15||És kezét rájuk tette, majd eltávozott onnan.||
23845||.Mt.19.16|A gazdag ifjú|Egyszer odament hozzá egy ember, és azt mondta neki: Mester, mi jót cselekedjem, hogy elnyerjem az örök életet?||24672;-24686;25773;-25785
23846||.Mt.19.17||Ő pedig így felelt: Miért kérdezel engem a jó felől? Senki sem jó, csak egy, az Isten. Ha pedig be akarsz menni az életre, tartsd meg a parancsolatokat.||25456;-25458
23847||.Mt.19.18||De ő tovább kérdezett: Melyeket? Jézus pedig azt mondta: Ne ölj, ne paráználkodj, ne lopj, ne tégy hamis tanúbizonyságot,||2063;-2067
23848||.Mt.19.19||tiszteld atyádat és anyádat, és szeresd felebarátodat, mint önmagadat.||3299
23849||.Mt.19.20||Az ifjú azt mondta: Mindezeket megtartottam, mi fogyatkozás van még bennem?||
23850||.Mt.19.21||Jézus így válaszolt: Ha tökéletes akarsz lenni, menj, add el a vagyonodat, és oszd szét a szegények között, és kincsed lesz a mennyben. Azután jöjj, és kövess engem.||23369;25559
23851||.Mt.19.22||Az ifjú pedig e beszéd hallatára megszomorodva elment, mert nagy vagyona volt.||
23852||.Mt.19.23||Jézus pedig azt mondta tanítványainak: Bizony mondom nektek, hogy a gazdag nehezen jut be a mennyek országába.||
23853||.Mt.19.24||Sőt azt mondom: könnyebb a tevének a tű fokán átmenni, mint a gazdagnak az Isten országába bejutni.||
23854||.Mt.19.25||A tanítványok ennek hallatán nagyon megdöbbentek, és azt kérdezték: Akkor kicsoda üdvözülhet?||
23855||.Mt.19.26||Jézus pedig rájuk tekintett, és azt mondta nekik: Embereknél ez lehetetlen, de Istennél minden lehetséges.||
23856||.Mt.19.27|A tanítványok jutalma|Akkor megszólalt Péter, és azt mondta: Íme, mi elhagytunk mindent, és követtünk téged. Mi lesz hát velünk?||
23857||.Mt.19.28||Jézus pedig azt mondta nekik: Bizony mondom nektek, hogy ti, akik követtetek engem, az újjáteremtett világban, amikor majd az Emberfia dicső királyi trónjára ül, ti is tizenkét királyi trónra ültök, és ítélitek Izráel tizenkét nemzetségét.||25961
23858||.Mt.19.29||És mindaz, aki elhagyta házait, fiú- vagy nőtestvéreit vagy atyját, anyját, feleségét vagy gyermekeit vagy szántóföldjeit énérettem, százannyit kap majd helyette, és örök életet nyer örökségül.||30203;30204
23859||.Mt.19.30||Sok elsőből lesz utolsó, és sok utolsóból első.||23875;24686;25615
23860||.Mt.20.1|A szőlőmunkások|Mert hasonló a mennyek országa egy olyan gazdához, aki jókor reggel kiment, hogy munkásokat fogadjon az ő szőlőjébe.||23926
23861||.Mt.20.2||Megegyezett a munkásokkal napi egy dénárban, és elküldte őket a szőlőjébe.||
23862||.Mt.20.3||Amikor három óra tájban megint kiment, látott másokat is tétlenül álldogálni a piacon.||
23863||.Mt.20.4||És azt mondta nekik: Menjetek ki ti is a szőlőbe, és ami igazságos, megadom nektek.||
23864||.Mt.20.5||Azok ki is mentek. Hat és kilenc óra tájban ismét kiment, és ugyanúgy cselekedett.||
23865||.Mt.20.6||Tizenegy óra körül is kiment, és talált némelyeket, akik ott ácsorogtak, és azt mondta nekik: Miért álltok itt egész nap tétlenül?||
23866||.Mt.20.7||Azt válaszolták: Mert senki sem fogadott fel minket. Akkor menjetek el ti is a szőlőbe – mondta nekik.||
23867||.Mt.20.8||Amikor pedig beesteledett, így szólt a szőlő ura a vincellérjének: Hívd elő a munkásokat, és fizesd ki bérüket, az utolsókon kezdve mind az elsőkig.||
23868||.Mt.20.9||Akkor előjöttek a délután öt óraiak, és fejenként egy-egy dénárt kaptak.||
23869||.Mt.20.10||Amikor aztán az elsők jöttek, azt gondolták, hogy ők többet kapnak, de ők is fejenként egy-egy dénárt kaptak.||
23870||.Mt.20.11||Ahogy megkapták, zúgolódni kezdtek a gazda ellen.||
23871||.Mt.20.12||Azt mondták: Ezek az utolsók csak egy órát dolgoztak, és egyenlőkké tetted őket velünk, akik a nap terhét hordoztuk és hőségét szenvedtük.||
23872||.Mt.20.13||Ő pedig egyiküknek így felelt: Barátom, nem bánok igazságtalanul veled. Hát nem egy dénárban egyeztél meg velem?||
23873||.Mt.20.14||Vedd, ami a tiéd, és menj el. Én pedig ennek az utolsónak is annyit akarok adni, mint neked.||
23874||.Mt.20.15||Hát nem szabad-e nekem a magaméval azt tennem, amit akarok? Vagy a te szemed azért gonosz, mert én jó vagyok?||28239;28244
23875||.Mt.20.16||Így lesznek az utolsók elsők és az elsők utolsók.||23859;24686;25615;23953
23876||.Mt.20.17|Jézus harmadszor szól haláláról és feltámadásáról|Amikor Jézus felment Jeruzsálembe, csak a tizenkét tanítványt vette maga mellé, és útközben azt mondta nekik:||
23877||.Mt.20.18||Íme, felmegyünk Jeruzsálembe, és az Emberfia átadatik a főpapoknak és írástudóknak, majd halálra ítélik,||23760;23789;23790;24598;24636;24688;25390;25743;26066
23878||.Mt.20.19||és a pogányok kezébe adják őt, hogy kigúnyolják, megkorbácsolják, és keresztre feszítsék; de harmadnap feltámad.||
23879||.Mt.20.20|Zebedeus fiainak kérése|Ekkor hozzá ment Zebedeus fiainak anyja a fiaival együtt, és leborult előtte, hogy kérjen tőle valamit.||23486
23880||.Mt.20.21||Ő pedig azt kérdezte: Mit akarsz? Az így felelt: Mondd, hogy az én két fiam közül az egyik jobb kezed felől, a másik bal kezed felől üljön a te országodban.||23857
23881||.Mt.20.22||Jézus pedig így válaszolt: Nem tudjátok, mit kértek. Kiihatjátok-e azt a poharat, amelyet nekem kell majd kiinnom? Azt mondták: Kiihatjuk.||24160;26865;24693;25576
23882||.Mt.20.23||Ekkor ő így szólt: Az én poharamat kiisszátok ugyan, de az én jobb és bal kezem felől való ülést nem az én dolgom megadni, hanem azoké lesz az, akiknek az én Atyám elkészítette.||
23883||.Mt.20.24||Amikor ezt a tíz meghallotta, megharagudott a két testvérre.||
23884||.Mt.20.25||Jézus pedig előszólította őket, és ezt mondta: Tudjátok, hogy a fejedelmek uralkodnak népeiken, és a nagyok hatalmaskodnak rajtuk.||24697;-24699;25956;-25958
23885||.Mt.20.26||De ne így legyen közöttetek, hanem aki nagy akar lenni közöttetek, az legyen a szolgátok,||23996
23886||.Mt.20.27||és aki első akar lenni közöttetek, legyen a ti rabszolgátok.||24640
23887||.Mt.20.28||Mint ahogy az Emberfia sem azért jött, hogy neki szolgáljanak, hanem hogy ő szolgáljon, és életét váltságul adja sokakért.||25958;29465;29789
23888||.Mt.20.29|A két jerikói vak meggyógyítása|Amikor elmentek Jerikóból, nagy sokaság követte őt.||24701;-24707;25790;-25798
23889||.Mt.20.30||És két vak, aki az út mellett ült, amikor meghallotta, hogy Jézus arra megy el, így kiáltott: Uram, Dávidnak Fia, könyörülj rajtunk!||
23890||.Mt.20.31||A sokaság pedig rájuk szólt, hogy hallgassanak, de azok annál inkább kiáltották: Uram, Dávidnak Fia, könyörülj rajtunk!||
23891||.Mt.20.32||Jézus megállt, megszólította őket, és azt kérdezte: Mit akartok, hogy cselekedjem veletek?||
23892||.Mt.20.33||Azt, Uram – felelték –, hogy megnyíljék a szemünk.||
23893||.Mt.20.34||Jézus megszánta őket, megérintette a szemüket, és nyomban visszanyerték látásukat, és követték őt.||
23894||.Mt.21.1|Jézus bevonul Jeruzsálembe|Amikor közeledtek Jeruzsálemhez, és Betfagéba, az Olajfák hegyéhez érkeztek, Jézus elküldött két tanítványt,||
23895||.Mt.21.2||és azt mondta nekik: Menjetek az előttetek levő faluba, és ott mindjárt találtok egy megkötött szamarat a csikójával együtt. Oldjátok el, és vezessétek ide hozzám.||24708;-24717;25827;-25836;26661;-26668
23896||.Mt.21.3||Ha valaki bármit is szólna, mondjátok, hogy az Úrnak van szüksége rájuk, és azonnal elengedi azokat.||24139
23897||.Mt.21.4||Mindez pedig azért történt, hogy beteljesedjék a próféta mondása, aki így szólt:||
23898||.Mt.21.5||Mondjátok meg Sion leányának: Íme, a te királyod jön hozzád, szelíden és szamáron ülve, teherhordó állat csikóján.||18933;23075
23899||.Mt.21.6||A tanítványok elmentek, és úgy cselekedtek, amint Jézus parancsolta.||
23900||.Mt.21.7||Elhozták a szamarat és annak csikóját, majd felsőruhájukat rájuk terítették, és ő ráült azokra.||
23901||.Mt.21.8||A sokaság legnagyobb része pedig felsőruháit az útra terítette, mások meg a fákról gallyakat vagdaltak, és az útra szórták.||9771
23902||.Mt.21.9||Az előtte és utána menő sokaság pedig ezt kiáltotta: Hozsánna a Dávid fiának! Áldott, aki jön az Úr nevében! Hozsánna a magasságban!||15960;15961
23903||.Mt.21.10||És amikor bement Jeruzsálembe, felbolydult az egész város, és azt kérdezték: Kicsoda ez?||
23904||.Mt.21.11||A sokaság pedig azt mondta: Ez Jézus, a galileai Názáretből való próféta.||
23905||.Mt.21.12|Jézus megtisztítja a templomot|Azután bement Jézus a templomba, és kiűzte mindazokat, akik árusítottak és vásároltak a templomban, és felborította a pénzváltók asztalait és a galambárusok székeit.||24718;25843;26178;-26180
23906||.Mt.21.13||Majd azt mondta nekik: Meg van írva: az én házamat imádság házának nevezik, ti pedig rablók barlangjává tettétek.||18828;19197
23907||.Mt.21.14||Azután vakok és sánták mentek hozzá a templomban, és meggyógyította őket.||
23908||.Mt.21.15||Amikor pedig a főpapok és írástudók látták a csodákat, amelyeket cselekedett, és a gyermekeket, akik azt kiáltozták a templomban: „Hozsánna a Dávid fiának”, haragra gerjedtek,||
23909||.Mt.21.16||és azt mondták neki: Hallod, mit mondanak ezek? Jézus így felelt: Hallom. Sohasem olvastátok: gyermekek és csecsemők szája által szereztél dicséretet?||14022
23910||.Mt.21.17||És otthagyva őket, kiment a városból Betániába, és ott töltötte az éjszakát.||
23911||.Mt.21.18|A fügefa elszáradása|Reggel pedig a városba visszajövet megéhezett.||
23912||.Mt.21.19||Látott egy fügefát az út mellett, odament, de nem talált rajta semmit, csak levelet. Ekkor azt mondta annak: Soha többé ne teremjen rajtad gyümölcs! És a fügefa azonnal elszáradt.||25591
23913||.Mt.21.20||A tanítványok, akik látták ezt, csodálkozva kérdezték: Hogyan száradt el a fügefa olyan hirtelen?||
23914||.Mt.21.21||Jézus pedig így felelt: Bizony mondom nektek, ha van hitetek, és nem kételkedtek, nemcsak olyat tesztek, ami e fügefával történt, hanem ha azt mondjátok ennek a hegynek: kelj fel, és vesd magad a tengerbe, az is meglesz.||23787
23915||.Mt.21.22||Mindazt megkapjátok, amit imádságban hittel kértek.||
23916||.Mt.21.23|Kérdés Jézus hatalmáról|Amikor bement a templomba, és tanított, hozzá mentek a főpapok és a nép vénei, és azt kérdezték: Micsoda hatalommal cselekszed ezeket? Ki adta neked ezt a hatalmat?||24734;-24740;25847;-25854;26182
23917||.Mt.21.24||Jézus pedig így válaszolt: Én is kérdezek egy dolgot tőletek, amire ha megfeleltek, akkor én is megmondom nektek, micsoda hatalommal cselekszem ezeket.||
23918||.Mt.21.25||János keresztsége honnan volt: a mennyből-e vagy emberektől? Azok pedig így tanakodtak magukban: Ha azt mondjuk, hogy a mennyből, azt mondja majd nekünk: akkor miért nem hittetek neki?||
23919||.Mt.21.26||Ha pedig azt mondjuk, hogy az emberektől, félünk a sokaságtól, mert Jánost mindnyájan prófétának tartják.||23669
23920||.Mt.21.27||És azt felelték Jézusnak: Nem tudjuk. Erre ő így válaszolt: Én sem mondom meg nektek, milyen hatalommal cselekszem ezeket.||
23921||.Mt.21.28|A két testvér példázata|De mi a véleményetek erről? Egy embernek két fia volt. Odament az elsőhöz, és azt mondta neki: Eredj, fiam, dolgozz ma a szőlőmben.||
23922||.Mt.21.29||Az pedig így felelt: Nem megyek, de azután meggondolta magát, és elment.||
23923||.Mt.21.30||A másikhoz is odament, és hasonlóképpen szólt. Az így válaszolt: Megyek, uram, de nem ment el.||23404
23924||.Mt.21.31||E kettő közül melyik teljesítette az apja akaratát? Így feleltek: Az első. Jézus erre azt mondta: Bizony mondom nektek: a vámszedők és a parázna nők megelőznek titeket az Isten országában.||25769
23925||.Mt.21.32||Mert eljött hozzátok János, az igazság útjának képviselője, és nem hittetek neki, de a vámszedők és a parázna nők hittek neki; ti pedig, akik ezt láttátok, még ezután sem éreztetek bűnbánatot, hogy hittetek volna neki.||25291
23926||.Mt.21.33|A gonosz szőlőművesek|Hallgassatok meg egy másik példázatot: Volt egy gazda, aki szőlőt ültetett, körülvette kerítéssel, borsajtót ásott benne, őrtornyot épített, és kiadta munkásoknak, majd elutazott.||17808;17809;24741;-24752;25855;-25865;24089
23927||.Mt.21.34||Amikor pedig elérkezett a gyümölcsérés ideje, elküldte szolgáit a munkásokhoz, hogy vegyék át a neki járó termést.||
23928||.Mt.21.35||De a munkások megfogták a szolgáit, és kit megvertek, kit megöltek, kit pedig megköveztek.||
23929||.Mt.21.36||Erre más szolgákat küldött, többet, mint korábban, de ugyanígy bántak azokkal is.||
23930||.Mt.21.37||Utoljára pedig elküldte hozzájuk saját fiát, mondván: A fiamat meg fogják becsülni.||
23931||.Mt.21.38||De amikor a munkások meglátták a fiút, egymás között így beszéltek: Ez az örökös! Rajta, öljük meg, és foglaljuk el az örökségét.||
23932||.Mt.21.39||És megfogták, kivetették a szőlőn kívül, és megölték.||
23933||.Mt.21.40||Amikor majd megjön a szőlő ura, vajon mit tesz ezekkel a munkásokkal?||
23934||.Mt.21.41||Azt mondták neki: Mivel gonoszok, gonoszul elveszti őket, a szőlőt pedig kiadja más munkásoknak, akik a termést a maga idejében megadják neki.||
23935||.Mt.21.42||Erre Jézus azt mondta: Sohasem olvastátok az Írásokban, hogy amelyik követ az építők megvetették, az lett a szegletkő; az Úrtól lett ez, és csodálatos a mi szemünk előtt?||15957;15958;27102;28256;30472;-30474
23936||.Mt.21.43||Azért azt mondom nektek, hogy elvétetik tőletek az Isten országa, és olyan népnek adatik, amely megtermi annak gyümölcsét.||
23937||.Mt.21.44||És aki erre a kőre esik, az összezúzza magát, akire pedig ez ráesik, azt összetöri.||21859;21860;21869;21870
23938||.Mt.21.45||Amikor a főpapok és a farizeusok hallották példázatait, megértették, hogy róluk beszél.||
23939||.Mt.21.46||Szerették volna elfogni, de féltek a sokaságtól, mert a nép prófétának tartotta őt.||
23940||.Mt.22.1|A királyi menyegző|Jézus ismét példázatokban szólt hozzájuk:||
23941||.Mt.22.2||Hasonló a mennyek országa a királyhoz, aki menyegzőt készített a fiának.||25636;-25644
23942||.Mt.22.3||Elküldte szolgáit, hogy a hivatalosokat meghívják a menyegzőre, de azok nem akartak elmenni.||
23943||.Mt.22.4||Ekkor más szolgákat küldött, hogy mondják meg a hivatalosoknak: Íme, ebédemet elkészítettem, ökreimet és hizlalt állataimat levágtam, minden készen van. Jöjjetek a menyegzőre!||
23944||.Mt.22.5||De azok mit sem törődve ezzel elmentek: az egyik a földjére, a másik a kereskedésébe.||
23945||.Mt.22.6||A többiek pedig megragadták szolgáit, bántalmazták és megölték őket.||
23946||.Mt.22.7||A király ekkor haragra gerjedt, elküldte hadait, elvesztette a gyilkosokat, és városukat fölégette.||
23947||.Mt.22.8||Majd azt mondta szolgáinak: A menyegző ugyan kész, de a hivatalosok nem voltak rá méltók.||
23948||.Mt.22.9||Menjetek azért a keresztutakra, és akiket csak találtok, hívjátok el a menyegzőre.||23653;23627;23649
23949||.Mt.22.10||Kimentek azért a szolgák az utakra, és összeszedtek mindenkit, akit csak találtak, gonoszokat és jókat egyaránt. És megtelt a menyegző vendégekkel.||
23950||.Mt.22.11||Amikor bement a király, hogy megtekintse a vendégeket, látott ott egy embert, akinek nem volt menyegzői ruhája.||
23951||.Mt.22.12||Így szólt hozzá: Barátom, hogyan jöhettél be ide, holott nincs menyegzői ruhád? Az pedig hallgatott.||
23952||.Mt.22.13||Akkor a király azt mondta a szolgáinak: Vigyétek el, és kötözzétek meg kezét-lábát, és vessétek őt a külső sötétségre; ott lesz majd sírás és fogcsikorgatás.||23424
23953||.Mt.22.14||Mert sokan vannak a hivatalosok, de kevesen a választottak.||
23954||.Mt.22.15|Az adópénz|Ekkor a farizeusok elmentek, és tanácsot tartottak, hogyan fogják meg őt beszédében.||24753;-24757;25866;-25872
23955||.Mt.22.16||Majd elküldték hozzá tanítványaikat a Heródes-pártiakkal együtt, akik ezt mondták: Mester, tudjuk, hogy igaz vagy, az Isten útját igaz módon tanítod, és senkire sem vagy tekintettel, mert nem az emberek személyére nézel.||24361
23956||.Mt.22.17||Mondd meg azért nekünk, mit gondolsz: szabad-e a császárnak adót fizetnünk, vagy nem?||
23957||.Mt.22.18||Jézus pedig, ismerve álnokságukat, így szólt: Mit kísértetek engem, képmutatók?||
23958||.Mt.22.19||Mutassatok nekem egy adópénzt! Azok pedig odavittek neki egy dénárt.||
23959||.Mt.22.20||Ekkor azt kérdezte tőlük: Kié ez a kép és a felirat?||
23960||.Mt.22.21||Azt felelték: A császáré. Akkor azt mondta nekik: Adjátok meg azért a császárnak azt, ami a császáré, Istennek pedig azt, ami az Istené!||28341
23961||.Mt.22.22||Amikor ezt meghallották, elcsodálkoztak, majd otthagyták, és elmentek.||
23962||.Mt.22.23|Kérdés a feltámadásról|Azon a napon a szadduceusok is felkeresték, akik azt állították, hogy nincs feltámadás, és egy kérdést intéztek hozzá:||24758;-24767;25873;-25886;27808;27810
23963||.Mt.22.24||Mester, Mózes azt mondta: ha valaki gyermekek nélkül hal meg, a testvére vegye el annak feleségét, és támasszon utódot testvérének.||5552;5553
23964||.Mt.22.25||Volt pedig nálunk hét testvér, és az első, miután megházasodott, meghalt, és mivelhogy nem volt utóda, feleségét a testvérére hagyta.||
23965||.Mt.22.26||Hasonlóképpen a második is, a harmadik is, és így egészen a hetedikig.||
23966||.Mt.22.27||Végül az asszony is meghalt.||
23967||.Mt.22.28||A feltámadáskor azért a hét közül melyiké lesz az asszony, mert mind a hétnek felesége volt?||
23968||.Mt.22.29||Jézus így válaszolt nekik: Tévelyegtek, mivel nem ismeritek sem az Írásokat, sem az Isten hatalmát.||
23969||.Mt.22.30||Mert a feltámadáskor nem házasodnak, férjhez sem mennek, hanem olyanok lesznek, mint Isten angyalai a mennyben.||
23970||.Mt.22.31||A halottak feltámadása felől pedig nem olvastátok, amit Isten mondott nektek, amikor így szólt:||
23971||.Mt.22.32||„Én vagyok Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene”? Isten pedig nem a halottaknak, hanem az élőknek az Istene.||1585
23972||.Mt.22.33||Amikor a sokaság ezt hallotta, elálmélkodott a tanításán.||
23973||.Mt.22.34|A nagy parancsolat|A farizeusok pedig amikor meghallották, hogy a szadduceusokat elnémította, összegyűltek,||
23974||.Mt.22.35||majd egy törvénytudó közülük, próbára akarva tenni őt, megkérdezte tőle:||24768;-24771
23975||.Mt.22.36||Mester, melyik a nagy parancsolat a törvényben?||
23976||.Mt.22.37||Jézus pedig így válaszolt: Szeresd az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből és teljes elmédből.||5091
23977||.Mt.22.38||Ez az első és nagy parancsolat.||
23978||.Mt.22.39||Ehhez hasonló a második: Szeresd felebarátodat, mint magadat.||3299
23979||.Mt.22.40||E két parancsolattól függ az egész törvény és a próféták.||23395;28344;29243
23980||.Mt.22.41|Krisztus Dávidnak Fia és Ura|Most, hogy a farizeusok így összegyűltek, megkérdezte tőlük Jézus:||
23981||.Mt.22.42||Hogyan vélekedtek Krisztusról, kinek a fia? Azt mondták neki: Dávidé.||24775;-24777;25887;-25890
23982||.Mt.22.43||Ismét kérdezte őket: De hát hogyan hívhatja őt Dávid a Lélek által urának, amikor azt mondja, hogy||
23983||.Mt.22.44||szólt az Úr az én Uramnak: ülj jobbom felől, míg ellenségeidet lábad alá nem vetem.||15853;24185
23984||.Mt.22.45||Ha tehát Dávid Urának hívja őt, hogyan lehet neki fia?||
23985||.Mt.22.46||Erre senki sem tudott felelni neki egyetlenegy szót sem. Attól a naptól fogva nem is mert kérdezni tőle többé senki semmit.||
23986||.Mt.23.1|Jézus beszéde az írástudók és a farizeusok ellen|Akkor Jézus így szólt a sokasághoz és tanítványaihoz:||24778;-24780;25511;25891;-25893
23987||.Mt.23.2||Az írástudók és a farizeusok Mózes székébe ültek.||
23988||.Mt.23.3||Amit azért parancsolnak, mindazt megtartsátok és megtegyétek, de cselekedeteiket ne kövessétek, mert amit mondanak, azt nem teszik meg.||23177;23178
23989||.Mt.23.4||Nehéz és elhordozhatatlan terheket kötnek össze, és az emberek vállára rakják, ők maguk azonban az ujjukkal sem akarják azokat mozdítani.||25518
23990||.Mt.23.5||Mindent csak azért tesznek, hogy lássák őket az emberek: mert megszélesítik imaszíjaikat, és megnagyobbítják ruhájuk bojtjait,||1876;4191;-4192;5221;-5230;23350
23991||.Mt.23.6||és szeretik a lakomákon a főhelyet és a gyülekezetekben a díszhelyeket,||24778;24780;25515
23992||.Mt.23.7||a piacokon való köszöntéseket, és hogy az emberek így szólítják őket: Mester!||
23993||.Mt.23.8||Ti azonban ne hívassátok magatokat mesternek, mert egy a ti Mesteretek, a Krisztus; ti pedig mindnyájan testvérek vagytok.||
23994||.Mt.23.9||Atyátoknak se szólítsatok senkit e földön, mert egy a ti Atyátok, aki a mennyben van.||
23995||.Mt.23.10||Tanítónak se hívassátok magatokat, mert egy a ti Tanítótok, a Krisztus.||
23996||.Mt.23.11||Hanem aki a legnagyobb közöttetek, az legyen a ti szolgátok.||23885;23886
23997||.Mt.23.12||Mert aki magát felmagasztalja, megaláztatik, és aki magát megalázza, felmagasztaltatik.||17315;13420;25631;25769;30537
23998||.Mt.23.13||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert bezárjátok a mennyek országát az emberek előtt; mert ti nem mentek be, s azokat sem hagyjátok bejutni, akik bemennének!||25524
23999||.Mt.23.14||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert felemésztitek az özvegyek házait, és színből hosszan imádkoztok! Ezért annál súlyosabb lesz ítéletetek.||24780;25893
24000||.Mt.23.15||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert bejárjátok a tengert és a földet, hogy egy pogányt prozelitává tegyetek! Amikor pedig azzá tettétek, a gyehenna fiává teszitek, kétszerte inkább magatoknál.||
24001||.Mt.23.16||Jaj nektek, vak vezetők, akik ezt mondjátok: Ha valaki a templomra esküszik, semmi az, de ha valaki a templom aranyára esküszik, azt köti az eskü!||23714
24002||.Mt.23.17||Bolondok és vakok, mert melyik nagyobb: az arany-e vagy a templom, amely megszenteli az aranyat?||
24003||.Mt.23.18||És ha valaki az oltárra esküszik, az semmi, de ha valaki a rajta levő ajándékra esküszik, azt köti az eskü.||
24004||.Mt.23.19||Ti vakok, mert melyik nagyobb: az ajándék-e vagy az oltár, amely megszenteli az ajándékot?||2373
24005||.Mt.23.20||Aki azért az oltárra esküszik, nemcsak arra esküszik, hanem mindarra is, ami azon van.||
24006||.Mt.23.21||És aki a templomra esküszik, nemcsak arra esküszik, hanem arra is, aki abban lakozik.||
24007||.Mt.23.22||És aki az égre esküszik, nemcsak az Isten trónjára esküszik, hanem arra is, aki azon ül.||23335
24008||.Mt.23.23||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert tizedet adtok a mentából, a kaporból és a köményből, de elhanyagoljátok azt, ami a törvényben ezeknél fontosabb: az igazságos ítéletet, az irgalmasságot és a hűséget! Pedig ezeket kellene cselekedni és azokat sem elhagyni.||3600;25514;22723
24009||.Mt.23.24||Vak vezetők, akik kiszűritek a szúnyogot, a tevét pedig lenyelitek.||
24010||.Mt.23.25||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert megtisztítjátok a pohár és a tál külsejét, melyek belül tele vannak kapzsisággal és rablásvággyal!||25511
24011||.Mt.23.26||Vak farizeus, tisztítsd meg előbb a pohár és a tál belsejét, hogy külsejük is tiszta legyen!||
24012||.Mt.23.27||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert hasonlók vagytok a meszelt sírokhoz, amelyek kívülről tetszetősnek látszanak, belül pedig halottak csontjaival és minden tisztátalansággal vannak tele!||27805
24013||.Mt.23.28||Hasonlóképpen ti is kívülről igazaknak látszotok ugyan az emberek előtt, de belül tele vagytok képmutatással és törvénytelenséggel.||
24014||.Mt.23.29||Jaj nektek, képmutató írástudók és farizeusok, mert sírokat építetek a prófétáknak, és felékesítitek az igazak síremlékeit,||25519
24015||.Mt.23.30||és azt mondjátok, hogy ha atyáink korában éltünk volna, nem lettünk volna bűntársak a próféták vérének kiontásában!||
24016||.Mt.23.31||Ezzel magatok tanúskodtok arról, hogy fiai vagytok a próféták gyilkosainak.||25520;27237
24017||.Mt.23.32||Töltsétek hát be ti is atyáitok mértékét!||
24018||.Mt.23.33||Kígyók, viperafajzatok! Hogyan menekülhetnétek meg a gyehenna ítéletétől?||23266
24019||.Mt.23.34||Azért íme, prófétákat, bölcseket és írástudókat küldök hozzátok: és azok közül némelyeket megöltök és megfeszítetek, másokat azok közül zsinagógáitokban megkorbácsoltok és városról városra üldöztök,||23658
24020||.Mt.23.35||hogy rátok szálljon minden igaz vér, amely kiomlott a földön, az igaz Ábel vérétől fogva Zakariásnak, Barakiás fiának véréig, akit a templom és az oltár között megöltetek.||25522;87;11699;11700
24021||.Mt.23.36||Bizony mondom nektek, mindez eljön erre a nemzedékre.||
24022||.Mt.23.37|Jézus panasza Jeruzsálem ellen|Jeruzsálem, Jeruzsálem, aki megölöd a prófétákat, és megkövezed azokat, akik hozzád küldettek! Hányszor akartam összegyűjteni fiaidat, miképpen a tyúk szárnya alá gyűjti csibéit, de ti nem akartátok.||25619;25620
24023||.Mt.23.38||Íme, pusztán marad házatok.||9059;9060;25620
24024||.Mt.23.39||Mert mondom nektek, mostantól fogva nem láttok engem mindaddig, amíg azt nem mondjátok: Áldott, aki jön az Úr nevében!||25620;23902;15961
24025||.Mt.24.1|Jézus jövendölése a templomról|Amikor Jézus kijött a templomból, és éppen elindult, odamentek hozzá a tanítványai, hogy megmutassák neki a templom épületeit.||24785;-24821;25898;-25929
24026||.Mt.24.2||Jézus pedig azt mondta nekik: Látjátok mindezeket? Bizony mondom nektek: nem marad itt kő kövön, melyet le ne rombolnának.||24786;25842;25899
24027||.Mt.24.3|A nagy megpróbáltatás ideje|Amikor pedig az Olajfák hegyén ült, odamentek hozzá a tanítványok külön, és megkérdezték: Mondd meg nekünk, mikor lesznek meg ezek, és mi lesz a jele eljövetelednek és a világvégének?||
24028||.Mt.24.4||Jézus így válaszolt nekik: Vigyázzatok, nehogy valaki megtévesszen titeket.||
24029||.Mt.24.5||Mert sokan jönnek majd az én nevemben, akik ezt mondják: „Én vagyok a Krisztus!”, és sokakat megtévesztenek.||24048;27164;27165;30635
24030||.Mt.24.6||Hallani fogtok majd háborúkról és háborúk híreiről. Vigyázzatok, meg ne rémüljetek, mert mindezeknek meg kell lenniük, de ez még nem a vég.||
24031||.Mt.24.7||Mert nemzet nemzet ellen és ország ország ellen támad, éhínségek és földrengések lesznek sokfelé.||
24032||.Mt.24.8||Mindez pedig a vajúdás kínjainak kezdete.||
24033||.Mt.24.9||Akkor majd nyomorúságra adnak és megölnek titeket, és gyűlöletesek lesztek minden nép előtt az én nevemért.||23501;23506;26797
24034||.Mt.24.10||Akkor sokan meginognak, elárulják és meggyűlölik egymást.||
24035||.Mt.24.11||Sok hamis próféta támad, akik sokakat megtévesztenek.||23398;30671
24036||.Mt.24.12||Mivelhogy a gonoszság megsokasodik, a szeretet sokakban meghidegül,||29738;29921;-29925
24037||.Mt.24.13||de aki mindvégig állhatatos marad, az üdvözül.||23506
24038||.Mt.24.14||És Isten országának ezt az evangéliumát hirdetik majd az egész világon, bizonyságul minden népnek, és majd akkor jön el a vég.||24281;23502
24039||.Mt.24.15||Amikor azért látjátok majd, hogy az a pusztító utálatosság, amelyről Dániel próféta szólt, ott áll a szent helyen – aki olvassa, értse meg –,||22081;22159
24040||.Mt.24.16||akkor akik Júdeában lesznek, fussanak a hegyekre.||
24041||.Mt.24.17||A ház tetején levő ne szálljon alá, hogy házából valamit kivigyen,||25749
24042||.Mt.24.18||és a mezőn levő ne térjen vissza, hogy a ruháját elvigye.||
24043||.Mt.24.19||Jaj pedig a várandós és a szoptató anyáknak azokon a napokon!||
24044||.Mt.24.20||Imádkozzatok pedig, hogy futásotok ne télen legyen, se szombaton!||27004
24045||.Mt.24.21||Mert akkor olyan nagy nyomorúság lesz, amilyen nem volt a világ kezdete óta mind ez ideig, és nem is lesz soha.||22149
24046||.Mt.24.22||És ha azok a napok meg nem rövidíttetnének, egyetlen ember sem menekülhetne meg, de a választottakért megrövidíttetnek azok a napok.||
24047||.Mt.24.23|Az Emberfia eljövetele|Ha valaki akkor azt mondja nektek: íme, itt a Krisztus vagy amott, ne higgyétek!||24805;25741
24048||.Mt.24.24||Mert hamis krisztusok és hamis próféták támadnak, és nagy jeleket és csodákat tesznek, hogy elhitessék, ha lehet, még a választottakat is.||24029;24035
24049||.Mt.24.25||Íme, előre megmondtam nektek.||
24050||.Mt.24.26||Azért ha azt mondják majd nektek: Íme, a pusztában van, ne menjetek ki! Íme, a belső szobákban, ne higgyétek!||
24051||.Mt.24.27||Mert amint a villámlás napkeletről támad, és ellátszik egész napnyugatig, úgy lesz az Emberfiának eljövetele is.||25741;25742
24052||.Mt.24.28||Mert ahol a tetem, oda gyűlnek a saskeselyűk.||13863;22806;25755
24053||.Mt.24.29||Mindjárt pedig ama napok nyomorúságai után a nap elsötétedik, a hold nem fénylik, a csillagok az égről lehullnak, és az egek erősségei megrendülnek.||17980;17984;22425;30599
24054||.Mt.24.30||És akkor feltűnik az Emberfiának jele az égen, és sír a föld minden nemzetsége, amikor meglátják az Emberfiát eljönni az ég felhőiben nagy hatalommal és dicsőséggel.||24106;24185;24810;24883;30772;31097;22013;22014
24055||.Mt.24.31||És elküldi az ő angyalait nagy trombitaszóval, és egybegyűjtik az ő választottait a négy szelek felől, az ég egyik végétől a másik végéig.||28838;29686;30907
24056||.Mt.24.32||A fügefáról vegyétek pedig a példát: amikor az ága már zsendül, és levelet hajt, tudjátok, hogy közel van a nyár.||24812;25922
24057||.Mt.24.33||Hasonlóképpen ti is, amikor mindezeket látjátok, tudjátok meg, hogy közel van ő, az ajtó előtt.||
24058||.Mt.24.34||Bizony mondom nektek: nem múlik el ez a nemzedék addig, amíg mindez meg nem történik.||
24059||.Mt.24.35||Az ég és a föld elmúlnak, de az én beszédeim semmiképpen nem múlnak el.||23319;25926
24060||.Mt.24.36||Arról a napról és óráról pedig senki sem tud, az ég angyalai sem, hanem csak az én Atyám egyedül.||29690
24061||.Mt.24.37||Ahogyan Nóé napjaiban volt, úgy lesz az Emberfiának eljövetelekor is.||148;-150;25744;25745
24062||.Mt.24.38||Mert amint az özönvíz előtti napokban ettek, ittak, házasodtak, és férjhez mentek mind ama napig, amelyen Nóé bement a bárkába,||
24063||.Mt.24.39||és nem vettek észre semmit, mígnem eljött az özönvíz, és mindnyájukat elragadta, úgy lesz az Emberfiának eljövetele is.||
24064||.Mt.24.40||Akkor ketten lesznek a mezőn, az egyik felvétetik, a másik otthagyatik.||25753;25754
24065||.Mt.24.41||Két asszony őröl kézimalommal, az egyik felvétetik, a másik otthagyatik.||
24066||.Mt.24.42||Vigyázzatok azért, mert nem tudjátok, melyik órában jön el a ti Uratok!||24088;25565;-25572
24067||.Mt.24.43||Azt pedig jegyezzétek meg: ha tudná a ház ura, hogy az éjszakának melyik szakaszában jön el a tolvaj, vigyázna, és nem engedné, hogy házába betörjön.||
24068||.Mt.24.44||Azért legyetek készen ti is, mert abban az órában jön el az Emberfia, amelyikben nem is gondoljátok.||24088;24817;25566;31038
24069||.Mt.24.45|Az okos és a gonosz szolga|Kicsoda hát a hű és bölcs szolga, akit az ő ura gondviselővé tett háznépén, hogy a maga idejében adjon azoknak eledelt?||25568;-25572
24070||.Mt.24.46||Boldog az a szolga, akit az ő ura, amikor hazajön, ilyen munkában talál.||25563
24071||.Mt.24.47||Bizony mondom nektek, hogy minden vagyona fölött gondviselővé teszi.||24096;24098
24072||.Mt.24.48||Ha pedig a gonosz szolga így szólna szívében: Halogatja még az én uram a hazajövetelt,||17537
24073||.Mt.24.49||és szolgatársait verni kezdené, és a részegesekkel együtt enne és inna:||
24074||.Mt.24.50||megjön annak a szolgának az ura, amely napon nem várja, és amely órában nem gondolja,||
24075||.Mt.24.51||kettévágatja, és a képmutatók sorsára juttatja; ott lesz majd sírás és fogcsikorgatás.||23424
24076||.Mt.25.1|A tíz szűz|Akkor hasonló lesz a mennyek országa ahhoz a tíz szűzhöz, akik elővették lámpásaikat, és kimentek a vőlegény elé.||25561;25562;31093
24077||.Mt.25.2||Öt közülük okos volt, öt pedig balga.||
24078||.Mt.25.3||A balgák ugyanis, amikor lámpásaikat magukhoz vették, nem vittek magukkal olajat;||
24079||.Mt.25.4||az okosok viszont lámpásaikkal együtt olajat is vittek edényeikben.||
24080||.Mt.25.5||Mivel a vőlegény késett, mindnyájan elálmosodtak és elaludtak.||
24081||.Mt.25.6||Éjfélkor pedig kiáltás hangzott: Jön a vőlegény! Gyertek elébe!||
24082||.Mt.25.7||Akkor mindegyik szűz fölkelt, és elkészítette a maga lámpását.||
24083||.Mt.25.8||A balgák pedig azt mondták az okosoknak: Adjatok nekünk az olajotokból, mert lámpásaink kialszanak!||
24084||.Mt.25.9||De az okosok így feleltek: Netalán nem lenne elegendő nekünk és nektek; menjetek inkább az árusokhoz, és vegyetek magatoknak!||
24085||.Mt.25.10||Amíg azok vásároltak, megérkezett a vőlegény, és akik készen voltak, bementek vele a menyegzőbe, majd bezárták az ajtót.||
24086||.Mt.25.11||Később pedig a többi szűz is megjött, és így szóltak: Uram, uram, nyiss ajtót nekünk!||25610;25612
24087||.Mt.25.12||Ő azonban így válaszolt: Bizony mondom nektek, nem ismerlek titeket.||23406
24088||.Mt.25.13||Vigyázzatok azért, mert sem a napot, sem az órát nem tudjátok!||24066
24089||.Mt.25.14|A talentumok|Mert úgy van ez, mint amikor egy útra készülő ember előhívatta szolgáit, és rájuk bízta vagyonát.||24818;25810
24090||.Mt.25.15||Az egyiknek öt talentumot adott, a másiknak kettőt, a harmadiknak pedig egyet, kinek-kinek képessége szerint, majd útra kelt.||28319
24091||.Mt.25.16||Aki az öt talentumot kapta, vállalkozásba kezdett, és további öt talentummal gyarapodott.||
24092||.Mt.25.17||Hasonlóképpen akinek kettő volt, az is másik kettőt szerzett hozzá.||
24093||.Mt.25.18||Aki pedig az egyet kapta, elment, elásta azt a földbe, és elrejtette urának pénzét.||
24094||.Mt.25.19||Sok idő múlva pedig megjött a szolgák ura, és számadást tartott velük.||
24095||.Mt.25.20||Előjött az, aki az öt talentumot kapta, hozott még öt másik talentumot, és ezt mondta: Uram, öt talentumot adtál nekem, íme, másik öt talentumot nyertem azokon.||
24096||.Mt.25.21||Az ő ura azt mondta neki: Jól van, jó és hű szolgám, hű voltál a kevesen, sokra bízlak ezután, menj be a te uradnak örömébe!||24098;24069;-24071;25697
24097||.Mt.25.22||Előjött pedig az is, aki a két talentumot kapta, és azt mondta: Uram, két talentumot adtál nekem, íme, két másik talentumot nyertem azokon.||
24098||.Mt.25.23||Az ő ura azt mondta neki: Jól van, jó és hű szolgám, hű voltál a kevesen, sokra bízlak ezután, menj be a te uradnak örömébe!||24096
24099||.Mt.25.24||Előjött pedig az is, aki az egy talentumot kapta, és azt mondta: Uram, tudtam, hogy te kemény ember vagy, aki ott is aratsz, ahol nem vetettél, és ott is begyűjtöd a termést, ahol nem plántáltál.||
24100||.Mt.25.25||Félelmemben azért elmentem, és elástam a te talentumodat a földbe, íme, megvan, ami a tied.||
24101||.Mt.25.26||Az ő ura pedig így válaszolt neki: Gonosz és rest szolga! Tudtad, hogy ott is aratok, ahol nem vetettem, és ott is begyűjtöm a termést, ahol nem plántáltam.||
24102||.Mt.25.27||El kellett volna tehát helyezned a pénzemet a pénzváltóknál, hogy amikor megjövök, nyereséggel kapjam vissza azt, ami az enyém.||
24103||.Mt.25.28||Vegyétek el azért tőle a talentumot, és adjátok annak, akinek tíz talentuma van.||
24104||.Mt.25.29||Mert mindenkinek, akinek van, adatik, és gyarapodik, akinek pedig nincs, attól még az is elvétetik, amije van.||23618;24415;25330;25824
24105||.Mt.25.30||És a haszontalan szolgát vessétek a külső sötétségre, ott lesz majd sírás és fogcsikorgatás.||23424
24106||.Mt.25.31|Az utolsó ítéletről|Amikor pedig eljön az Emberfia az ő dicsőségében és vele mind a szent angyalok, akkor elfoglalja majd dicsőségének trónusát.||23766;31118;-31120
24107||.Mt.25.32||Elébe gyűjtetnek mind a népek, és elválasztja őket egymástól, miként a pásztor elválasztja a juhokat a kecskéktől.||28358
24108||.Mt.25.33||A juhokat jobb keze felől, a kecskéket pedig bal keze felől állítja.||
24109||.Mt.25.34||Akkor ezt mondja a király a jobb keze felől állóknak: Gyertek, én Atyámnak áldottai, örököljétek azt az országot, amely számotokra készíttetett a világ teremtésétől fogva.||
24110||.Mt.25.35||Mert éheztem, és ennem adtatok, szomjaztam, és innom adtatok, jövevény voltam, és befogadtatok engem,||18861
24111||.Mt.25.36||mezítelen voltam, és felruháztatok, beteg voltam, és meglátogattatok, fogoly voltam, és eljöttetek hozzám.||
24112||.Mt.25.37||Akkor felelnek majd neki az igazak: Uram, mikor láttuk, hogy éheztél, és tápláltunk volna, vagy szomjaztál, és innod adtunk volna?||
24113||.Mt.25.38||Mikor láttuk, hogy jövevény voltál, és befogadtunk volna, vagy mezítelen voltál, és felruháztunk volna?||
24114||.Mt.25.39||Mikor láttuk, hogy beteg vagy fogoly voltál, és hozzád mentünk volna?||
24115||.Mt.25.40||A király pedig azt mondja majd nekik: Bizony mondom nektek, amennyiben megcselekedtétek ezt akár csak eggyel is az én legkisebb atyámfiai közül, énvelem cselekedtétek meg.||17010;30055
24116||.Mt.25.41||Akkor szól majd a bal keze felől állókhoz is: Távozzatok tőlem, ti átkozottak, az örök tűzre, amely az ördögnek és az ő angyalainak készíttetett!||23406;31117;31122
24117||.Mt.25.42||Mert éheztem, és nem adtatok ennem, szomjaztam, és nem adtatok innom,||
24118||.Mt.25.43||jövevény voltam, és nem fogadtatok be engem, mezítelen voltam, és nem ruháztatok fel engem, beteg és fogoly voltam, és nem látogattatok meg engem.||
24119||.Mt.25.44||Akkor ezek is felelnek majd neki: Uram, mikor láttuk, hogy éheztél vagy szomjaztál, vagy hogy jövevény vagy mezítelen vagy beteg vagy fogoly voltál, és nem szolgáltunk volna neked?||
24120||.Mt.25.45||Akkor így felel majd nekik: Bizony mondom nektek, amennyiben nem cselekedtétek meg ezeket eggyel is a legkisebbek közül, velem nem tettétek meg.||
24121||.Mt.25.46||És ezek elmennek majd az örök gyötrelemre, az igazak pedig az örök életre.||26308
24122||.Mt.26.1|Jézus harmadszor szól szenvedéséről|Miután Jézus mindezeket a beszédeket elmondta, így szólt tanítványaihoz:||
24123||.Mt.26.2||Tudjátok, hogy két nap múlva lesz a húsvéti ünnep, és az Emberfiát átadják, hogy megfeszítsék.||24822;24823;25932;-25933;26647;-26649;23877
24124||.Mt.26.3||Ekkor összegyűltek a főpapok, az írástudók és a nép vénei a főpap udvarába, akit Kajafásnak hívtak,||
24125||.Mt.26.4||és tanácsot tartottak, hogy Jézust csellel elfogják és megöljék.||
24126||.Mt.26.5||De azt mondták: Ne az ünnepen, hogy zendülés ne legyen a nép között.||
24127||.Mt.26.6|Jézus megkenetése Betániában|Amikor Jézus Betániában, a leprás Simon házánál volt,||
24128||.Mt.26.7||odament hozzá egy asszony, akinél drága kenetnek alabástromszelencéje volt, és amikor az asztalnál ült, a fejére öntötte a kenetet.||
24129||.Mt.26.8||Tanítványai pedig ennek láttán bosszankodtak, és azt mondták: Mire való ez a pazarlás?||
24130||.Mt.26.9||Mert eladhatták volna ezt nagy áron, és a szegényeknek adhatták volna.||
24131||.Mt.26.10||Jézus ezt észrevette, és így szólt hozzájuk: Miért bántjátok ezt az asszonyt? Hiszen jót tett velem.||
24132||.Mt.26.11||Mert a szegények mindenkor veletek lesznek, de én nem leszek mindenkor veletek.||5330
24133||.Mt.26.12||Mert amikor ezt a kenetet a testemre öntötte, a temetésemre nézve tette.||
24134||.Mt.26.13||Bizony mondom nektek: Bárhol a világon hirdetik az evangéliumot, azt is elbeszélik, amit ő velem tett, az ő emlékezetére.||
24135||.Mt.26.14|Júdás elárulja Jézust|Akkor a tizenkettő közül egy, akit Iskáriótes Júdásnak hívtak, a főpapokhoz ment,||24831;25935
24136||.Mt.26.15||és azt mondta: Mit adnátok nekem, ha a kezetekbe adnám őt? Azok pedig harminc ezüstpénzt számoltak ki neki.||26649;23107
24137||.Mt.26.16||És ettől fogva alkalmat keresett, hogy elárulja őt.||29864;29865
24138||.Mt.26.17|Az utolsó vacsora|A kovásztalan kenyerek első napján pedig Jézushoz mentek a tanítványok, és megkérdezték: Hol akarod megenni a húsvéti bárányt, hol készítsük el neked?||24833;-24837;25938;-25944;1834;-1836
24139||.Mt.26.18||Ő pedig így válaszolt: Menjetek be a városba egy bizonyos emberhez, és mondjátok meg neki, hogy a Mester üzeni: Az én időm közel van, nálad tartom meg a húsvétot tanítványaimmal.||
24140||.Mt.26.19||És úgy cselekedtek a tanítványok, amint Jézus parancsolta nekik, és elkészítették a húsvéti bárányt.||
24141||.Mt.26.20||Amikor pedig beesteledett, letelepedett a tizenkettővel.||24838;-24847;25945;-25954;26720;-26725
24142||.Mt.26.21||Evés közben így szólt: Bizony mondom nektek, egyikőtök elárul engem.||
24143||.Mt.26.22||Fölöttébb megszomorodtak, és elkezdték egyenként kérdezgetni: Csak nem én vagyok az, Uram?||
24144||.Mt.26.23||Ő pedig így válaszolt: Aki velem együtt mártja kezét a tálba, az árul el engem.||
24145||.Mt.26.24||Az Emberfia jóllehet elmegy, amint meg van írva felőle, de jaj annak az embernek, aki az Emberfiát elárulja; jobb lett volna annak az embernek, ha meg sem születik!||
24146||.Mt.26.25||Megszólalt Júdás is, aki elárulta őt, és azt kérdezte: Csak nem én vagyok az, Mester? Mire ő így válaszolt: Te mondtad.||
24147||.Mt.26.26||Amikor pedig ettek, Jézus vette a kenyeret, hálát adott, megtörte, a tanítványoknak adta, és ezt mondta: Vegyétek, egyétek, ez az én testem!||28691;-28693
24148||.Mt.26.27||Majd vette a poharat, hálát adott, átadta nekik, és ezt mondta: Igyatok ebből mindnyájan,||
24149||.Mt.26.28||mert ez az én vérem, a szövetség vére, amely sokakért kiontatik a bűnök bocsánatára.||2185;19789;23077
24150||.Mt.26.29||Mondom pedig nektek, hogy mostantól fogva nem iszom a szőlőtőkének terméséből mindama napig, amikor újat iszom veletek az én Atyám országában.||
24151||.Mt.26.30|Az Olajfák hegyén|Dicséretet énekeltek, majd kimentek az Olajfák hegyére.||15880;15936;25970;26855
24152||.Mt.26.31||Akkor azt mondta nekik Jézus: Ezen az éjszakán mindnyájan megbotránkoztok bennem, mert meg van írva: Megverem a pásztort, és elszélednek a nyáj juhai.||23133;26827
24153||.Mt.26.32||De feltámadásom után előttetek megyek majd Galileába.||24269
24154||.Mt.26.33||Péter pedig azt mondta neki: Ha mindnyájan megbotránkoznak is benned, én soha meg nem botránkozom.||
24155||.Mt.26.34||Erre Jézus így válaszolt: Bizony mondom neked, ezen az éjszakán, mielőtt megszólal a kakas, háromszor megtagadsz engem.||24851;25965;26737
24156||.Mt.26.35||Péter azt mondta: Ha meg kell veled halnom, akkor sem tagadlak meg téged. Hasonlóképpen szólt a többi tanítvány is.||24177
24157||.Mt.26.36|A Gecsemáné-kertben|Akkor elment velük Jézus egy helyre, amelyet Gecsemánénak hívtak, és azt mondta a tanítványoknak: Üljetek le itt, míg elmegyek, és amott imádkozom.||24853;-24863;25970;-25977;26855;26856
24158||.Mt.26.37||És maga mellé vette Pétert és Zebedeus két fiát, s elkezdett szomorkodni és gyötrődni.||30104
24159||.Mt.26.38||Majd azt mondta nekik: Felette igen szomorú az én lelkem mindhalálig, maradjatok itt, és virrasszatok velem!||26676
24160||.Mt.26.39||Egy kissé előrement, arcra borult, és e szavakkal könyörgött: Atyám, ha lehetséges, múljék el tőlem ez a pohár, mindazáltal ne úgy legyen, amint én akarom, hanem amint te.||30105;26865
24161||.Mt.26.40||Majd visszament a tanítványokhoz, alva találta őket, és azt mondta Péternek: Ennyire nem tudtok vigyázni velem még egy órát sem?||
24162||.Mt.26.41||Vigyázzatok, és imádkozzatok, hogy kísértésbe ne essetek, mert jóllehet a lélek kész, de a test erőtlen.||30058;30096
24163||.Mt.26.42||Ismét elment másodszor is, és könyörgött: Atyám, ha nem múlhat el tőlem ez a pohár, hogy ki ne igyam, legyen meg a te akaratod.||
24164||.Mt.26.43||Amikor visszatért, ismét alva találta őket, mert szemük megnehezedett.||
24165||.Mt.26.44||És otthagyva őket ismét elment, és harmadszor is ugyanazokkal a szavakkal imádkozott.||29098
24166||.Mt.26.45||Majd a tanítványaihoz ment, és azt mondta nekik: Aludjatok immár és nyugodjatok. Íme, elközelgett az óra, és az Emberfiát a bűnösök kezébe adják.||
24167||.Mt.26.46||Keljetek fel, menjünk! Íme, elközelgett, aki elárul engem.||
24168||.Mt.26.47|Jézus elfogatása|És amikor még beszélt, íme, Júdás, egy a tizenkettő közül eljött, és vele együtt nagy sokaság fegyverekkel és botokkal a főpapoktól és a nép véneitől.||24864;-24871;25978;-25984;26857;-26866
24169||.Mt.26.48||Árulója pedig jelt adott nekik, mondva: Akit majd megcsókolok, ő az, őt kell elfognotok.||
24170||.Mt.26.49||Egyenesen Jézushoz ment, és így szólt: Üdvöz légy, Mester! – és megcsókolta.||
24171||.Mt.26.50||Jézus pedig azt mondta neki: Barátom, miért jöttél? Akkor odamentek hozzá, kezüket Jézusra vetették, és elfogták.||
24172||.Mt.26.51||És egy azok közül, akik Jézussal voltak, kezét kinyújtva szablyát rántott, és a főpap szolgájára csapott, levágva annak egyik fülét.||
24173||.Mt.26.52||De Jézus azt mondta neki: Tedd helyére szablyádat, mert akik fegyvert fognak, fegyver által kell elveszniük.||211
24174||.Mt.26.53||Vagy azt gondolod, hogy nem kérhetném most az én Atyámat, hogy adjon ide mellém tizenkét sereg angyalnál is többet?||
24175||.Mt.26.54||De akkor hogyan teljesednének be az Írások, hogy ennek így kell történnie?||
24176||.Mt.26.55||Majd abban az órában még így szólt a sokasághoz: Mint egy bűnöző ellen, úgy jöttetek fegyverekkel és botokkal, hogy elfogjatok. Mindennap templomotokban ültem és tanítottam, mégsem fogtatok el.||
24177||.Mt.26.56||Mindez pedig azért történt, hogy beteljesedjenek a próféták írásai. Ekkor elhagyták őt a tanítványok mind, és elfutottak.||24152
24178||.Mt.26.57|Jézus a nagytanács előtt|Azok pedig, akik elfogták Jézust, Kajafáshoz, a főpaphoz vitték, ahol az írástudók és a vének már összegyűltek.||24874;-24893;25985;-26002;26867;-26881
24179||.Mt.26.58||Péter pedig távolról követte őt egészen a főpap udvaráig, majd bement, és leült a szolgákkal, hogy lássa a fejleményeket.||
24180||.Mt.26.59||A főpapok pedig és a vének és az egész nagytanács hamis bizonyságot kerestek Jézus ellen, hogy megölhessék őt,||
24181||.Mt.26.60||de nem találtak, pedig sok hamis tanú jelentkezett. Utoljára pedig előjött két hamis tanú,||
24182||.Mt.26.61||akik azt vallották: Ez az ember azt mondta: Leronthatom az Isten templomát, és három nap alatt felépíthetem azt.||26183;-26185
24183||.Mt.26.62||A főpap fölkelt, és azt mondta neki: Semmit sem felelsz? Micsoda tanúbizonyságot tesznek ezek ellened?||
24184||.Mt.26.63||Jézus pedig hallgatott. És a főpap azt mondta neki: Az élő Istenre kényszerítlek téged, hogy mondd meg nekünk, ha te vagy a Krisztus, az Isten Fia!||24208
24185||.Mt.26.64||Jézus így válaszolt: Te mondtad. Sőt mondom nektek: Mostantól fogva meglátjátok az Emberfiát az Istennek hatalmas jobbján ülni és eljönni az égnek felhőiben.||24054
24186||.Mt.26.65||Ekkor a főpap megszaggatta a ruháit, és azt mondta: Káromlást szólt. Mi szükségünk van még tanúkra? Íme, most hallottátok káromlását.||26583
24187||.Mt.26.66||Mit gondoltok? Azok pedig így válaszoltak: Halálra méltó!||26901;3462
24188||.Mt.26.67||Akkor szembeköpdösték, és arcul csapdosták, némelyek pedig botokkal verték,||18736
24189||.Mt.26.68||és azt mondták: Prófétáld meg nekünk, Krisztus, kicsoda az, aki üt téged!||
24190||.Mt.26.69|Péter megtagadja Jézust|Péter pedig kint ült az udvaron, amikor odament hozzá egy szolgálóleány, és azt mondta: Te is a galileai Jézussal voltál!||24887;-24893;25987;-25993;26871;26879;-26881
24191||.Mt.26.70||Ő pedig ezt mindenki előtt tagadta, mondván: Nem tudom, mit beszélsz.||
24192||.Mt.26.71||Amikor pedig kiment a tornácra, meglátta őt egy másik szolgálóleány, és azt mondta az ott levőknek: Ez is a názáreti Jézussal volt!||
24193||.Mt.26.72||És Péter ismét esküdözve tagadott, kijelentve: Nem is ismerem ezt az embert.||
24194||.Mt.26.73||Nem sokkal később pedig az ott álldogálók mentek hozzá, és ezt mondták Péternek: Bizony te is közülük való vagy, hiszen a beszéded is elárul téged.||
24195||.Mt.26.74||Ekkor átkozódni és esküdözni kezdett: Nem ismerem ezt az embert! És a kakas azonnal megszólalt.||
24196||.Mt.26.75||Ekkor Péter visszaemlékezett Jézus szavaira, aki ezt mondta neki: Mielőtt a kakas megszólalna, háromszor megtagadsz engem. Majd kiment, és keserves sírásra fakadt.||24155
24197||.Mt.27.1|Jézust átadják Pilátusnak|Virradatkor a főpapok és a nép vénei valamennyien úgy határoztak, hogy Jézust halálra adják.||24894;25997;26882
24198||.Mt.27.2||Megkötözték, elvezették, és átadták Poncius Pilátusnak, a helytartónak.||26003;26885;26886
24199||.Mt.27.3|Júdás halála|Amikor Júdás, aki őt elárulta, látta, hogy elítélték, megbánta dolgát, visszavitte a harminc ezüstpénzt a főpapoknak és a véneknek,||24137
24200||.Mt.27.4||és ezt mondta: Vétkeztem, hogy elárultam az ártatlan vért. Azok pedig így válaszoltak: Mi közünk hozzá? Ez a te dolgod.||
24201||.Mt.27.5||Ő pedig eldobva az ezüstpénzeket a templomban, eltávozott; elment, és felakasztotta magát.||27010;8473
24202||.Mt.27.6||A főpapok pedig felszedték az ezüstpénzeket, és azt mondták: Nem szabad ezeket a templom kincsei közé tennünk, mert vérnek ára.||24781
24203||.Mt.27.7||Majd úgy döntöttek, hogy megvásárolják azon a fazekas mezejét idegenek számára temetőnek.||
24204||.Mt.27.8||Ezért hívják ezt a mezőt Vérmezőnek mind e mai napig.||27011
24205||.Mt.27.9||Ekkor teljesedett be Jeremiás próféta mondása, aki így szólt: És vették a harminc ezüstpénzt, a felbecsültnek árát, akit Izráel fiai ennyire becsültek,||23107;23108;19804;-19807
24206||.Mt.27.10||és odaadták azt a fazekas mezejéért, amint az Úr rendelte nekem.||
24207||.Mt.27.11|Jézus Pilátus előtt|Jézus pedig ott állt a helytartó előtt, és a helytartó azt kérdezte tőle: Te vagy a zsidók királya? Mire Jézus így válaszolt: Te mondod.||24895;-24898;26004;26005
24208||.Mt.27.12||Amikor pedig a főpapok és a vének vádolták őt, semmit sem felelt.||24184;18786
24209||.Mt.27.13||Akkor azt mondta neki Pilátus: Nem hallod, mennyi bizonyságot tesznek ellened?||
24210||.Mt.27.14||És nem felelt neki egyetlen szót sem, úgyhogy a helytartó igen elcsodálkozott.||26903
24211||.Mt.27.15|Jézus és Barabbás|Ünnepenként pedig egy foglyot szokott szabadon bocsátani a helytartó a sokaság kedvéért, azt, akit akartak.||24899;-24908;26015;-26027;26893;26895
24212||.Mt.27.16||Volt pedig akkor egy hírhedt foglyuk, akit Barabbásnak hívtak.||
24213||.Mt.27.17||Amikor azért egybegyülekeztek, azt mondta nekik Pilátus: Melyiket akarjátok, hogy elbocsássam nektek: Barabbást vagy Jézust, akit Krisztusnak hívnak?||
24214||.Mt.27.18||Mert jól tudta, hogy irigységből adták át neki.||26639;26640
24215||.Mt.27.19||Amíg az ítélőszékben ült, felesége azt üzente neki: Ne avatkozz ennek az igaz embernek a dolgába, mert sokat szenvedtem ma álmomban miatta!||
24216||.Mt.27.20||A főpapok és a vének pedig rávették a sokaságot, hogy Barabbást kérjék ki, Jézust pedig veszítsék el.||
24217||.Mt.27.21||Amikor a helytartó azt kérdezte tőlük: „A kettő közül melyiket akarjátok, hogy elbocsássam nektek?”, azt válaszolták: Barabbást.||
24218||.Mt.27.22||És mit tegyek Jézussal, akit Krisztusnak hívnak? – kérdezte tovább Pilátus. Erre mindnyájan azt mondták: Feszíttessék meg!||
24219||.Mt.27.23||De mi rosszat tett? – mondta a helytartó, mire azok még inkább kiáltoztak: Feszíttessék meg!||
24220||.Mt.27.24||Amikor Pilátus látta, hogy semmire sem megy, sőt még nagyobb zavargás támad, vizet hozatott, megmosta kezét a sokaság szeme láttára, és így szólt: Ártatlan vagyok ez igaz ember vérétől. Ti lássátok!||5453
24221||.Mt.27.25||Erre az egész nép azt mondta: Az ő vére rajtunk és a mi fiainkon!||27156
24222||.Mt.27.26||Akkor szabadon bocsátotta nekik Barabbást, Jézust pedig megostoroztatta, és átadta, hogy megfeszíttessék.||
24223||.Mt.27.27|Jézus megcsúfolása|Akkor a helytartó katonái átvitték Jézust a helytartóságra, és köréje gyűjtötték az egész csapatot.||
24224||.Mt.27.28||Levetkőztették, bíbor palástot adtak rá,||
24225||.Mt.27.29||tövisből font koronát tettek a fejére és nádszálat a jobb kezébe. Majd térdet hajtva előtte, így csúfolták: Üdvöz légy, zsidók királya!||
24226||.Mt.27.30||Aztán leköpdösték, elvették tőle a nádszálat, és a fejéhez verdesték.||18736
24227||.Mt.27.31|Jézus megfeszítése|Miután kigúnyolták, levették róla a palástot, a saját ruháiba öltöztették, és elvitték, hogy megfeszítsék.||
24228||.Mt.27.32||Kifelé menet pedig találkoztak egy Simon nevű cirénei emberrel, akit arra kényszerítettek, hogy vigye az ő keresztjét.||24914;26028
24229||.Mt.27.33||Amikor eljutottak arra a helyre, amelyet Golgotának, azaz Koponya-helynek neveznek,||24915;-24925;26034;-26045;26911;-26921
24230||.Mt.27.34||epével kevert bort adtak neki inni, amelyet megízlelt, de nem akart meginni.||15008
24231||.Mt.27.35||Miután megfeszítették, sorsot vetve megosztoztak ruháin,||14237
24232||.Mt.27.36||majd leültek, hogy őrizzék.||
24233||.Mt.27.37||Feje fölé helyezték írásba foglalva elítélésének okát: EZ JÉZUS, A ZSIDÓK KIRÁLYA.||24919;26040;26913
24234||.Mt.27.38||Vele együtt két gonosztevőt is megfeszítettek, egyiket jobb, a másikat bal kéz felől.||18791
24235||.Mt.27.39||Az arra menők pedig fejüket csóválva szidalmazták őt,||14226
24236||.Mt.27.40||és ezt mondták: Te, ki lerontod a templomot, és harmadnapra fölépíted, szabadítsd meg magadat! Ha Isten Fia vagy, szállj le a keresztről!||24182;26183
24237||.Mt.27.41||Hasonlóképpen csúfolódtak a főpapok is az írástudókkal és a vénekkel együtt, és ezt mondták:||
24238||.Mt.27.42||Másokat megmentett, magát nem tudja megmenteni. Ha Izráel királya, szálljon le most a keresztről, és majd hiszünk neki.||
24239||.Mt.27.43||Bízott az Istenben, hát mentse meg most, ha akarja, hiszen azt mondta: Isten Fia vagyok.||14227
24240||.Mt.27.44||A vele együtt megfeszített gonosztevők is így gyalázkodtak.||
24241||.Mt.27.45|Jézus halála|Hat órától pedig kilenc óráig sötétség lett az egész földön.||24926;-24932;26046;-26050;26922;-26924
24242||.Mt.27.46||Kilenc óra tájban Jézus hangosan így kiáltott fel: „Elói, elói, lámá sabaktáni!” Azaz: „Én Istenem, én Istenem, miért hagytál el engemet?”||14220
24243||.Mt.27.47||Némelyek pedig az ott állók közül, akik ezt hallották, így szóltak: Illést hívja.||
24244||.Mt.27.48||Egyikük nyomban odafutott, vett egy ecettel teli szivacsot, és egy nádszálra tűzve inni adott neki.||15008
24245||.Mt.27.49||A többiek pedig ezt mondták: Hagyd el, lássuk, eljön-e Illés, hogy megszabadítsa!||
24246||.Mt.27.50||Jézus pedig ismét hangosan felkiáltott, és kilehelte lelkét.||24930;26048;26924
24247||.Mt.27.51||És íme, a templom kárpitja felülről az aljáig kettéhasadt. A föld is megrendült, és a sziklák megrepedeztek.||2266;30219;30220
24248||.Mt.27.52||Sírok nyíltak meg, és sok elhunyt szent teste feltámadt.||
24249||.Mt.27.53||Ezek kijöttek a sírokból, és Jézus feltámadása után bementek a szent városba, és sokaknak megjelentek.||27914
24250||.Mt.27.54||A százados pedig és akik vele őrizték Jézust, látva a földrengést és a történteket, igen megrémültek, és azt mondták: Valóban Isten Fia volt ez!||
24251||.Mt.27.55||Sok asszony volt ott, akik távolról szemlélték mindezt. Ezek Galileából követték Jézust, és szolgáltak neki.||24933;24934;26051;26919
24252||.Mt.27.56||Köztük volt a magdalai Mária és Mária, Jakab és József anyja, valamint Zebedeus fiainak anyja.||25314;25315
24253||.Mt.27.57|Jézus temetése|Amikor pedig beesteledett, eljött egy Arimátiából való gazdag ember, név szerint József, aki maga is tanítványa volt Jézusnak,||2521;24935;-24940;26052;-26058;26932;-26936
24254||.Mt.27.58||felkereste Pilátust, és elkérte Jézus testét. Pilátus elrendelte, hogy adják ki neki.||
24255||.Mt.27.59||József magához vette a testet, begöngyölte egy tiszta gyolcsba,||
24256||.Mt.27.60||és elhelyezte a maga új sírjába, amelyet a sziklába vágatott. A sír szájára egy nagy követ hengerített, és elment.||18788
24257||.Mt.27.61||Ott volt pedig a magdalai Mária és a másik Mária, akik a sírral szemben ültek.||
24258||.Mt.27.62|A sír őrzése|Másnap pedig, amely péntekre következik, összegyűltek a főpapok és a farizeusok Pilátusnál,||
24259||.Mt.27.63||és azt mondták: Uram, emlékezünk, hogy ez a csaló még életében azt mondta: Harmadnapra feltámadok.||24236;23596
24260||.Mt.27.64||Parancsold meg azért, hogy őrizzék a sírt harmadnapig, nehogy tanítványai odamenjenek, ellopják őt, és azt mondják a népnek, hogy feltámadt a halálból. Ez az utolsó csalás rosszabb lenne az elsőnél.||
24261||.Mt.27.65||De Pilátus azt mondta nekik: Van őrségetek, menjetek és őriztessétek, ahogy tudjátok!||
24262||.Mt.27.66||Erre ők elmentek, lepecsételték a követ, és őrséggel őriztették a sírt.||21989
24263||.Mt.28.1|Jézus feltámadása|Szombat elmúltával, a hét első napjára virradóan elment a magdalai Mária és a másik Mária, hogy megnézzék a sírt.||24941;-24950;26060;-26069;26937;-26954
24264||.Mt.28.2||És íme, nagy földrengés támadt, mert az Úr angyala leszállt a mennyből, odament, elhengerítette a követ a sír szájáról, és ráült.||
24265||.Mt.28.3||Megjelenése olyan volt, mint a villámlás, és a ruhája fehér, mint a hó.||27002
24266||.Mt.28.4||Tőle való félelmükben az őrök halálra rémültek.||
24267||.Mt.28.5||Az angyal így szólt az asszonyokhoz: Ti ne féljetek! Mert tudom, hogy a megfeszített Jézust keresitek.||
24268||.Mt.28.6||Nincs itt, mert feltámadt, amint megmondta. Jöjjetek, nézzétek meg a helyet, ahol feküdt.||23596;23760;23790;23878;27054
24269||.Mt.28.7||És menjetek gyorsan, mondjátok meg tanítványainak, hogy feltámadt a halálból, és íme, előttetek megy Galileába, ott majd meglátjátok. Íme, megmondtam nektek.||24153
24270||.Mt.28.8||Félelemmel és nagy örömmel eltelve gyorsan elhagyták a sírt, és futottak, hogy megvigyék a hírt tanítványainak.||
24271||.Mt.28.9||De váratlanul szembejött velük Jézus, és így szólt hozzájuk: Üdvözöllek titeket! Ők pedig odamentek hozzá, lábát megragadták, és leborultak előtte.||
24272||.Mt.28.10||Jézus pedig azt mondta nekik: Ne féljetek! Menjetek el, mondjátok meg az én testvéreimnek, hogy menjenek Galileába, és ott meglátnak engem.||30055
24273||.Mt.28.11|Az őrség megvesztegetése|Mialatt ők úton voltak, íme, az őrségből némelyek bementek a városba, és jelentették a főpapoknak mindazt, ami történt.||
24274||.Mt.28.12||Azok pedig összegyűltek a vénekkel együtt, és tanácsot tartottak, majd sok pénzt adtak a katonáknak,||
24275||.Mt.28.13||és meghagyták nekik, hogy azt mondják: Tanítványai odajöttek éjjel, és ellopták őt, mialatt mi aludtunk.||24260
24276||.Mt.28.14||És ha ez a helytartó fülébe jut, mi majd megnyugtatjuk őt, és kimentünk titeket a bajból.||
24277||.Mt.28.15||Azok pedig fölvették a pénzt, és úgy cselekedtek, ahogy kitanították őket. Így terjedt el ez a szóbeszéd a zsidók között mind e mai napig.||
24278||.Mt.28.16|Az apostolok kiküldése|A tizenegy tanítvány pedig elment Galileába, arra a hegyre, ahova Jézus rendelte őket.||24269
24279||.Mt.28.17||Amikor meglátták őt, leborultak előtte, némelyek azonban kételkedtek.||
24280||.Mt.28.18||Jézus pedig hozzájuk ment, és azt mondta nekik: Nekem adatott minden hatalom mennyen és földön.||23553;29293;-29295
24281||.Mt.28.19||Menjetek el azért, és tegyetek tanítvánnyá minden népet, megkeresztelve őket az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek nevében.||24955;-24956
24282||.Mt.28.20||Mindannak megtartására tanítsátok őket, amit én parancsoltam nektek. Íme, én veletek vagyok minden napon a világ végezetéig.||23814
24283|Márk evangéliuma|.Mk.1.1|Keresztelő János|Jézus Krisztus, az Isten Fia evangéliumának kezdete,||
24284||.Mk.1.2||amint meg van írva Ézsaiás prófétánál: Íme, elküldöm az én követemet előtted, aki előkészíti a te utadat.||23188;23536
24285||.Mk.1.3||Kiáltó hangja szól a pusztában: Készítsétek az Úr útját, egyengessétek ösvényeit!||18491
24286||.Mk.1.4||Így jelent meg János, aki a pusztában keresztelt, és hirdette a megtérés keresztségét a bűnök bocsánatára.||
24287||.Mk.1.5||Júdea egész környékének és Jeruzsálemnek a lakói is mind kimentek hozzá, megvallották bűneiket, és megkeresztelkedtek általa a Jordán vizében.||
24288||.Mk.1.6||János pedig teveszőr ruhát és dereka körül bőrövet viselt, sáskát és erdei mézet evett,||
24289||.Mk.1.7||és ezt hirdette: Utánam jön, aki erősebb nálam; és én arra sem vagyok méltó, hogy lehajolva sarujának szíját megoldjam.||
24290||.Mk.1.8||Én vízzel keresztelek, de ő majd Szentlélekkel keresztel meg titeket.||
24291||.Mk.1.9|Jézus megkeresztelése|Azokban a napokban történt, hogy eljött Jézus a galileai Názáretből, és János megkeresztelte a Jordánban.||25091
24292||.Mk.1.10||És amint kijött a vízből, látta, hogy a menny megnyílik, és a Lélek mint galamb leszáll reá.||
24293||.Mk.1.11||És szózat hangzott a mennyből: Te vagy az én szeretett Fiam, akiben én gyönyörködöm.||23275;23276;25113;25115
24294||.Mk.1.12|Jézus megkísértése|A Lélek pedig azonnal elragadta őt a pusztába.||
24295||.Mk.1.13||És a pusztában volt negyven napig, ahol a Sátán megkísértette, vadállatokkal volt együtt, és angyalok szolgáltak neki.||
24296||.Mk.1.14|Jézus prédikálni kezd|Miután Jánost tömlöcbe vetették, Jézus Galileába ment, és hirdette az Isten evangéliumát.||
24297||.Mk.1.15||Ezt mondta: Betelt az idő, elközelített az Isten országa. Térjetek meg, és higgyetek az evangéliumban!||29202
24298||.Mk.1.16|Jézus elhívja első tanítványait|Amikor a Galileai-tenger mellett járt, meglátta Simont és Andrást, annak testvérét, amint hálót vetettek a tengerbe, mert halászok voltak.||
24299||.Mk.1.17||Így szólt hozzájuk Jézus: Kövessetek engem, és én emberhalászokká teszlek titeket!||
24300||.Mk.1.18||És azonnal otthagyták hálóikat, és követték őt.||
24301||.Mk.1.19||Amikor kissé továbbment, meglátta Jakabot, Zebedeus fiát és annak testvérét, Jánost, amint a hajóban hálóikat javítgatták.||
24302||.Mk.1.20||Őket is azonnal hívta, ők pedig apjukat, Zebedeust a napszámosokkal a hajóban hagyva követték őt.||
24303||.Mk.1.21|Jézus tisztátalan lelket űz ki|Kapernaumba mentek, és mindjárt szombaton bement a zsinagógába, és tanított.||
24304||.Mk.1.22||Álmélkodtak tanításán, mert úgy tanította őket, mint akinek hatalma van, és nem úgy, mint az írástudók.||23411;23412
24305||.Mk.1.23||Éppen ott volt a zsinagógájukban egy tisztátalan lélektől megszállott ember, aki így kiáltott fel:||
24306||.Mk.1.24||Mi közünk hozzád, názáreti Jézus? Azért jöttél, hogy elpusztíts minket? Tudom, ki vagy: az Isten Szentje.||24438;14112
24307||.Mk.1.25||De Jézus ráparancsolt: Némulj el, és menj ki belőle!||
24308||.Mk.1.26||A tisztátalan lélek pedig megrángatta az embert, és hangosan kiáltva kiment belőle.||24631
24309||.Mk.1.27||Mindnyájan elálmélkodtak, annyira, hogy egymás között kérdezgették: Mi ez? Micsoda új tudomány ez, hogy hatalommal parancsol a tisztátalan lelkeknek is, és engedelmeskednek neki?||
24310||.Mk.1.28||És azonnal elterjedt a híre Galilea egész környékén.||
24311||.Mk.1.29|Jézus meggyógyítja Péter anyósát|Ahogy a zsinagógából kiment, Simon és András házához mentek Jakabbal és Jánossal együtt.||
24312||.Mk.1.30||Simon anyósa pedig lázas betegen feküdt, és nyomban szóltak is neki felőle.||
24313||.Mk.1.31||Ő odament, megfogta a kezét, és talpra állította, mire azonnal elhagyta a láz, és szolgált nekik.||
24314||.Mk.1.32|Jézus sok beteget meggyógyít|Estefelé, amikor leszállt a nap, hozzá vittek minden beteget és megszállottat,||
24315||.Mk.1.33||úgyhogy az egész város odagyűlt az ajtó elé.||
24316||.Mk.1.34||Sokakat meggyógyított ekkor, akik különféle betegségekben sínylődtek, sok ördögöt is kiűzött, és nem hagyta szólni az ördögöket, mivelhogy felismerték.||25171;27569;27570
24317||.Mk.1.35||Kora reggel, még szürkületben fölkelt, kiment, és egy puszta helyre ment, ahol imádkozott.||
24318||.Mk.1.36||Simon pedig és a vele levők utána siettek,||
24319||.Mk.1.37||és amikor megtalálták, ezt mondták neki: Mindenki téged keres.||
24320||.Mk.1.38||Ő pedig így válaszolt: Menjünk máshova, a közeli városokba, hogy ott is prédikáljak, mert azért jöttem.||
24321||.Mk.1.39||Be is járta egész Galileát, és prédikált zsinagógáikban, és ördögöket űzött ki.||
24322||.Mk.1.40|Jézus meggyógyít egy leprást|És odament hozzá egy leprás, aki könyörögve leborult előtte, és azt mondta neki: Ha akarod, megtisztíthatsz engem.||
24323||.Mk.1.41||Jézus megszánta, kezét kinyújtva megérintette, és így szólt hozzá: Akarom, tisztulj meg!||
24324||.Mk.1.42||És azonnal eltávozott tőle a lepra, és megtisztult,||
24325||.Mk.1.43||majd Jézus szigorúan ráparancsolva nyomban elküldte.||24367;24566
24326||.Mk.1.44||Azt mondta neki: Vigyázz, senkinek semmit ne szólj, hanem eredj, mutasd meg magad a papnak, és ajánld fel a tisztulásodért, amit Mózes rendelt, bizonyságul nekik.||5292
24327||.Mk.1.45||Az pedig elment, és mindenfelé kezdte hirdetni és terjeszteni, ami vele történt, annyira, hogy Jézus már be sem mehetett nyilvánosan a városba, hanem kint, puszta helyeken volt, és oda mentek hozzá mindenfelől.||
24328||.Mk.2.1|Jézus meggyógyítja a bénát|Néhány nappal később ismét bement Kapernaumba, és meghallották, hogy otthon van.||
24329||.Mk.2.2||Hamarosan olyan sokan gyűltek össze, hogy még az ajtó előtt sem fértek el. Ő pedig hirdette nekik az igét.||
24330||.Mk.2.3||Egy bénával akartak hozzá menni, akit négyen emeltek.||
24331||.Mk.2.4||De mivel a sokaság miatt nem juthattak a közelébe, megbontották a ház fedelét, ahol ő volt, és rést vágva leeresztették a nyoszolyát, amelyen a béna feküdt.||
24332||.Mk.2.5||Jézus pedig látva hitüket, azt mondta a bénának: Fiam, megbocsáttattak a bűneid.||
24333||.Mk.2.6||Néhány ott ülő írástudó így okoskodott magában:||
24334||.Mk.2.7||Hogyan mondhat ez ilyeneket? Hiszen ez istenkáromlás! Ki bocsáthatja meg a bűnöket, hacsak nem egyedül Isten?||18598
24335||.Mk.2.8||Jézus azonnal felismerte lelkében, hogy azok magukban így okoskodnak, és azt mondta nekik: Miért tanakodtok így magatokban?||
24336||.Mk.2.9||Mi könnyebb, azt mondani a bénának: megbocsáttattak a bűneid, vagy azt mondani: kelj fel, vedd fel a nyoszolyádat, és járj?||
24337||.Mk.2.10||De hogy megtudjátok, hogy az Emberfiának van hatalma a földön a bűnöket megbocsátani – azt mondta a bénának –:||
24338||.Mk.2.11||mondom neked, kelj föl, vedd fel a nyoszolyádat, és menj haza!||
24339||.Mk.2.12||Az pedig azonnal fölkelt, fölvette nyoszolyáját, és mindenki szeme láttára kiment, úgyhogy mindnyájan elcsodálkoztak, és dicsőítették Istent ezt mondva: Még sohasem láttunk ilyet!||
24340||.Mk.2.13|Jézus elhívja Lévit|Amikor ismét kiment a tenger mellé, egész sokaság ment hozzá, és tanította őket.||
24341||.Mk.2.14||Majd amikor továbbment, meglátta Lévit, Alfeus fiát, aki a vámszedő helyen ült, és azt mondta neki: Kövess engem! Az pedig felkelt, és követte őt.||
24342||.Mk.2.15||Amikor az ő házában asztalhoz ült, sok vámszedő és bűnös is odatelepedett Jézus és tanítványai mellé, mert sokan voltak, akik követték őt.||
24343||.Mk.2.16||Amikor pedig az írástudók és a farizeusok látták, hogy együtt eszik a vámszedőkkel és bűnösökkel, szóvá tették a tanítványai előtt, hogy a vámszedőkkel és a bűnösökkel eszik együtt.||23457;25657
24344||.Mk.2.17||Amikor Jézus ezt meghallotta, azt mondta nekik: Nem az egészségeseknek van szükségük orvosra, hanem a betegeknek; nem azért jöttem, hogy az igazakat hívjam, hanem hogy a bűnösöket.||23459
24345||.Mk.2.18|Jézus tanítása a böjtről|János tanítványai és a farizeusok tartották a böjtöt. Odamentek azért, és így szóltak hozzá: Miért van az, hogy János és a farizeusok tanítványai böjtölnek, a te tanítványaid pedig nem böjtölnek?||
24346||.Mk.2.19||Jézus pedig így felelt: Böjtölhet-e a vőlegény násznépe, amíg velük van a vőlegény? Ameddig a vőlegény velük van, nem böjtölhetnek.||
24347||.Mk.2.20||De jönnek majd napok, amikor elvétetik tőlük a vőlegény, és akkor böjtölni fognak.||
24348||.Mk.2.21||Senki sem varr új posztóból foltot régi ruhára, hiszen ami azt kitoldaná, még kiszakít belőle, és még nagyobb lesz a szakadás.||23462;25210
24349||.Mk.2.22||És senki sem tölt újbort régi tömlőkbe, mert az újbor a tömlőket szétszakítja, a bor is kiömlik, és a tömlők is tönkremennek; hanem az újbort új tömlőkbe kell tölteni.||23463;25211
24350||.Mk.2.23|Kalásztépés szombaton|És történt, hogy szombaton a vetések között haladt, és tanítványai menet közben kalászokat tépdestek.||
24351||.Mk.2.24||Ekkor a farizeusok azzal álltak elő: Nézd! Miért tesznek olyat szombaton, amit nem szabad?||
24352||.Mk.2.25||Ő pedig azt mondta nekik: Sohasem olvastátok, mit tett Dávid, amikor szükséget szenvedett, és társaival együtt megéhezett?||
24353||.Mk.2.26||Hogyan ment be az Isten házába Abjátár főpap idejében, és ette meg a szent kenyereket, amelyeket nem szabad megenni, csak a papoknak, és adott a társainak is?||7780;3455
24354||.Mk.2.27||És azt mondta nekik: A szombat lett az emberért, nem az ember a szombatért.||
24355||.Mk.2.28||Mert az Emberfia ura a szombatnak is.||
24356||.Mk.3.1|Jézus szombaton gyógyít|Egyszer ismét bement a zsinagógába, és volt ott egy sorvadt kezű ember.||
24357||.Mk.3.2||És lesték őt, vajon meggyógyítja-e szombaton, hogy vádolhassák.||
24358||.Mk.3.3||Ő pedig így szólt a sorvadt kezű emberhez: Állj ki középre!||
24359||.Mk.3.4||Azoktól pedig ezt kérdezte: Szabad-e szombaton jót vagy rosszat tenni? Életet menteni vagy kioltani? De azok hallgattak.||
24360||.Mk.3.5||Ő pedig bánkódva szívük keménysége miatt haragosan végignézett rajtuk, és azt mondta az embernek: Nyújtsd ki a kezedet! Mire az kinyújtotta a kezét, és teljesen ép lett.||26625
24361||.Mk.3.6||Akkor a farizeusok kimentek, és a Heródes-pártiakkal együtt mindjárt tanácskozni kezdtek, hogyan veszítsék el őt.||23955
24362||.Mk.3.7|Jézus sok beteget gyógyít a tenger mellett|Jézus pedig visszavonult tanítványaival a tenger mellé, és nagy sokaság követte őt Galileából, Júdeából,||
24363||.Mk.3.8||Jeruzsálemből, Idumeából és a Jordánon túlról. Még a Tírusz és a Szidón környékebeliek is, amikor hallották, hogy miket tett, nagy tömegben jöttek hozzá.||23301
24364||.Mk.3.9||És meghagyta tanítványainak, hogy egy csónakot tartsanak készen számára a sokaság miatt, hogy ne tolongjanak körülötte.||
24365||.Mk.3.10||Mert sokakat meggyógyított, úgyhogy akiknek valami bajuk volt, odatolakodtak, hogy megérinthessék őt.||
24366||.Mk.3.11||A tisztátalan lelkek is, amikor meglátták, leborultak előtte, és azt kiáltozták: Te vagy az Isten Fia!||25171
24367||.Mk.3.12||Ő pedig szigorúan rájuk parancsolt, hogy ne fedjék fel kilétét.||
24368||.Mk.3.13|A tizenkét tanítvány elhívása|Azután felment a hegyre, és magához szólította azokat, akiket akart; és azok odamentek hozzá.||
24369||.Mk.3.14||Tizenkettőt választott ki, hogy vele legyenek, és hogy kiküldje őket prédikálni,||
24370||.Mk.3.15||és hatalmuk legyen kiűzni az ördögöket:||
24371||.Mk.3.16||Simont, akinek a Péter nevet adta;||
24372||.Mk.3.17||Jakabot, Zebedeus fiát és Jánost, Jakab testvérét, akiknek a Boanerges nevet adta, amely azt jelenti: mennydörgés fiai;||25422
24373||.Mk.3.18||Andrást és Fülöpöt, Bertalant és Mátét, Tamást és Jakabot, Alfeus fiát, Taddeust és a kánaáni Simont||
24374||.Mk.3.19||és Iskáriótes Júdást, aki végül el is árulta őt.||
24375||.Mk.3.20|Jézus rokonainak a szándéka|Azután hazatért, de ismét olyan sokaság gyülekezett köréje, hogy még nem is ehettek.||
24376||.Mk.3.21||Amint az övéi ezt meghallották, eljöttek, hogy erővel magukkal vigyék, mert azt mondták, hogy magánkívül van.||
24377||.Mk.3.22|Jézust Belzebub szövetségesének mondják|Az írástudók pedig, akik Jeruzsálemből jöttek le, azt állították, hogy Belzebub van vele, és az ördögök fejedelme által űzi ki az ördögöket.||23480;23580;-23588;25487;-25494
24378||.Mk.3.23||Ő pedig magához hívta azokat, és példázatokban azt mondta nekik: Hogyan űzheti ki a Sátán a Sátánt?||
24379||.Mk.3.24||Hiszen ha egy ország önmagával meghasonlik, nem maradhat meg az az ország.||
24380||.Mk.3.25||És ha egy ház önmagával meghasonlik, nem maradhat meg az a ház.||
24381||.Mk.3.26||És ha a Sátán önmaga ellen támadt, és meghasonlott, nem maradhat meg, hanem vége van.||
24382||.Mk.3.27||Senki sem hatolhat be az erős ember házába, hogy kirabolja azt, hacsak előbb meg nem kötözi az erős embert, és azután rabolja ki annak házát.||23585
24383||.Mk.3.28||Bizony mondom nektek, hogy minden bűn megbocsáttatik az emberek fiainak, még a káromlások is, melyeket elkövetnek,||
24384||.Mk.3.29||de aki a Szentlélek ellen szól káromlást, nem nyer bocsánatot soha, hanem örökkévaló bűn terheli.||23587;23588;25536
24385||.Mk.3.30||Ugyanis azt állították, hogy tisztátalan lélek van benne.||24377
24386||.Mk.3.31|Jézus igazi rokonai|Közben megérkeztek a testvérei és az anyja, és kívül megállva beküldtek hozzá, és hívatták őt.||
24387||.Mk.3.32||Körülötte pedig sokaság ült, és szóltak neki: Anyád és a testvéreid ott kint vannak, és keresnek téged.||
24388||.Mk.3.33||Ő pedig így válaszolt: Ki az én anyám, és kik az én testvéreim?||
24389||.Mk.3.34||Majd végigtekintett a körülötte ülőkön, és azt mondta: Íme, az én anyám és az én testvéreim.||
24390||.Mk.3.35||Mert aki az Isten akaratát cselekszi, az az én fiútestvérem, nőtestvérem és anyám.||
24391||.Mk.4.1|A magvető|Ismét tanítani kezdett a tengerparton. És nagy sokaság gyűlt hozzá, úgyhogy hajóra szállt, és abban ült a tengeren, az egész sokaság pedig a tengerparton volt.||23607;23608
24392||.Mk.4.2||Sok mindenre tanította őket példázatokban. Egyik tanításában ezt mondta:||
24393||.Mk.4.3||Halljátok! Íme, a magvető kiment vetni.||
24394||.Mk.4.4||És történt vetés közben, hogy némelyik mag az útfélre esett, és jöttek a madarak, és felkapdosták.||23610;-23614;25316;-25327
24395||.Mk.4.5||Némelyik pedig köves helyre esett, ahol nem sok földje volt, és hamar kikelt, mivel nem volt mélyen a földben.||
24396||.Mk.4.6||Amikor pedig fölkelt a nap, megperzselődött, és mivelhogy nem volt gyökere, elszáradt.||
24397||.Mk.4.7||Némelyik pedig a tövisek közé esett, és a tövisek felnövekedve megfojtották, és így nem hozott termést.||
24398||.Mk.4.8||Némelyik pedig a jó földbe esett, kikelt, felnövekedett, és bő termést hozott: az egyik harmincszor annyit, a másik hatvanszor annyit, némelyik pedig százszor annyit.||
24399||.Mk.4.9||És azt mondta nekik: Akinek van füle a hallásra, hallja meg!||
24400||.Mk.4.10||Amikor egyedül maradt, megkérdezték a körülötte levők a tizenkettővel együtt a példázat felől.||
24401||.Mk.4.11||Ő pedig azt mondta nekik: Nektek adatott az Isten országának titka, a kívülvalóknak azonban minden példázatokban adatik,||28534
24402||.Mk.4.12||hogy nézvén nézzenek, és ne lássanak, hallván halljanak, és ne értsenek, hogy soha meg ne térjenek, és bűneik bocsánatot ne nyerjenek.||17846;-17847
24403||.Mk.4.13||Majd így szólt: Nem értitek ezt a példázatot? Akkor hogyan értitek meg majd a többit?||
24404||.Mk.4.14||A magvető az igét hinti.||23625
24405||.Mk.4.15||Az útfélre esettek azok, akiknek vettetik az ige, de ahogy meghallják, azonnal eljön a Sátán, és elragadja a szívükbe vetett igét.||
24406||.Mk.4.16||Hasonlóképpen a köves helyre esettek azok, akik ahogy hallják az igét, örömmel fogadják,||
24407||.Mk.4.17||de nem ereszt bennük gyökeret, csak ideig valót, aztán ha nyomorúság vagy háborúság támad az ige miatt, azonnal megtántorodnak.||
24408||.Mk.4.18||A tövisek közé vetettek azok, akik hallják az igét,||
24409||.Mk.4.19||de a világi gondok, a gazdagság csalárdsága és más dolgok kívánása szívükbe lopódzik, és megfojtja az igét, úgyhogy ez is gyümölcstelen lesz.||24678;-24679
24410||.Mk.4.20||A jó földbe vetettek pedig azok, akik hallják az igét, befogadják, és termést hoznak. Az egyik harmincszor annyit, a másik hatvanszor annyit, némelyik pedig százszor annyit.||
24411||.Mk.4.21|A lámpás és a mérték|Majd azt mondta nekik: Vajon a lámpást azért hozzák be, hogy a véka vagy az ágy alá tegyék? Nem azért, hogy a lámpatartóba tegyék?||23316;25328;25505
24412||.Mk.4.22||Mert nincs semmi rejtett dolog, amely napvilágra ne jönne, és nincsen olyan titok, amely ki ne derülne.||23510;25329;25528
24413||.Mk.4.23||Ha valakinek van füle a hallásra, hallja meg!||
24414||.Mk.4.24||Majd így szólt hozzájuk: Jegyezzétek meg, amit hallotok! Amilyen mértékkel mértek, olyannal mérnek nektek, sőt ráadást is adnak.||23385
24415||.Mk.4.25||Mert akinek van, annak adatik, és akinek nincs, attól az is elvétetik, amije van.||23618;24104;25330;25824
24416||.Mk.4.26|A magától növekedő vetés|Ezt is mondta: Úgy van az Isten országa, mint amikor az ember elveti a magot a földbe,||
24417||.Mk.4.27||és közben éjjel és nappal, amíg ő alszik, majd fölkel, a mag kihajt és felnő, maga sem tudja, hogyan.||30428
24418||.Mk.4.28||Mert magától terem a föld, először zsenge szárat, azután kalászt, majd érett szemet a kalászban.||
24419||.Mk.4.29||Mihelyt pedig a termés beérett, azonnal sarlót ereszt rá, mert az aratás elérkezett.||
24420||.Mk.4.30|A mustármag|Majd azt mondta: Mihez hasonlítsuk az Isten országát? Milyen példázattal éljünk?||25603
24421||.Mk.4.31||A mustármaghoz hasonlítható, amely amikor a földbe vetik, minden földi magnál kisebb,||23637;23638;25604
24422||.Mk.4.32||de miután elvetették, felnő, és minden veteménynél nagyobb lesz, és nagy ágakat hajt, akkorákat, hogy árnyékában fészket rakhatnak az égi madarak.||
24423||.Mk.4.33||És sok ilyen példázatban hirdette nekik az igét, csak hogy megértsék.||
24424||.Mk.4.34||Példázat nélkül nem is beszélt hozzájuk, de maguk között a tanítványainak mindent megmagyarázott.||
24425||.Mk.4.35|Jézus lecsendesíti a tengert|Még aznap este azt mondta nekik: Menjünk át a túlsó partra!||23430;-23435
24426||.Mk.4.36||Elbocsátották azért a sokaságot, hogy átvigyék őt azzal a hajóval, amelyben volt, de más hajók is voltak vele.||
24427||.Mk.4.37||Időközben nagy szélvihar támadt, és a hullámok becsaptak a hajóba, annyira, hogy az már-már megtelt.||23435;-23439;25335;-25337
24428||.Mk.4.38||Ő pedig a hajó hátsó részében egy vánkoson szunnyadt. És fölkeltették őt ezekkel a szavakkal: Mester, nem törődsz vele, hogy elveszünk?||
24429||.Mk.4.39||Erre felkelt, megdorgálta a szelet, majd azt mondta a tengernek: Hallgass, némulj el! És elállt a szél, és nagy csendesség lett.||
24430||.Mk.4.40||Majd így szólt hozzájuk: Miért vagytok ilyen gyávák? Hogy van az, hogy nincs hitetek?||
24431||.Mk.4.41||Ekkor nagy félelem fogta el őket, és ezt mondták egymásnak: Kicsoda ez, hogy a szél is, és a tenger is engedelmeskedik neki?||
24432||.Mk.5.1|Jézus meggyógyítja a gadarai megszállottat|Majd megérkeztek a tenger túlsó partjára, a gadaraiak földjére.||23440;-23446;25338;-25352
24433||.Mk.5.2||Amint kiszállt a hajóból, a sírok közül elébe jött egy tisztátalan lélektől megszállott ember,||
24434||.Mk.5.3||aki sírboltokban lakott, és már láncokkal sem bírta őt senki sem lekötni.||
24435||.Mk.5.4||Mert már sokszor megbilincselték, és láncra verték, de ő a láncokat szétszaggatta, a bilincseket összetörte, és senki sem tudta megfékezni.||
24436||.Mk.5.5||Éjjel-nappal a sírboltokban és a hegyek között tartózkodott, kiáltozott, és kövekkel vagdosta magát.||
24437||.Mk.5.6||Amikor pedig Jézust távolról meglátta, odafutott hozzá, leborult előtte,||
24438||.Mk.5.7||majd hangosan így kiáltott: Mi közöm hozzád, Jézus, a magasságos Isten Fia? Az Istenre kérlek, ne kínozz engem!||
24439||.Mk.5.8||Mert ezt mondta neki: Tisztátalan lélek, menj ki ebből az emberből!||
24440||.Mk.5.9||Majd azt kérdezte tőle: Mi a neved? Az így felelt: Légió a nevem, mert sokan vagyunk.||
24441||.Mk.5.10||És igen kérte őt, hogy ne küldje el őket arról a vidékről.||
24442||.Mk.5.11||Ott legelt egy nagy disznónyáj a hegyoldalon,||
24443||.Mk.5.12||és a tisztátalan lelkek mindnyájan azt kérték tőle: Küldj minket a disznókba, hadd menjünk azokba.||
24444||.Mk.5.13||Ő megengedte nekik. Ekkor a tisztátalan lelkek elhagyták az embert, és bementek a disznókba; a csürhe pedig, mintegy kétezer disznó, a meredekről a tengerbe rohant, és vízbe fúlt.||
24445||.Mk.5.14||Akik pedig legeltették azokat, elfutottak, és elhíresztelték ezt a környező városban és falvakban. Az emberek pedig elmentek, hogy lássák, mi történt.||
24446||.Mk.5.15||Amikor Jézushoz értek, és látták, hogy a megszállott, akiben a légió volt, ott ül felöltözve, és eszénél van, megrettentek.||
24447||.Mk.5.16||Akik pedig látták, elbeszélték nekik, hogy mi történt a megszállottal és a disznókkal.||
24448||.Mk.5.17||Ekkor kérlelni kezdték Jézust, hogy távozzék el a határukból.||
24449||.Mk.5.18||Amikor azután Jézus beszállt a hajóba, az előbb még megszállott arra kérte, hogy vele maradhasson.||
24450||.Mk.5.19||De ő nem engedte, hanem azt mondta neki: Menj haza a tieidhez, és mondd el nekik, milyen nagy dolgot cselekedett veled az Úr, és hogyan könyörült rajtad.||
24451||.Mk.5.20||El is ment, és kezdte hirdetni a Tízvárosban, milyen nagy dolgot cselekedett vele Jézus, úgy, hogy mindenki csodálkozott.||
24452||.Mk.5.21|Jairus leányának feltámasztása, A vérfolyásos asszony meggyógyítása|Amikor ismét átment Jézus a hajón a túlsó partra, nagy sokaság gyűlt hozzá a tengerparton.||
24453||.Mk.5.22||Ekkor történt, hogy odament hozzá egy zsinagógai elöljáró, név szerint Jairus, és amint meglátta őt, lábához borult,||23464;-23472;25353;-25368
24454||.Mk.5.23||és így esedezett: Az én leánykám halálán van, jöjj, tedd rá a kezedet, hogy meggyógyuljon és éljen!||
24455||.Mk.5.24||Jézus el is ment vele, és nagy sokaság követte őt, majdnem összeszorították.||
24456||.Mk.5.25||És egy asszony, aki tizenkét év óta vérfolyásos volt,||
24457||.Mk.5.26||sok orvostól sokat szenvedett, és minden vagyonát rájuk költötte, de semmit sem javult, sőt inkább még rosszabbul lett,||
24458||.Mk.5.27||amikor Jézus felől hallott, a sokaságban háta mögé került, és megérintette a ruháját.||
24459||.Mk.5.28||Mert azt gondolta: Ha csak ruháját érintem is, meggyógyulok.||
24460||.Mk.5.29||És azonnal megszűnt vérének folyása, és megérezte testében, hogy meggyógyult bajából.||
24461||.Mk.5.30||Jézus pedig azonnal észrevette, hogy erő áradt ki belőle, megfordult a sokaságban, és azt kérdezte: Ki érintette a ruhámat?||25232
24462||.Mk.5.31||Tanítványai azt mondták: Látod, hogy a sokaság szorongat téged, és azt kérdezed: Ki érintett meg engem?||
24463||.Mk.5.32||Ekkor Jézus körülnézett, hogy lássa, ki tette ezt.||
24464||.Mk.5.33||Az asszony pedig, mivel tudta, hogy mi történt vele, félve és remegve előjött, leborult előtte, és elmondta neki a teljes igazságot.||
24465||.Mk.5.34||Ő pedig azt mondta neki: Leányom, a te hited megtartott téged. Eredj el békével, és bajodból meggyógyulva légy egészséges.||24707;23468;25312;25360;25737;25797
24466||.Mk.5.35||Még beszélt, amikor megérkeztek a zsinagóga elöljárójának házától ezzel az üzenettel: Leányod meghalt, miért fárasztanád tovább a Mestert?||
24467||.Mk.5.36||Jézus pedig, ahogy hallotta azt, amit mondtak, így szólt a zsinagóga elöljárójához: Ne félj, csak higgy!||
24468||.Mk.5.37||És senkinek sem engedte, hogy vele menjen, csak Péternek, Jakabnak és Jánosnak, Jakab testvérének.||
24469||.Mk.5.38||Amikor megérkeztek a zsinagóga elöljárójának házához, és látta a zűrzavart, a sok siránkozót és jajgatót,||
24470||.Mk.5.39||bement, és így szólt hozzájuk: Miért zajongtok és sírtok? A gyermek nem halt meg, hanem csak alszik.||26603
24471||.Mk.5.40||De azok kinevették. Ő pedig mindenkit kiküldött, maga mellé vette a gyermek apját és anyját és a vele levőket, és bement oda, ahol a gyermek feküdt.||
24472||.Mk.5.41||Majd megfogva a gyermek kezét, azt mondta neki: „Tálitá, kúmi!”, amely azt jelenti: „Leányka, neked mondom, kelj föl!”||25276
24473||.Mk.5.42||A leányka azonnal fölkelt és járt, mert tizenkét éves volt már. Azok pedig szinte magukon kívül voltak a csodálkozástól.||
24474||.Mk.5.43||De ő szigorúan megparancsolta nekik, hogy ezt senki meg ne tudja, majd azt mondta, hogy adjanak a leánykának enni.||
24475||.Mk.6.1|Jézus Názáretben|Azután eltávozott onnan, és szülővárosába ment; a tanítványai is követték.||23659;-23664;25145;-25160
24476||.Mk.6.2||Amikor eljött a szombat, tanítani kezdett a zsinagógában, és sokan, akik őt hallották, álmélkodva mondták: Honnan vette ezeket? Miféle bölcsesség adatott neki, hogy ily csodadolgok történnek a keze által?||26412
24477||.Mk.6.3||Nemde ez az ácsmester és Mária fia, Jakabnak, Józsefnek, Júdásnak és Simonnak pedig testvére? És nemde itt élnek közöttünk nőtestvérei is? És megbotránkoztak benne.||
24478||.Mk.6.4||Jézus pedig azt mondta nekik: Csak a maga hazájában, rokonai és saját háznépe között nincs becsülete a prófétának.||
24479||.Mk.6.5||Nem is tehetett ott semmi csodát, csak néhány beteget gyógyított meg, kezét rájuk helyezve.||
24480||.Mk.6.6||És csodálkozott hitetlenségükön.Aztán sorra járta a környék falvait, és tanított.||23481;25607
24481||.Mk.6.7|Jézus kiküldi tanítványait|Majd magához szólította a tizenkettőt, és kettesével kezdte őket kiküldeni. Hatalmat adott nekik a tisztátalan lelkeken,||23485;23493;-23499;25369;-25374;25431
24482||.Mk.6.8||és megparancsolta nekik, hogy az útra semmit ne vigyenek egy boton kívül, se kenyeret, se tarisznyát, se pénzt az övükben.||
24483||.Mk.6.9||Sarut kössenek, de ne öltsenek magukra két ruhát.||
24484||.Mk.6.10||Majd azt mondta nekik: Ha valahol egy házba betértek, maradjatok ott mindaddig, amíg tovább nem mentek onnan!||23495;25437
24485||.Mk.6.11||Ahol nem fogadnak be titeket, és nem hallgatnak rátok, onnan menjetek el, és verjétek le a port is a lábatokról, bizonyságul ellenük.||
24486||.Mk.6.12||Útra keltek azért, és hirdették az embereknek, hogy térjenek meg.||
24487||.Mk.6.13||Sok ördögöt űztek ki, és olajjal sok beteget megkentek és meggyógyítottak.||30435;-30436
24488||.Mk.6.14|Keresztelő János halála|Heródes király is hallott ezekről, mert közismert lett Jézus neve. Azt beszélték, hogy Keresztelő János támadt fel a halálból, és azért működnek benne ezek a csodatevő erők.||23665;-23676;25111;25375;-25377
24489||.Mk.6.15||Egyesek azt mondták, hogy ő Illés, mások pedig azt állították, hogy próféta, olyan, mint a régi próféták közül egy.||
24490||.Mk.6.16||Amikor Heródes ezeket hallotta, azt mondta: Az a János támadt fel, akit én lefejeztettem.||
24491||.Mk.6.17||Mert maga Heródes fogatta el és vettette börtönbe Jánost, Heródiás – Fülöpnek, az ő testvérének a felesége – miatt, akit feleségül vett.||
24492||.Mk.6.18||Mert János azt mondta Heródesnek: Nem szabad neked a testvéred feleségével együtt élned.||3267
24493||.Mk.6.19||Heródiás ezért haragudott rá, és meg akarta őt ölni, de nem tehette,||
24494||.Mk.6.20||mert Heródes félt Jánostól, akit igaz és szent embernek tartott, és oltalmába vette. Amikor hallgatta, sokszor zavarba jött, de mégis szívesen hallgatta.||
24495||.Mk.6.21||Végre eljött a kedvező alkalom. Amikor Heródes születésnapján lakomát adott főembereinek, vezéreinek és Galilea előkelőségeinek,||
24496||.Mk.6.22||ennek a Heródiásnak a leánya bement és táncolt, és megtetszett Heródesnek és a vendégeknek. A király pedig azt mondta a leánynak: Kérj tőlem, amit akarsz, és megadom neked.||
24497||.Mk.6.23||Meg is esküdött neki: Bármit kérsz, megadom neked, még ha országom felét is.||12784;-12787
24498||.Mk.6.24||Az pedig kiment, és így szólt anyjához: Mit kérjek? „Keresztelő János fejét” – hangzott a válasz.||
24499||.Mk.6.25||Erre a lány nagy sietve visszament a királyhoz, és elmondta kérését: Szeretném, ha mindjárt ideadnád nekem Keresztelő János fejét egy tálon.||
24500||.Mk.6.26||A király pedig – noha igen megszomorodott – esküje és a vendégek miatt nem akarta őt elutasítani.||
24501||.Mk.6.27||Azonnal elküldte a hóhért, és megparancsolta, hogy hozza el János fejét.||
24502||.Mk.6.28||Az pedig elment, fejét vette a börtönben, majd elhozta egy tálon, és odaadta a leánynak. A leány pedig az anyjának adta.||
24503||.Mk.6.29||Amikor ezt meghallották a tanítványai, eljöttek, elvitték a holttestét, és egy sírba helyezték.||
24504||.Mk.6.30|Ötezer ember megvendégelése|Az apostolok összegyülekeztek Jézushoz, és beszámoltak neki mindarról, amit tettek és tanítottak.||25378
24505||.Mk.6.31||Ő pedig azt mondta nekik: Gyertek velem, csak ti magatok valamely puszta helyre, és pihenjetek meg egy kissé! Mert sokan jöttek-mentek, úgyhogy még enni sem volt idejük.||
24506||.Mk.6.32||Elhajóztak hát egy kietlen helyre csak magukban.||
24507||.Mk.6.33||Amikor azonban a sokaság meglátta őket, amint mentek, és sokan felismerték őt, minden városból gyalog odasiettek, úgyhogy meg is előzték őket.||23677;-23685;25379;-25385;26327;-26339
24508||.Mk.6.34||Amikor Jézus kiszállt, nagy sokaságot látott, és megesett a szíve rajtuk, mert olyanok voltak, mint a pásztor nélküli juhok. És elkezdte őket sok mindenre tanítani.||23482
24509||.Mk.6.35||De amikor már az idő későre járt, odamentek hozzá a tanítványok, és azt mondták: Puszta ez a hely, és az idő későre jár.||
24510||.Mk.6.36||Bocsásd el őket, hogy elmenjenek a környező majorokba és falvakba, és vegyenek maguknak élelmet.||
24511||.Mk.6.37||Ő azonban azt mondta nekik: Ti adjatok nekik enni! Mire így válaszoltak: Talán elmenjünk, és vegyünk kétszáz dénárért kenyeret, hogy enni adjunk nekik?||
24512||.Mk.6.38||Ő pedig megkérdezte: Hány kenyeretek van? Menjetek, nézzétek meg! Megnézték, és azt mondták: Öt; és két halunk.||
24513||.Mk.6.39||Akkor megparancsolta nekik, hogy ültessenek le mindenkit csoportonként a zöld pázsitra.||
24514||.Mk.6.40||Letelepedtek azért csoportonként, százasával és ötvenesével.||
24515||.Mk.6.41||Ő pedig vette az öt kenyeret és a két halat, föltekintett az égre, hálát adott, megtörte a kenyereket, és odaadta a tanítványoknak, hogy tegyék eléjük. És a két halat is elosztotta mindnyájuk között.||24564
24516||.Mk.6.42||Ettek is mindnyájan, és jóllaktak.||
24517||.Mk.6.43||Majd felszedték a kenyérdarabokat, tizenkét tele kosárral és a halakat.||
24518||.Mk.6.44||Akik pedig a kenyerekből ettek, csak férfiak mintegy ötezren voltak.||
24519||.Mk.6.45|Jézus a tengeren jár|Ezután azonnal megparancsolta tanítványainak, hogy szálljanak hajóba, és menjenek át előre a túlsó partra Bétsaida felé, amíg ő a sokaságot elbocsátja.||23686;-23700;26341;-26347
24520||.Mk.6.46||Miután elbocsátotta őket, fölment a hegyre imádkozni.||
24521||.Mk.6.47||Amikor beesteledett, a hajó a tenger közepén volt, ő pedig egymagában a parton.||
24522||.Mk.6.48||És látta őket, amint vesződnek az evezéssel, mert a szél szembefújt velük. Az éj negyedik szakaszában odament hozzájuk a tengeren járva, és el akart haladni mellettük.||
24523||.Mk.6.49||Amikor azok látták őt a tengeren járni, kísértetnek vélték, és felkiáltottak,||
24524||.Mk.6.50||mert mindnyájan látták, és megrémültek. De ő azonnal megszólította őket, és azt mondta nekik: Bízzatok, én vagyok, ne féljetek!||
24525||.Mk.6.51||Majd beszállt hozzájuk a hajóba, és elállt a szél. Ők pedig szerfölött álmélkodtak magukban,||24429
24526||.Mk.6.52||mert még nem okultak a kenyerekből, mivelhogy a szívük még kemény volt.||
24527||.Mk.6.53|Jézus sok beteget meggyógyít|És átkelve eljutottak Genezáret földjére, ahol kikötöttek.||
24528||.Mk.6.54||De mihelyt kiszálltak a hajóból, azonnal felismerték őt,||
24529||.Mk.6.55||és az egész környéket befutkosták, hogy nyoszolyákon odavigyék a betegeket, amerre hallották, hogy ő ott van.||
24530||.Mk.6.56||És ahova csak bement, a falvakba, városokba vagy majorokba, a betegeket letették a piactéren, és kérték őt, hogy legalább a ruhája szegélyét érinthessék. És akik csak megérintették, meggyógyultak.||24458;24459;23700
24531||.Mk.7.1|Jézus tanítása a tisztaságról|Köréje gyűltek a farizeusok és néhányan az írástudók közül, akik Jeruzsálemből jöttek,||23701;-23720
24532||.Mk.7.2||és látták, hogy tanítványai közül egyesek tisztátalan, azaz mosdatlan kézzel esznek.||
24533||.Mk.7.3||A farizeusok és általában a zsidók ugyanis a régiek hagyományát követve nem esznek addig, amíg a kezüket meg nem mossák.||
24534||.Mk.7.4||És a piacról megjövet sem esznek addig, amíg meg nem mosakodnak; és sok egyéb dolog is van, amelynek megtartását átvették, úgymint a poharak, korsók, rézedények és ágyak megmosását.||
24535||.Mk.7.5||Meg is kérdezték őt a farizeusok és az írástudók: A te tanítványaid miért nem tartják meg a régiek hagyományát, és miért étkeznek mosdatlan kézzel?||
24536||.Mk.7.6||Ő pedig azt mondta nekik: Igazán prófétált felőletek, képmutatók felől Ézsaiás próféta, amint meg van írva: Ez a nép ajkával tisztel engem, de szívük távol van tőlem.||18274
24537||.Mk.7.7||Pedig hiába tisztelnek engem, ha előírásaikban emberek parancsolatait tanítják.||
24538||.Mk.7.8||Mert az Isten parancsolatát elhagyva az emberek hagyományát tartjátok meg.||
24539||.Mk.7.9||És azt mondta nekik: Az Isten parancsolatát szépen félreteszitek, hogy helyébe tehessétek a magatok hagyományát.||
24540||.Mk.7.10||Mert Mózes azt mondta: Tiszteld apádat és anyádat, és aki apját vagy anyját szidalmazza, halállal lakoljon.||2063;2094
24541||.Mk.7.11||Ti pedig azt mondjátok: Ha valaki azt mondja apjának vagy anyjának: korbán, azaz áldozati ajándék az, amellyel megsegíthetnélek,||
24542||.Mk.7.12||akkor már nem engeditek, hogy apjával vagy anyjával valami jót tegyen.||
24543||.Mk.7.13||Így teszitek semmivé az Isten beszédét hagyományotokkal, ahogy azt továbbadjátok; és sok más ehhez hasonlót is cselekedtek.||
24544||.Mk.7.14||És ismét magához szólítva az egész sokaságot, azt mondta nekik: Hallgassatok rám mindnyájan, és értsétek meg:||
24545||.Mk.7.15||Nincs semmi az emberen kívül való, amely belejutva tisztátalanná tenné, hanem ami belőle jön ki, az teszi tisztátalanná az embert.||27342;27343
24546||.Mk.7.16||Ha valakinek van füle a hallásra, hallja meg!||
24547||.Mk.7.17||Amikor a sokaságot elhagyva bement a házba, a tanítványai megkérdezték a példázat felől.||
24548||.Mk.7.18||Erre így válaszolt nekik: Ti is ennyire értetlenek vagytok? Nem értitek, hogy semmi olyan, ami kívülről jut az emberbe, nem teheti tisztátalanná,||
24549||.Mk.7.19||mert az nem a szívébe jut, hanem a gyomrába, és az árnyékszékbe kerül? Ezzel ő minden ételt tisztának nyilvánított.||
24550||.Mk.7.20||Azt mondta továbbá: Ami az emberből jön ki, az teszi tisztátalanná az embert,||
24551||.Mk.7.21||mert onnan belülről, az ember szívéből származik minden gonosz gondolat, paráznaság, lopás, gyilkosság,||
24552||.Mk.7.22||házasságtörés, kapzsiság, gonoszság, csalás, kicsapongás, irigység, káromlás, gőg, esztelenség.||
24553||.Mk.7.23||Mindezek a gonoszságok belülről származnak, és ezek teszik tisztátalanná az embert.||
24554||.Mk.7.24|A pogány asszony hite|Majd felállt, és elment onnan Tírusz vidékére. Betért egy házba, és azt akarta, hogy senki se tudja meg, hogy ott van. De nem maradhatott titokban.||23721;-23728
24555||.Mk.7.25||Egy asszony, akinek leányában tisztátalan lélek volt, hamarosan hallott róla, eljött, és odaborult a lábához.||
24556||.Mk.7.26||Ez az asszony görög volt, sziroföníciai származású, és arra kérte, hogy űzze ki leányából az ördögöt.||
24557||.Mk.7.27||Jézus azonban azt mondta neki: Hadd lakjanak jól először a fiak, mert nem jó a fiak kenyerét elvenni és az ebek elé vetni.||
24558||.Mk.7.28||Ám az így válaszolt: Úgy van, Uram, de azért az ebek is esznek az asztal alatt a gyermekek morzsalékaiból.||
24559||.Mk.7.29||Erre azt mondta neki: Ezért a mondásodért eredj el, az ördög kiment a te leányodból.||
24560||.Mk.7.30||És amikor hazaért, leányát az ágyon fekve találta úgy, hogy az ördög már kiment belőle.||
24561||.Mk.7.31|A süketnéma meggyógyítása|Aztán ismét elhagyta Tírusz vidékét, és Szidónon át a Galileai-tengerhez, a Tízváros vidékére ment.||
24562||.Mk.7.32||És odavittek hozzá egy nehéz beszédű süketet, és kérték, hogy tegye rá a kezét.||
24563||.Mk.7.33||Erre félrevonta őt, külön a tömegtől, fülébe dugta az ujját, majd ujjára köpve megérintette annak nyelvét.||24590
24564||.Mk.7.34||Azután az égre tekintve fohászkodott, és azt mondta neki: „Effata!”, azaz: „Nyílj meg!”||24515;26633
24565||.Mk.7.35||És azonnal megnyílt a füle, megoldódott nyelvének köteléke, és értelmesen beszélt.||
24566||.Mk.7.36||Akkor Jézus megparancsolta nekik, hogy senkinek se mondják el, de minél inkább tiltotta, annál inkább híresztelték.||24325;-24327
24567||.Mk.7.37||Szerfölött álmélkodtak, és ezt mondták: Mindent jól cselekedett, a süketeket is hallóvá teszi, és a némákat is beszélővé.||
24568||.Mk.8.1|Négyezer ember megvendégelése|Azokban a napokban ismét igen nagy volt a sokaság, és mivel nem volt mit enniük, magához szólította Jézus a tanítványait, és azt mondta nekik:||23732;-23739
24569||.Mk.8.2||Szánakozom e sokaságon, mert már három napja velem vannak, és nincs mit enniük.||24508;-24518
24570||.Mk.8.3||És ha éhen bocsátom haza őket, kidőlnek az úton, mert némelyek közülük messziről jöttek.||
24571||.Mk.8.4||Tanítványai pedig így feleltek: Honnan elégíthetné meg ezeket valaki kenyérrel itt a pusztában?||
24572||.Mk.8.5||És Jézus megkérdezte tőlük: Hány kenyeretek van? Azok pedig azt mondták: Hét.||
24573||.Mk.8.6||Akkor megparancsolta a sokaságnak, hogy telepedjenek le a földre, majd vette a hét kenyeret, hálát adott, megtörte, és a tanítványainak adta, hogy osszák szét. Ők a sokaság elé tették.||
24574||.Mk.8.7||Volt egy kevés haluk is. Ezeket is megáldotta, és azt mondta, hogy tegyék eléjük azokat is.||
24575||.Mk.8.8||Ettek és jóllaktak, majd fölszedték a maradék darabokat, hét kosárral,||
24576||.Mk.8.9||pedig mintegy négyezren lehettek. Ezek után elbocsátotta őket,||
24577||.Mk.8.10||és azonnal hajóba szállt tanítványaival, és Dalmanuta vidékére ment.||
24578||.Mk.8.11|A farizeusok jelt kívánnak|Kijöttek hozzá a farizeusok is, és vitatkozni kezdtek vele mennyei jelt követelve, hogy próbára tegyék.||23740;-23751
24579||.Mk.8.12||Ő pedig lelke mélyéből felsóhajtva így szólt: Miért kíván jelt ez a nemzedék? Bizony mondom nektek, nem adatik jel ennek a nemzedéknek.||23595;25501
24580||.Mk.8.13||Ezzel otthagyta őket, ismét hajóba szállt, és a túlsó partra ment.||
24581||.Mk.8.14||De elfelejtettek kenyeret vinni, csak egy kenyér volt velük a hajóban.||
24582||.Mk.8.15||Ő pedig arra intette őket: Vigyázzatok, őrizkedjetek a farizeusok kovászától és a Heródes kovászától!||23745;25527;24361
24583||.Mk.8.16||Mire ők egymás között azon tanakodtak, hogy nincs kenyerük.||
24584||.Mk.8.17||Jézus észrevette ezt, és azt mondta nekik: Mit tanakodtok, hogy nincsen kenyeretek? Még mindig nem fogtátok fel és nem értitek? Még mindig kemény a szívetek?||24526
24585||.Mk.8.18||Van szemetek, és mégsem láttok? Van fületek, és mégsem hallotok? És nem is emlékeztek?||
24586||.Mk.8.19||Amikor az öt kenyeret megtörtem az ötezernek, hány kosarat töltöttetek meg a maradék darabokkal? Ők így feleltek: Tizenkettőt.||
24587||.Mk.8.20||Amikor pedig a hetet a négyezernek, hány kosarat szedtetek tele maradékokkal? Azok pedig azt mondták: Hetet.||
24588||.Mk.8.21||Akkor azt mondta: Még mindig nem értitek?||
24589||.Mk.8.22|A bétsaidai vak meggyógyítása|Azután Bétsaidába érkeztek, ahol egy vakot vittek hozzá, és arra kérték, hogy érintse meg.||24530
24590||.Mk.8.23||Ő pedig megfogta a vak kezét, kivezette a falun kívülre, majd megnyálazva szemét, rátette a kezét, és megkérdezte: Látsz-e valamit?||24562;24563;26515
24591||.Mk.8.24||Az pedig föltekintve így válaszolt: Látom az embereket, mint valami járkáló fákat.||
24592||.Mk.8.25||Azután ismét rátette a kezét annak szemére, és amikor az feltekintett, meggyógyult, és messzire is tisztán látott mindent.||
24593||.Mk.8.26||Akkor hazaküldte, és azt mondta: Még a faluba se menj be, hogy valakinek is elmondjad!||24566
24594||.Mk.8.27|Péter vallástétele|Jézus tanítványaival együtt elment Cézárea Filippi falvaiba. Útközben azt kérdezte tanítványaitól: Kinek mondanak engem az emberek?||23752;-23767;25386;-25395
24595||.Mk.8.28||Ők pedig így feleltek: Egyesek Keresztelő Jánosnak, mások Illésnek, némelyek pedig egynek a próféták közül.||24489
24596||.Mk.8.29||De ő tovább kérdezett: És ti kinek mondotok engem? Erre Péter így válaszolt: Te vagy a Krisztus.||
24597||.Mk.8.30||És rájuk parancsolt, hogy senkinek se mondják ezt el róla.||24614
24598||.Mk.8.31|Jézus először szól nyíltan haláláról és feltámadásáról|És kezdte őket tanítani, hogy az Emberfiának sokat kell szenvednie és megvettetnie a vénektől, a főpapoktól és írástudóktól, és meg kell öletnie, de harmadnapra feltámad.||24636;24688;23760;23789;23877;25390;25743;26066
24599||.Mk.8.32||Erről nyíltan szólt. Ekkor Péter magához vonta őt, és dorgálni kezdte.||
24600||.Mk.8.33||Ő azonban megfordult, a tanítványaira tekintett, és megdorgálta Pétert ezekkel a szavakkal: Távozz tőlem, Sátán, mert nem gondolsz az Isten dolgaira, hanem az emberi dolgokra!||
24601||.Mk.8.34|Jézus követése|A sokaságot pedig tanítványaival együtt magához szólította, és azt mondta nekik: Ha valaki utánam akar jönni, tagadja meg magát, vegye fel a keresztjét, és kövessen engem.||23522;23763;25391;25647
24602||.Mk.8.35||Mert aki meg akarja tartani az életét, elveszti azt, aki pedig elveszti az életét érettem és az evangéliumért, megtartja azt.||23523;23764;25392;25751;26674
24603||.Mk.8.36||Mert mit használ az embernek, ha az egész világot megnyeri, lelkében pedig kárt vall?||23765;25393
24604||.Mk.8.37||Mert mit adhat az ember váltságul az ő életéért?||
24605||.Mk.8.38||Mert ha valaki szégyell engem és az én beszédeimet e parázna és bűnös nemzedék előtt, az Emberfia is szégyellni fogja azt, amikor eljön az ő Atyja dicsőségében a szent angyalokkal.||23517;25394;25535
24606||.Mk.9.1||Azután azt mondta nekik: Bizony mondom nektek, hogy vannak némelyek az itt állók között, akik nem ízlelik meg a halált addig, amíg meg nem látják, hogy az Isten országa eljött hatalommal.||23767;25395
24607||.Mk.9.2|Jézus megdicsőülése|És hat nap múlva magához vette Jézus Pétert, Jakabot és Jánost, felvitte csak őket külön egy magas hegyre, és elváltozott előttük.||23768;-23780;25396;-25404
24608||.Mk.9.3||Ruhája olyan tündöklő fehér lett, amilyenhez hasonlót ruhafestő e földön nem fehéríthet.||
24609||.Mk.9.4||És megjelent nekik Illés Mózessel együtt, és beszélgettek Jézussal.||
24610||.Mk.9.5||Ekkor megszólalt Péter, és azt mondta Jézusnak: Mester, jó nekünk itt lenni, készítsünk azért három hajlékot, neked egyet, Mózesnek egyet és Illésnek is egyet!||
24611||.Mk.9.6||De nem tudta, mit beszél, annyira megrémültek.||
24612||.Mk.9.7||És felhő támadt, amely beborította őket, és egy hang hallatszott a felhőből: Ez az én szeretett Fiam, őrá hallgassatok.||24293;30563
24613||.Mk.9.8||És ahogy körülnéztek, hirtelen már senkit sem láttak többé maguk mellett, csak egyedül Jézust.||
24614||.Mk.9.9||Amikor a hegyről lejöttek, megparancsolta nekik, hogy addig senkinek se mondják el, amit láttak, amíg az Emberfia fel nem támad a halálból.||24597
24615||.Mk.9.10||Meg is jegyezték ezt a szót, és egymás között azon tanakodtak, hogy mit jelent a halálból feltámadni.||
24616||.Mk.9.11||Majd megkérdezték őt: Miért mondják az írástudók, hogy előbb Illésnek kell eljönnie?||
24617||.Mk.9.12||Ő pedig így válaszolt: Illés csakugyan előbb jön el, és mindent helyreállít, de akkor miért van megírva az Emberfiáról, hogy sokat kell szenvednie és megvettetnie?||18782
24618||.Mk.9.13||Hanem azt mondom nektek, hogy Illés el is jött, és azt tették vele, amit akartak, ahogyan meg van írva róla.||23540;9390;-9408
24619||.Mk.9.14|A néma lélek kiűzése|Amikor a tanítványok a közelébe értek, nagy sokaságot láttak körülöttük, és írástudókat is, akik vitatkoztak velük.||23781;-23788;25405;-25410
24620||.Mk.9.15||Amikor a sokaság meglátta őt, mindjárt meglepődtek, majd elébe siettek, és köszöntötték.||
24621||.Mk.9.16||Ő pedig megkérdezte tőlük: Mit vitatkoztok velük?||
24622||.Mk.9.17||És valaki a sokaságból így válaszolt: Mester, elhoztam hozzád a fiamat, akiben néma lélek van,||
24623||.Mk.9.18||és valahányszor ez erőt vesz rajta, földre teperi, ő pedig tajtékzik, a fogát csikorgatja, és megmerevedik. Mondtam a tanítványaidnak, hogy űzzék ki, de nem tudták.||
24624||.Mk.9.19||Ő erre azt mondta: Ó, hitetlen nemzedék, meddig leszek még veletek? Meddig szenvedjelek el titeket? Vezessétek hozzám!||
24625||.Mk.9.20||Odavitték, és ahogy meglátta őt a lélek, azonnal erőt vett a fiún, úgy, hogy az földre esve fetrengett és tajtékzott.||
24626||.Mk.9.21||És Jézus megkérdezte az apját: Mióta van ez így? Ő pedig azt mondta: Gyermeksége óta.||
24627||.Mk.9.22||És sokszor vetette őt tűzbe is, vízbe is, hogy elpusztítsa, de ha valamit tehetsz, légy segítségül nekünk, könyörülj rajtunk!||
24628||.Mk.9.23||Jézus pedig azt mondta neki: Hogy tehetsz-e valamit? Minden lehetséges a hívőnek!||24730
24629||.Mk.9.24||A gyermek apja pedig könnyek között tüstént így kiáltott: Hiszek, Uram! Légy segítségül az én hitetlenségemben!||
24630||.Mk.9.25||Jézus pedig, amikor látta, hogy a sokaság még inkább összetódul, megdorgálta a tisztátalan lelket, és azt mondta neki: Te néma és süket lélek, parancsolom neked, hogy menj ki belőle, és többé vissza ne térj!||
24631||.Mk.9.26||Ekkor az kiáltás és erős rángások közepette kiment, a gyermek pedig olyan lett, mint egy halott, annyira, hogy sokan azt mondták, hogy meghalt.||
24632||.Mk.9.27||Jézus pedig megfogta a kezét, fölemelte, mire az talpra állt.||
24633||.Mk.9.28||Amikor azután bement a házba, a tanítványai megkérdezték őt maguk között: Mi miért nem űzhettük ki azt?||
24634||.Mk.9.29||Ő pedig azt mondta nekik: Ezt a fajtát semmivel sem lehet kiűzni, csak imádsággal.||
24635||.Mk.9.30|Jézus másodszor szól haláláról és feltámadásáról|Majd onnan eltávozva Galileán mentek át. De nem akarta, hogy valaki is tudjon róla,||23789;23790;25411;-25413
24636||.Mk.9.31||mert tanította tanítványait, és azt mondta nekik: Az Emberfia az emberek kezébe adatik, és megölik, de miután megölték, harmadnapra feltámad.||24598;24687;24688;23760;23789;23877;25390;25743;26066
24637||.Mk.9.32||Ám ők nem értették meg ezt a beszédet, de féltek őt megkérdezni.||25789
24638||.Mk.9.33|A kisgyermek példája|Közben megérkeztek Kapernaumba. Már otthon voltak, amikor megkérdezte őket: Miről vitatkoztatok útközben?||23795;-23803;25414;-25418
24639||.Mk.9.34||De ők hallgattak, mert egymás között azon vitatkoztak az úton, hogy ki a nagyobb.||23795;25414;25955
24640||.Mk.9.35||Ekkor leült, odaszólította a tizenkettőt, és azt mondta nekik: Ha valaki első akar lenni, legyen mindenki között az utolsó és mindenkinek a szolgája.||24699
24641||.Mk.9.36||És kézen fogott egy kisgyermeket, közéjük állította, majd karjába vette, és azt mondta nekik:||24671
24642||.Mk.9.37||Aki az ilyen kisgyermekek közül egyet befogad az én nevemben, engem fogad be, és aki engem befogad, nem engem fogad be, hanem azt, aki engem elküldött.||23524;23799;25416;26719
24643||.Mk.9.38|Az ismeretlen ördögűző|János azt mondta neki: Mester, láttunk valakit, aki a te nevedben ördögöket űz, de nem követ minket, és mi megtiltottuk neki, mivelhogy nem tartozik közénk.||25417
24644||.Mk.9.39||Jézus pedig azt mondta: Ne tiltsátok el őt, mert senki sincs, aki csodát tesz az én nevemben, ugyanakkor gonoszul szólna felőlem.||
24645||.Mk.9.40||Mert aki nincs ellenünk, az velünk van.||23586;25418
24646||.Mk.9.41||Mert aki inni ad nektek egy pohár vizet az én nevemben, mivelhogy a Krisztuséi vagytok, bizony mondom nektek, nem marad jutalom nélkül.||23526
24647||.Mk.9.42|Óvás a megbotránkoztatástól|Aki pedig csak egyet is megbotránkoztat e kicsinyek közül, akik hisznek bennem, jobb annak, ha malomkövet kötnek a nyakára, és a tengerbe vetik.||23800;25720
24648||.Mk.9.43||Ha a kezed botránkoztat meg, vágd le azt, mert jobb neked csonkán menni az életre, mint két kézzel menni a gyehennára, az olthatatlan tűzre,||23331
24649||.Mk.9.44||ahol férgük meg nem hal, és tüzük el nem alszik.||19013
24650||.Mk.9.45||És ha a lábad botránkoztat meg, vágd le azt, mert jobb neked sántán menni az életre, mint két lábbal a gyehennára vettetni, az olthatatlan tűzre,||
24651||.Mk.9.46||ahol férgük meg nem hal, és tüzük el nem alszik.||24649
24652||.Mk.9.47||És ha a szemed botránkoztat meg, vájd ki azt, mert jobb neked fél szemmel menni az Isten országába, mint két szemmel vettetni a tüzes gyehennára,||23330
24653||.Mk.9.48||ahol férgük meg nem hal, és tüzük el nem alszik.||24649;24651
24654||.Mk.9.49|Az ízetlenné vált só|Mert mindenki tűzzel sózatik meg.||2775
24655||.Mk.9.50||Jó a só, de ha a só ízét veszti, mivel adtok ízt neki? Legyen bennetek só, és legyetek békességben egymással.||23314;25654;29615
24656||.Mk.10.1|Kérdés a házassági elválásról|Onnan útra kelve Júdea vidékére ment és a Jordán túlsó partjára, ahol ismét sokaság gyűlt hozzá, ő pedig szokása szerint tanította őket.||23830;-23838
24657||.Mk.10.2||A farizeusok pedig azért, hogy próbára tegyék, odamentek hozzá, és megkérdezték tőle, hogy szabad-e a férjnek a feleségét elbocsátania.||
24658||.Mk.10.3||Mit parancsolt nektek Mózes? – kérdezett vissza.||
24659||.Mk.10.4||Erre azt válaszolták: Mózes megengedte, hogy válólevelet írjunk, és elváljunk.||5526;23332;23333
24660||.Mk.10.5||Jézus ekkor azt mondta nekik: Szívetek keménysége miatt írta nektek ezt a parancsolatot,||
24661||.Mk.10.6||mert a teremtés kezdete óta Isten férfiúvá és asszonnyá teremtette őket.||26
24662||.Mk.10.7||Azért elhagyja az ember apját és anyját, ragaszkodik a feleségéhez,||54
24663||.Mk.10.8||és lesznek ketten egy testté. Azért többé nem kettő az, hanem egy test.||
24664||.Mk.10.9||Amit tehát az Isten egybekötött, ember azt el ne válassza.||
24665||.Mk.10.10||Otthon ismét megkérdezték erről a tanítványai.||
24666||.Mk.10.11||Ő pedig azt mondta nekik: Aki elbocsátja a feleségét, és mást vesz el, házasságtörést követ el ellene.||23333;25705
24667||.Mk.10.12||Ha pedig a feleség hagyja el a férjét, és mással kel egybe, házasságtörést követ el.||
24668||.Mk.10.13|Jézus megáldja a gyermekeket|Ekkor kisgyermekeket vittek hozzá, hogy megérintse őket, a tanítványok pedig megdorgálták azokat, akik ezt tették.||23842;-23844;25770;-25772
24669||.Mk.10.14||Amikor Jézus ezt észrevette, haragra gerjedt, és azt mondta nekik: Engedjétek hozzám jönni a kisgyermekeket, és ne tiltsátok el őket, mert ilyeneké az Isten országa.||
24670||.Mk.10.15||Bizony mondom nektek, aki nem úgy fogadja az Isten országát, mint egy kisgyermek, semmiképpen sem megy be abba.||23797;25772
24671||.Mk.10.16||Aztán megölelte és kezét rájuk helyezve megáldotta őket.||24641
24672||.Mk.10.17|A gazdag ifjú|Amikor útnak indult, hozzá futott egy ember, térdre borult előtte, és megkérdezte: Jó Mester, mit cselekedjem, hogy az örök életet elnyerjem?||23845;-23859;25773;-25785
24673||.Mk.10.18||Jézus pedig azt mondta neki: Miért mondasz engem jónak? Senki sem jó, csak egyedül Isten.||
24674||.Mk.10.19||Tudod a parancsolatokat: Ne paráználkodj, ne ölj, ne lopj, ne tégy hamis tanúbizonyságot, ne károsíts meg senkit, tiszteld apádat és anyádat.||2063;-2067
24675||.Mk.10.20||Az pedig így válaszolt: Mester, mindezeket megtartottam ifjúságomtól fogva.||
24676||.Mk.10.21||Jézus rátekintett, és megkedvelte őt, majd azt mondta neki: Egy fogyatkozásod van, eredj el, add el minden vagyonodat, add a szegényeknek, és kincsed lesz a mennyben, azután jöjj, és kövess engem!||24601;23522
24677||.Mk.10.22||Az pedig elszomorodott ezen a beszéden, és búsan elment, mert nagy vagyona volt.||
24678||.Mk.10.23||Jézus pedig körültekintve így szólt tanítványaihoz: Milyen nehéz a gazdagoknak bejutni Isten országába!||
24679||.Mk.10.24||A tanítványok megdöbbentek szavain, mire Jézus ismét megszólalt, és azt mondta nekik: Gyermekeim, milyen nehéz bejutni Isten országába!||14883;29872
24680||.Mk.10.25||Könnyebb a tevének átmenni a tű fokán, mint a gazdagnak bejutni Isten országába.||
24681||.Mk.10.26||Akkor azok még inkább elképedtek, és azt kérdezték egymás között: Akkor hát kicsoda üdvözülhet?||
24682||.Mk.10.27||Jézus rájuk tekintett, és azt mondta: Az embereknek lehetetlen, de Istennek nem, mert Istennek minden lehetséges.||
24683||.Mk.10.28|A tanítványok jutalma|Erre Péter azt mondta neki: Íme, mi mindent elhagytunk, és követtünk téged.||
24684||.Mk.10.29||Jézus pedig így felelt: Bizony mondom nektek, senki sincs, aki elhagyta házát, fiútestvéreit, nőtestvéreit, apját, anyját, feleségét, gyermekeit vagy szántóföldjeit énérettem és az evangéliumért,||
24685||.Mk.10.30||és ne kapna százannyit most ebben az időben, házakat, fiútestvéreket, nőtestvéreket, anyákat, gyermekeket és szántóföldeket, üldözésekkel együtt; a jövendő világban pedig örök életet.||
24686||.Mk.10.31||Mert sok elsőből lesz utolsó és sok utolsóból első.||23859;23875;25615
24687||.Mk.10.32|Jézus harmadszor szól haláláról és feltámadásáról|Útban voltak, hogy fölmenjenek Jeruzsálembe. Előttük ment Jézus, ők pedig álmélkodva és félve követték. Ekkor ismét maga mellé vette a tizenkettőt, és kezdett nekik azokról a dolgokról beszélni, hogy mi minden fog majd vele történni:||24636;23876;-23878;25786;-25789
24688||.Mk.10.33||Íme, felmegyünk Jeruzsálembe – mondta –, és az Emberfia átadatik a főpapoknak és az írástudóknak, halálra ítélik, és átadják a pogányoknak,||24598;24636;23760;23789;23877;25390;25743;26066
24689||.Mk.10.34||majd megcsúfolják, megköpdösik, megostorozzák és megölik, de harmadnapon feltámad.||
24690||.Mk.10.35|Zebedeus fiainak kérése|Ekkor hozzálépett Jakab és János, Zebedeus fiai, és ezt mondták: Mester, szeretnénk, ha megtennéd azt, amire kérünk.||23879;-23887
24691||.Mk.10.36||Ő pedig azt kérdezte: Mit szeretnétek, hogy megtegyek?||
24692||.Mk.10.37||Azok pedig azt mondták neki: Add meg nekünk, hogy egyikünk jobb kezed felől, másikunk pedig bal kezed felől üljön a te dicsőségedben!||
24693||.Mk.10.38||Jézus akkor így szólt hozzájuk: Nem tudjátok, mit kértek. Vajon megihatjátok-e a poharat, amelyet én megiszom, és megkeresztelkedhettek-e azzal a keresztséggel, amellyel én megkeresztelkedem?||24857;23881;25576
24694||.Mk.10.39||Azok pedig így feleltek: Megtehetjük. Jézus erre azt mondta nekik: A poharat ugyan, amelyet én megiszom, megisszátok, és a keresztséggel, amellyel én megkeresztelkedem, megkeresztelkedtek,||
24695||.Mk.10.40||de az én jobb és bal kezem felől való ülést nem az én dolgom megadni, hanem azoké lesz az, akiknek elkészíttetett.||
24696||.Mk.10.41||Amikor meghallotta ezt a tíz tanítvány, megharagudtak Jakabra és Jánosra.||
24697||.Mk.10.42||Jézus pedig magához szólítva őket azt mondta nekik: Tudjátok, hogy azok, akik a pogányok között fejedelmeknek számítanak, uralkodnak felettük, és nagyjaik hatalmaskodnak rajtuk.||23884;25956;-25958
24698||.Mk.10.43||De nem így lesz közöttetek, hanem aki nagy akar lenni közöttetek, az legyen a ti szolgátok,||24640
24699||.Mk.10.44||és aki közületek első akar lenni, az legyen mindenkinek a szolgája.||
24700||.Mk.10.45||Mert az Emberfia sem azért jött, hogy neki szolgáljanak, hanem hogy ő szolgáljon, és váltságul adja életét sokakért.||
24701||.Mk.10.46|A vak Bartimeus meggyógyítása|Azután Jerikóba érkeztek. Amikor Jézus tanítványaival és a nagy sokasággal elhagyta Jerikót, ott ült és koldult az út mellett Timeus fia, a vak Bartimeus,||23888;-23893;25790;-25798
24702||.Mk.10.47||aki amikor meghallotta, hogy ez a názáreti Jézus, kiabálni kezdett: Jézus, Dávid Fia, könyörülj rajtam!||
24703||.Mk.10.48||És sokan megfeddték őt, hogy hallgasson, de ő annál jobban kiáltotta: Dávid Fia, könyörülj rajtam!||
24704||.Mk.10.49||Akkor Jézus megállt, és azt mondta: Hívjátok ide! Odahívták a vakot, és ezt mondták neki: Bízzál, kelj föl, hív téged!||
24705||.Mk.10.50||Ő pedig felsőruháját ledobta, felugrott, és Jézushoz ment.||
24706||.Mk.10.51||Jézus megkérdezte tőle: Mit akarsz, hogy cselekedjem veled? A vak pedig azt mondta neki: Mester, hogy lássak!||
24707||.Mk.10.52||Jézus ekkor így szólt: Eredj el, a te hited megtartott téged. És azonnal megjött a szeme világa, és követte őt az úton.||24465;23468;25312;25360;25737;25797
24708||.Mk.11.1|Jézus bevonul Jeruzsálembe|Ahogy közeledtek Jeruzsálemhez, Betfagé és Betánia táján, az Olajfák hegyénél elküldött kettőt a tanítványai közül,||23894;-23902;25827;-25836;26661;-26665
24709||.Mk.11.2||és azt mondta nekik: Menjetek az előttetek lévő faluba, és mihelyt megérkeztek oda, találtok egy megkötött szamárcsikót, amelyen ember még nem ült soha. Oldjátok el és hozzátok ide!||
24710||.Mk.11.3||Ha valaki azt kérdezné: „Miért teszitek ezt?”, mondjátok: „Az Úrnak van szüksége rá, és hamarosan visszaküldi.”||24835
24711||.Mk.11.4||Elmentek azért, és megtalálták a szamárcsikót kinn az utcán, az ajtófélfához kötve, és eloldották.||
24712||.Mk.11.5||Az ott állók közül pedig némelyek megkérdezték: Mit csináltok, miért oldjátok el a szamárcsikót?||
24713||.Mk.11.6||Ők pedig úgy válaszoltak, ahogy Jézus mondta. Ekkor hagyták őket elmenni.||
24714||.Mk.11.7||És odavezették a szamárcsikót Jézushoz, majd ráterítették felsőruháikat, ő pedig felült rá.||
24715||.Mk.11.8||Sokan felsőruháikat, mások pedig a mezőn vágott lombos ágakat terítették az útra.||
24716||.Mk.11.9||Az előtte menők és az őt követők így kiáltoztak: Hozsánna! Áldott, aki jön az Úr nevében!||15960;15961
24717||.Mk.11.10||Áldott a mi atyánknak, Dávidnak eljövendő országa! Hozsánna a magasságban!||
24718||.Mk.11.11||Így vonult be Jézus a jeruzsálemi templomba, majd miután mindent megtekintett – mivelhogy az idő már későre járt –, kiment Betániába a tizenkettővel.||23905;-23915;25843;-25846
24719||.Mk.11.12|A terméketlen fügefa|Másnap pedig, ahog y elhag yták Betániát, megéhezett.||
24720||.Mk.11.13||És meglátva messziről egy zöldellő fügefát, odament, hátha talál valamit rajta, de odaérve levélen kívül mást nem talált rajta, mert még nem volt itt a fügeérés ideje.||
24721||.Mk.11.14||Akkor Jézus azt mondta a fának: Soha többé ne egyék rólad gyümölcsöt senki! És hallották ezt a tanítványai.||24727
24722||.Mk.11.15|Jézus megtisztítja a templomot|Amikor megérkeztek Jeruzsálembe, Jézus bement a templomba, és kezdte kiűzni azokat, akik a templomban árultak és vásároltak. A pénzváltók asztalait és a galambárusok székeit is feldöntötte,||
24723||.Mk.11.16||és nem engedte, hogy valaki edényt vigyen át a templomon.||
24724||.Mk.11.17||Majd így tanította őket: Nincsen-e megírva: az én házam imádság háza lesz minden nép számára? Ti pedig rablók barlangjává tettétek.||18828;19197
24725||.Mk.11.18||Meghallották ezt az írástudók és a főpapok, és tanakodtak, hogyan veszíthetnék el. Féltek ugyanis tőle, mivelhogy az egész sokaságot lenyűgözte a tanítása.||25845
24726||.Mk.11.19||Amikor beesteledett, elhagyta a várost.||
24727||.Mk.11.20|A fügefa elszáradása|Reggel pedig, ahogy elmentek a fügefa mellett, látták, hogy az gyökerestül kiszáradt.||24721
24728||.Mk.11.21||És Péter visszaemlékezve azt mondta neki: Mester, nézd, a fügefa, amelyet megátkoztál, kiszáradt!||
24729||.Mk.11.22||Jézus így válaszolt: Higgyetek Istenben!||
24730||.Mk.11.23||Mert bizony mondom nektek, ha valaki azt mondja ennek a hegynek: „Kelj fel, és vesd magad a tengerbe!”, és szívében nem kételkedik, hanem hiszi, hogy amit mond, megtörténik, annak meg is adatik az.||23787;23917;25724
24731||.Mk.11.24||Azért mondom nektek: Higgyétek, hogy megnyeritek mindazt, amit könyörgésetekben kértek, és meglesz nektek.||23915;26750
24732||.Mk.11.25||Amikor megálltok imádkozni, bocsássátok meg, ha valaki ellen valami panaszotok van, hogy mennyei Atyátok is megbocsássa nektek vétkeiteket.||23324
24733||.Mk.11.26||Ha pedig ti meg nem bocsátotok, mennyei Atyátok sem bocsátja meg vétkeiteket.||23363;23364
24734||.Mk.11.27|Kérdés Jézus hatalmáról|És ismét Jeruzsálembe mentek. Amikor körüljárt a templomban, hozzámentek a főpapok, az írástudók és a vének,||23916;-23920;25847;-25854
24735||.Mk.11.28||és azt kérdezték tőle: Milyen hatalommal cselekszed ezeket? Ki adott neked felhatalmazást arra, hogy ezeket cselekedd?||
24736||.Mk.11.29||Jézus így válaszolt: Én is kérdek egy dolgot tőletek, és feleljetek meg nekem, akkor megmondom nektek, hogy milyen felhatalmazással cselekszem ezeket.||
24737||.Mk.11.30||János keresztsége a mennyből volt-e vagy emberektől? Feleljetek nekem!||
24738||.Mk.11.31||Azok pedig tanakodtak maguk között, mondva: ha azt mondjuk, hogy a mennyből, azt fogja mondani: Akkor miért nem hittetek neki?||
24739||.Mk.11.32||Vagy mondjuk azt: emberektől? Féltek azonban a néptől, mert mindenki azt tartotta Jánosról, hogy valóban próféta volt.||
24740||.Mk.11.33||Azt mondták tehát Jézusnak: Nem tudjuk. Jézus erre azt felelte nekik: Én sem mondom meg nektek, milyen hatalommal cselekszem ezeket.||
24741||.Mk.12.1|A gonosz szőlőművesek|És kezdett nekik példázatokban beszélni: Egy ember szőlőt ültetett, körülkerítette, borsajtót ásott benne, és tornyot épített, majd bérbe adta munkásoknak, és elutazott.||23926;-23939;25855;-25865;17808;17809
24742||.Mk.12.2||A maga idejében egy szolgát küldött a munkásokhoz, hogy megkapja a részét a szőlő terméséből,||
24743||.Mk.12.3||akit azok megragadtak, megvertek, és üres kézzel küldtek vissza.||
24744||.Mk.12.4||Ismét küldött hozzájuk egy másik szolgát, azt fejbe verték, és gyalázatosan elbántak vele.||
24745||.Mk.12.5||Ezután ismét másikat küldött, ezt pedig megölték. Több más szolgát is küldött, akik közül némelyeket megvertek, másokat pedig megöltek.||
24746||.Mk.12.6||Még volt egy egyetlen, szeretett fia is, utoljára őt is elküldte hozzájuk, és ezt mondta: A fiamat meg fogják becsülni.||
24747||.Mk.12.7||A munkások azonban így beszéltek egymás között: Ez az örökös, gyertek, öljük meg, és a miénk lesz az örökség!||
24748||.Mk.12.8||Megragadták, megölték, és kidobták a szőlőn kívülre.||
24749||.Mk.12.9||Mit tesz erre majd a szőlő ura? Eljön, és elveszti a munkásokat, a szőlőt pedig másoknak adja.||
24750||.Mk.12.10||Nem olvastátok az Írást? Amely követ az építők félrelöktek, az lett a szegletkő.||15957;15958
24751||.Mk.12.11||Az Úrtól lett ez, és csodálatos a mi szemünkben.||
24752||.Mk.12.12||Azon voltak már, hogy elfogják, de féltek a sokaságtól. Ezért, noha megértették, hogy a példázatot ellenük mondta, mégis otthagyták őt, és továbbmentek.||
24753||.Mk.12.13|Az adópénz|Majd elküldtek hozzá néhányat a farizeusok és a Heródes-pártiak közül, hogy megfogják beszédben.||23954;-23961;25866;-25872
24754||.Mk.12.14||Azok odamentek, és így szóltak hozzá: Mester, tudjuk, hogy igaz vagy, és nem vagy tekintettel senkire, mert nem az emberek személyére nézel, hanem az igazsághoz ragaszkodva tanítod az Isten útját. Szabad-e a császárnak adót fizetni, vagy nem? Fizessünk-e vagy ne fizessünk?||
24755||.Mk.12.15||Ő pedig átlátta kétszínűségüket, és azt mondta nekik: Mit kísértetek engem? Hozzatok nekem egy dénárt, hadd lássam!||
24756||.Mk.12.16||Azok hoztak neki, mire így szólt: Kié ez a kép és a felirat? Így feleltek: A császáré.||
24757||.Mk.12.17||Jézus ekkor azt mondta nekik: Adjátok meg a császárnak, ami a császáré, és az Istennek, ami az Istené! És igen elálmélkodtak rajta.||28341
24758||.Mk.12.18|Kérdés a feltámadásról|Ezután szadduceusok is jöttek hozzá, akik tagadják a feltámadást, és megkérdezték tőle:||23962;-23972;25873;-25884
24759||.Mk.12.19||Mester, Mózes azt írta nekünk, hogy ha valakinek a testvére meghal, és özvegyet hagy hátra, gyermeket pedig nem, akkor az özvegyet vegye el az ő testvére, és támasszon utódot testvérének.||5552;5553
24760||.Mk.12.20||Heten voltak azért testvérek. Az első feleséget vett, de meghalt, és nem hagyott utódot.||
24761||.Mk.12.21||Majd a második is elvette az asszonyt, de meghalt, és ő sem hagyott utódot. Hasonlóképpen történt a harmadikkal is.||
24762||.Mk.12.22||És a hét közül egy sem hagyott utódot. Végül meghalt az asszony is.||
24763||.Mk.12.23||A feltámadáskor, amikor majd feltámadnak, melyiké lesz az asszony? Mert mind a hétnek a felesége volt.||
24764||.Mk.12.24||Jézus pedig így válaszolt nekik: Nemde azért tévelyegtek, mert nem ismeritek az Írásokat, sem Isten hatalmát?||
24765||.Mk.12.25||Mert amikor a halálból feltámadnak, nem nősülnek, férjhez sem mennek, hanem olyanok lesznek, mint az angyalok a mennyekben.||
24766||.Mk.12.26||A halottak feltámadásáról pedig nem olvastátok Mózes könyvében, hogy mit mondott neki Isten a csipkebokornál: Én vagyok Ábrahám Istene, Izsák Istene és Jákób Istene?||1581;1585
24767||.Mk.12.27||Az Isten nem a halottak Istene, hanem az élőké. Ti tehát nagyon tévelyegtek.||
24768||.Mk.12.28|A nagy parancsolat|Akkor odament hozzá az egyik írástudó, aki hallotta a vitájukat, és tudta, hogy jól megfelelt nekik, és megkérdezte tőle: Melyik az első az összes parancsolat közül?||23973;-23979;25455;-25458
24769||.Mk.12.29||Jézus pedig azt felelte neki: Ez az első: Halld, Izráel, az Úr, a mi Istenünk az egyetlen Úr.||5090;5091
24770||.Mk.12.30||Szeresd azért az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből, teljes elmédből és minden erőddel. Ez az első parancsolat.||
24771||.Mk.12.31||A második pedig ehhez hasonló: Szeresd felebarátodat, mint magadat. Nincs más, ezeknél nagyobb parancsolat.||3299
24772||.Mk.12.32||Akkor azt mondta neki az írástudó: Jól van, Mester, helyesen mondtad, hogy egy Isten van, és rajta kívül nincs más.||
24773||.Mk.12.33||És szeretni őt teljes szívből, teljes elméből, teljes lélekből és teljes erőből, és hogy az ember szeresse felebarátját, mint önmagát, többet ér minden égőáldozatnál és véresáldozatnál.||7582
24774||.Mk.12.34||Jézus pedig látva, hogy bölcsen felelt, azt mondta neki: Nem vagy messze az Isten országától. És többé senki sem merte őt megkérdezni.||27918;-27920
24775||.Mk.12.35|Krisztus Dávidnak Fia és Ura|Amikor Jézus a templomban tanított, feltette a kérdést: Hogy mondhatják az írástudók, hogy a Krisztus Dávid fia?||23980;-23985;25887;-25890
24776||.Mk.12.36||Hiszen Dávid maga mondta a Szentlélek által: Azt mondta az Úr az én uramnak, hogy ülj az én jobb kezem felől, míg ellenségedet a lábad alá nem vetem.||15853;8656
24777||.Mk.12.37||Ha tehát maga Dávid nevezi őt Urának, akkor hogyan lehet neki a fia? És a nagy sokaság örömest hallgatta.||
24778||.Mk.12.38|Az írástudók nagyravágyása és kapzsisága|Tanításában még azt is mondta: Őrizkedjetek az írástudóktól, akik szívesen járnak hosszú köntösökben, szeretik a piacokon való köszöntéseket,||23990;-23992;25891;-25893
24779||.Mk.12.39||az első üléseket a zsinagógákban és a főhelyeket a lakomákon,||
24780||.Mk.12.40||akik fölemésztik az özvegyek házát, és színből hosszan imádkoznak. Ezek súlyosabb ítéletben részesülnek.||23999;25893
24781||.Mk.12.41|Az özvegyasszony két fillérje|Majd leült Jézus a templomi persellyel szemben, és figyelte, hogy a sokaság miként tesz pénzt a perselybe. Sok gazdag sokat dobott abba.||9861
24782||.Mk.12.42||Egy szegény özvegyasszony is odajött, és két fillért, azaz egy negyed pénzt dobott bele.||25894;-25897
24783||.Mk.12.43||Akkor előszólította tanítványait, és azt mondta nekik: Bizony mondom nektek, hogy ez a szegény özvegyasszony többet adott mindenki másnál.||
24784||.Mk.12.44||Mert azok mindnyájan a fölöslegükből adtak, ez pedig az ő szegénységéből beledobta mindazt, amije csak volt, az egész vagyonát.||
24785||.Mk.13.1|Jézus jövendölése a templomról|Amikor kijött a templomból, egyik tanítványa így szólt hozzá: Mester, nézd, mekkora kövek és micsoda épületek!||24025;-24066;25898;-25929
24786||.Mk.13.2||Jézus pedig azt mondta: Látod ezeket a nagy épületeket? Nem marad itt kő kövön, amit le ne rombolnának.||
24787||.Mk.13.3|A nagy megpróbáltatás ideje|Amikor később a templommal szemben, az Olajfák hegyén ült, megkérdezte tőle bizalmasan Péter, Jakab, János és András:||
24788||.Mk.13.4||Mondd meg nekünk, mikor fog mindez bekövetkezni, és mi lesz a jele ezek beteljesedésének?||
24789||.Mk.13.5||Jézus így kezdte válaszát: Vigyázzatok, nehogy valaki félrevezessen titeket,||
24790||.Mk.13.6||mert sokan jönnek majd az én nevemben, akik azt mondják: Én vagyok, és sokakat megtévesztenek.||
24791||.Mk.13.7||Ne rémüljetek meg, amikor háborúkról és háborúk híreiről hallotok, mert ezeknek meg kell lenniük, de ez még nem a vég.||
24792||.Mk.13.8||Mert nemzet nemzet ellen és ország ország ellen támad, földrengések és éhínségek lesznek többfelé, de mindez csak a vajúdás kínjainak kezdete.||
24793||.Mk.13.9||Ti pedig vigyázzatok magatokra: Bíróság elé állítanak titeket, a zsinagógákban megvernek, és helytartók és királyok elé állítanak majd miattam, hogy bizonyságot tehessetek előttük.||23501;23502;26787
24794||.Mk.13.10||De előbb minden népnek hirdetni kell az evangéliumot.||
24795||.Mk.13.11||Amikor pedig fogva visznek, hogy átadjanak titeket, ne aggodalmaskodjatok előre, hogy mit szóljatok, hanem azt mondjátok, ami abban az órában adatik nektek, mert nem ti vagytok, akik szóltok, hanem a Szentlélek.||
24796||.Mk.13.12||Halálra adja majd testvér a testvérét, apa a gyermekét, és gyermekek szüleik ellen fordulnak, halálra juttatva őket.||
24797||.Mk.13.13||Mindenki szemében gyűlöletesek lesztek, de aki mindvégig kitart, az üdvözül.||
24798||.Mk.13.14||Amikor pedig látjátok a pusztító utálatosságot ott állni, ahol nem kellene – aki olvassa, értse meg –, akkor akik Júdeában lesznek, fussanak a hegyekre.||22082;22152;22158;24039
24799||.Mk.13.15||Aki a háztetőn van, ne szálljon le, be se menjen, hogy házából valamit elvigyen,||
24800||.Mk.13.16||és aki a mezőn van, haza ne térjen, hogy ruháját elvigye.||
24801||.Mk.13.17||Jaj lesz a várandós és a szoptató asszonyoknak azokban a napokban!||
24802||.Mk.13.18||Imádkozzatok, hogy mindez ne télen legyen,||
24803||.Mk.13.19||mert azok olyan nyomorúságos napok lesznek, amilyenek az Isten által teremtett világ kezdete óta mind ez ideig nem voltak, és nem is lesznek.||22149
24804||.Mk.13.20||És ha az Úr nem rövidítené meg azokat a napokat, senki sem menekülne meg, de a választottakért, akiket kiválasztott, megrövidítette azokat a napokat.||
24805||.Mk.13.21|Az Emberfia eljövetele|Ha valaki akkor azt mondja nektek: Íme, itt a Krisztus, vagy: Íme, ott van, ne higgyétek!||24047;25741
24806||.Mk.13.22||Mert hamis krisztusok és hamis próféták támadnak, és jeleket és csodákat tesznek, hogy megtévesszék, ha lehet, még a választottakat is.||
24807||.Mk.13.23||Ti pedig vigyázzatok, mert előre megmondtam nektek mindent.||
24808||.Mk.13.24||Azokban a napokban, azután a nyomorúság után a nap elsötétedik, a hold nem fénylik,||
24809||.Mk.13.25||a csillagok lehullnak az égből, és az egek erősségei megrendülnek.||
24810||.Mk.13.26||Akkor meglátják az Emberfiát eljönni felhőkben nagy hatalommal és dicsőséggel,||24054;24106;24185;25920
24811||.Mk.13.27||és akkor elküldi angyalait, és összegyűjti választottait a négy szelek felől, a föld végső határától az ég végső határáig.||23647
24812||.Mk.13.28||A fügefáról vegyétek pedig a példát: amikor ága már zsendül, és levelet hajt, tudjátok, hogy közel van a nyár.||24056;25922
24813||.Mk.13.29||Hasonlóképpen ti is, amikor látjátok, hogy ezek megtörténnek, tudjátok meg, hogy közel van, az ajtó előtt.||
24814||.Mk.13.30||Bizony mondom nektek, hogy nem múlik el ez a nemzedék, amíg mindez meg nem történik.||
24815||.Mk.13.31||Az ég és a föld elmúlik, de az én beszédeim soha el nem múlnak.||18496;18747;15612;30041
24816||.Mk.13.32||Arról a napról és óráról azonban senki sem tud, még az ég angyalai sem, sőt még a Fiú sem, csak egyedül az Atya.||
24817||.Mk.13.33||Vigyázzatok, legyetek ébren, mert nem tudjátok, mikor jön el az az idő!||24068;24088;25971
24818||.Mk.13.34||Úgy van ez, mint a messzi útra készülő ember, aki házát elhagyva felhatalmazza szolgáit, és kinek-kinek megszabja a maga dolgát, és az ajtónállónak is megparancsolja, hogy vigyázzon.||24089;25810
24819||.Mk.13.35||Vigyázzatok azért, mert nem tudjátok, mikor érkezik meg a ház ura: este, éjfélkor, kakasszóra vagy reggel.||25564
24820||.Mk.13.36||Amikor hirtelen megérkezik, nehogy alva találjon titeket!||
24821||.Mk.13.37||Amit azért nektek mondok, mindenkinek mondom: Vigyázzatok!||
24822||.Mk.14.1|A nép vezetőinek tanácskozása Jézus ellen|Két nap múlva volt a páska és a kovásztalan kenyerek ünnepe. A főpapok és az írástudók pedig keresték a módját, hogyan foghatnák el Jézust csellel, hogy megöljék.||24122;-24126;25932;-25933;26647;-26649
24823||.Mk.14.2||Mert azt mondták: Ne az ünnepen, hogy zendülés ne támadjon a nép között.||
24824||.Mk.14.3|Jézus megkenetése Betániában|Amikor pedig Betániában a leprás Simon házánál volt, és asztalhoz telepedett, egy asszony ment oda, akinél alabástromedény volt, valódi és igen drága nárdusolajjal, és feltörve az alabástromedényt Jézus fejére öntötte.||24127;-24134;26650;-26657
24825||.Mk.14.4||Némelyek pedig bosszankodtak magukban, és azt mondták: Mire való a kenetnek ez a pazarlása?||
24826||.Mk.14.5||Mert eladhatták volna azt több mint háromszáz dénárért, és a pénzt szétoszthatták volna a szegények között. És szemrehányást tettek neki.||
24827||.Mk.14.6||De Jézus megszólalt, és azt mondta: Hagyjatok békét neki! Miért bántjátok őt? Hiszen jó dolgot cselekedett velem.||
24828||.Mk.14.7||Mert szegények mindenkor lesznek veletek, és amikor csak akarjátok, jót tehettek velük, én azonban nem leszek mindig veletek.||5330
24829||.Mk.14.8||Ő megtette, ami tőle telt: előre megkente testemet a temetésre.||
24830||.Mk.14.9||Bizony mondom nektek, hogy mindenütt a világon, ahol csak hirdetik az evangéliumot, azt is elbeszélik az ő emlékezetére, amit ez az asszony cselekedett.||
24831||.Mk.14.10|Júdás elárulja Jézust|Akkor Júdás, az Iskáriótes, egy a tizenkettő közül, elment a főpapokhoz, hogy elárulja őt nekik.||24135;-24137;25934;-25937
24832||.Mk.14.11||Ők örömmel hallották ezt, és megígérték, hogy pénzt adnak neki. Ő pedig kereste a kedvező alkalmat, hogyan árulhatná el.||
24833||.Mk.14.12|Az utolsó vacsora|A kovásztalan kenyerek ünnepének első napján, amikor a húsvéti bárányt áldozzák, megkérdezték a tanítványai: Hol akarod megenni a húsvéti bárányt? Hova menjünk azt elkészíteni?||24138;-24140;25938;-25944
24834||.Mk.14.13||Akkor elküldött kettőt a tanítványai közül, és azt mondta nekik: Menjetek a városba, és ott találkoztok egy emberrel, aki egy korsó vizet visz. Őt kövessétek,||
24835||.Mk.14.14||és ahova bemegy, mondjátok a házigazdának, hogy a Mester azt kérdezi: Hol van a szállásom, ahol a tanítványaimmal elfogyaszthatom a húsvéti bárányt?||
24836||.Mk.14.15||Ő majd mutat nektek egy tágas, berendezett és előkészített felső termet, ott készítsétek el nekünk.||
24837||.Mk.14.16||A tanítványok elmentek, és amint megérkeztek a városba, mindent úgy találtak, ahogy mondta nekik, és elkészítették a húsvéti bárányt.||
24838||.Mk.14.17||Amikor beesteledett, odament a tizenkettővel.||
24839||.Mk.14.18||Amint letelepedtek és ettek, azt mondta Jézus: Bizony mondom nektek, egy közületek, aki most velem együtt eszik, elárul engem.||24141;-24150;25945;-25954;26720;-26725
24840||.Mk.14.19||Erre elszomorodtak, és egyenként azt kérdezték: Csak nem én?||
24841||.Mk.14.20||Ő pedig azt mondta nekik: Egy a tizenkettő közül, aki velem együtt márt a tálba.||
24842||.Mk.14.21||Mert az Emberfia elmegy ugyan, amint meg van írva felőle, de jaj annak az embernek, aki az Emberfiát elárulja; jobb lett volna annak az embernek, ha meg sem született volna.||
24843||.Mk.14.22||És miközben ettek, vette Jézus a kenyeret, megáldotta, megtörte, odaadta nekik, és azt mondta: Vegyétek, egyétek, ez az én testem.||28691;-28693
24844||.Mk.14.23||Majd vette a poharat, hálát adva odaadta nekik, és mindnyájan ittak belőle.||
24845||.Mk.14.24||És azt mondta nekik: Ez az én vérem, a szövetség vére, amely sokakért kiontatik.||
24846||.Mk.14.25||Bizony mondom nektek, nem iszom többé a szőlőtőnek terméséből addig a napig, amíg újat iszom majd az Isten országában.||
24847||.Mk.14.26|Az Olajfák hegyén|Dicséretet énekeltek, majd kimentek az Olajfák hegyére.||
24848||.Mk.14.27||Azt mondta nekik Jézus: Ezen az éjszakán mindnyájan megbotránkoztok bennem, mert meg van írva: Megverem a pásztort, és elszélednek a juhok.||24151;-24156;25962;-25965;25970;23133
24849||.Mk.14.28||De feltámadásom után előttetek megyek majd Galileába.||24947
24850||.Mk.14.29||Péter pedig azt mondta neki: Ha mindnyájan megbotránkoznak is, én nem!||
24851||.Mk.14.30||Jézus erre így felelt: Bizony mondom neked, hogy még ma, ezen az éjszakán, mielőtt a kakas kétszer szólna, háromszor tagadsz meg engem.||24155;25965;26737
24852||.Mk.14.31||Ő azonban annál inkább erősködött: Ha veled együtt meg kellene halnom is, akkor sem tagadlak meg. És ugyanígy beszéltek a többiek is.||
24853||.Mk.14.32|A Gecsemáné-kertben|Amikor megérkeztek arra a helyre, amelynek Gecsemáné a neve, azt mondta a tanítványainak: Üljetek le itt, amíg imádkozom.||24157;-24167;25971;-25977;26855;26856
24854||.Mk.14.33||Maga mellé vette Pétert, Jakabot és Jánost, és kezdett rettegni és gyötrődni,||
24855||.Mk.14.34||majd így szólt hozzájuk: Szomorú az én lelkem mindhalálig. Maradjatok itt, és virrasszatok!||26676
24856||.Mk.14.35||És kissé előbbre ment, földre borult, és imádkozott, hogy ha lehetséges, múljék el tőle ez az óra.||
24857||.Mk.14.36||És azt mondta: Abbá, Atyám! Neked minden lehetséges. Vedd el tőlem ezt a poharat, mindazáltal ne az én akaratom legyen meg, hanem a tied.||24693
24858||.Mk.14.37||Visszatérve alva találta őket, és azt mondta Péternek: Simon, alszol? Nem tudtál egy órát sem vigyázni?||
24859||.Mk.14.38||Vigyázzatok, és imádkozzatok, hogy kísértésbe ne essetek, mert a lélek ugyan kész, de a test erőtlen.||
24860||.Mk.14.39||Ismét elment, és ugyanazokkal a szavakkal imádkozott.||
24861||.Mk.14.40||Amikor visszatért, ismét alva találta őket, mert szemük megnehezedett, és nem tudták, mit feleljenek neki.||
24862||.Mk.14.41||Amikor harmadszor jött vissza, azt mondta nekik: Most már aludjatok és nyugodjatok. Elég! Eljött az óra, íme, az Emberfia a bűnösök kezébe adatik.||
24863||.Mk.14.42||Keljetek föl, menjünk, íme, közeleg, aki engem elárul.||
24864||.Mk.14.43|Jézus elfogatása|És miközben beszélt, váratlanul megjelent Júdás, egy a tizenkettő közül, és vele együtt fegyverekkel és botokkal felfegyverzett sokaság a főpapoktól, az írástudóktól és a vénektől.||24168;-24179;25978;-25986;26856;-26872
24865||.Mk.14.44||Árulója pedig jelt adott nekik, mondva: Akit megcsókolok majd, ő az, fogjátok meg, és vezessétek el biztos őrizet alatt!||
24866||.Mk.14.45||Ahogy odaért, egyenesen hozzá ment, és megszólította: Mester! – és megcsókolta őt.||
24867||.Mk.14.46||Azok pedig rávetették kezüket, és megfogták őt.||
24868||.Mk.14.47||De az ott állók egyike kirántotta a kardját, odacsapott a főpap szolgájára, és levágta a fülét.||
24869||.Mk.14.48||Jézus pedig megszólalt, és azt mondta nekik: Mint egy rablóra, úgy jöttetek rám fegyverekkel és botokkal, hogy megfogjatok engem.||
24870||.Mk.14.49||Naponta veletek voltam, a templomban tanítottam, és nem fogtatok el engem, de az Írásoknak be kell teljesedniük.||
24871||.Mk.14.50||Akkor mindnyájan elhagyták őt, és elfutottak.||
24872||.Mk.14.51||Csak egy ifjú követte, akinek csupasz testét csak egy gyolcsing borította. Megragadták,||
24873||.Mk.14.52||de ő az ingét otthagyva meztelenül elfutott.||
24874||.Mk.14.53|Jézus a nagytanács előtt|Jézust pedig elvezették a főpaphoz, ahova összegyűlt valamennyi főpap, vén és írástudó.||
24875||.Mk.14.54||Péter távolról követte őt, be egészen a főpap udvaráig, ott leült a szolgákkal, és melegedett a tűznél.||
24876||.Mk.14.55||A főpapok pedig és az egész nagytanács bizonyítékokat kerestek Jézus ellen, hogy halálra ítélhessék, de nem találtak.||24180;-24189;25994;-26002;26873;-26878
24877||.Mk.14.56||Mert sokan tettek ugyan hamis tanúvallomást ellene, de a vallomások nem egyeztek.||
24878||.Mk.14.57||Néhányan ezzel a hamis vallomással álltak elő:||
24879||.Mk.14.58||Mi hallottuk, amikor azt mondta, hogy én lerontom ezt a kézzel csinált templomot, és három nap alatt másikat építek, amelyet nem emberi kéz alkotott.||26183
24880||.Mk.14.59||De még így sem egyezett a vallomásuk.||
24881||.Mk.14.60||Akkor a főpap középre állt, és megkérdezte Jézust: Semmit sem felelsz arra, amit ezek ellened vallanak?||
24882||.Mk.14.61||Ő pedig hallgatott, és semmit sem felelt. Ismét megkérdezte a főpap, és azt mondta neki: Te vagy-e a Krisztus, az áldott Isten Fia?||24898;18786
24883||.Mk.14.62||Én vagyok – mondta Jézus –, és meglátjátok majd az Emberfiát a Hatalmas jobbján ülni, amikor eljön az ég felhőiben.||
24884||.Mk.14.63||Ekkor a főpap megszaggatta ruháját, és azt mondta: Mi szükségünk van még tanúkra?||
24885||.Mk.14.64||Hallottátok az istenkáromlást. Mi a véleményetek? Azok pedig mindnyájan úgy ítélték meg, hogy méltó a halálra.||26901
24886||.Mk.14.65||Ekkor némelyek köpdösni kezdték, majd betakarták az arcát, úgy ütlegelték, és azt mondták neki: Prófétálj! És a szolgák is arcul csapdosták.||
24887||.Mk.14.66|Péter megtagadja Jézust|Amikor Péter lenn volt az udvarban, arra járt a főpap egyik szolgálója,||24190;-24196;25987;-25993;26871;26879;-26881
24888||.Mk.14.67||és ahogy meglátta Pétert, amint melegedett, rátekintett, és azt mondta: Te is a názáreti Jézussal voltál!||
24889||.Mk.14.68||Ő pedig tagadott, és azt mondta: Nem ismerem, nem is értem, mit beszélsz! És kiment az előcsarnokba. A kakas pedig megszólalt.||
24890||.Mk.14.69||Amint a szolgáló meglátta, ismét mondogatni kezdte az ott állóknak: Ez közülük való.||
24891||.Mk.14.70||De ő ismét tagadta. Nem sokkal később az ott állók ismét azt mondták Péternek: De bizony közülük való vagy, hiszen galileai vagy te is, a beszéded is elárul téged!||
24892||.Mk.14.71||Ő pedig átkozódni és esküdözni kezdett: Nem ismerem azt az embert, akiről beszéltek!||
24893||.Mk.14.72||És a kakas azonnal megszólalt másodszor is. Ekkor Péternek eszébe jutott, amit Jézus mondott neki: Mielőtt a kakas kétszer szólna, háromszor megtagadsz engem. És keserves sírásra fakadt.||24851
24894||.Mk.15.1|Jézus Pilátus előtt|Kora reggel a főpapok a vénekkel, az írástudókkal és az egész tanáccsal határozatot hoztak, és Jézust megkötözve elvitték, és átadták Pilátusnak.||24197;24198;26003;26882
24895||.Mk.15.2||Pilátus megkérdezte tőle: Te vagy a zsidók királya? Ő így válaszolt: Te mondod.||24207;-24226;26004;-26027;26883;26910
24896||.Mk.15.3||A főpapok sok mindennel vádolták.||
24897||.Mk.15.4||Pilátus pedig ismét megkérdezte tőle: Semmit se felelsz? Látod, mennyi vádat hoznak fel ellened?||
24898||.Mk.15.5||Jézus azonban többé semmit sem válaszolt, s ezen Pilátus fölöttébb csodálkozott.||24882;18786
24899||.Mk.15.6|Jézus és Barabbás|Ünnepenként pedig egy foglyot szokott szabadon bocsátani nekik, akit éppen óhajtottak.||
24900||.Mk.15.7||Volt pedig egy Barabbás nevű fogoly, akit azokkal a lázadókkal együtt fogtak el, akik a lázadás idején gyilkosságot követtek el.||
24901||.Mk.15.8||Felvonult hát a sokaság, és kezdte kérni Pilátust arra, amit mindenkor megtett nekik.||
24902||.Mk.15.9||Akarjátok, hogy elbocsássam nektek a zsidók királyát? – kérdezte tőlük Pilátus,||
24903||.Mk.15.10||mert tudta, hogy a főpapok irigységből adták a kezébe Jézust.||26640
24904||.Mk.15.11||A főpapok azonban felbujtották a sokaságot, hogy inkább Barabbást engedje szabadon nekik.||
24905||.Mk.15.12||Pilátus még egyszer megkérdezte: Mit tegyek hát azzal, akit a zsidók királyának neveztek?||
24906||.Mk.15.13||Azok pedig ismét így kiáltottak: Feszítsd meg!||
24907||.Mk.15.14||Pilátus azt kérdezte tőlük: De mi rosszat tett? Azok pedig annál inkább kiáltották: Feszítsd meg!||
24908||.Mk.15.15||Pilátus eleget akart tenni a sokaságnak, és elbocsátotta nekik Barabbást, Jézust pedig megostoroztatta, és kezükbe adta, hogy megfeszítsék.||
24909||.Mk.15.16|Jézus megcsúfolása|A katonák pedig elvitték őt a palota belsejébe, ahol a helytartóság van, és összehívták az egész csapatot.||
24910||.Mk.15.17||Bíborba öltöztették, tövisből font koszorút tettek a fejére,||
24911||.Mk.15.18||és így köszöntötték: Üdvöz légy, zsidók királya!||
24912||.Mk.15.19||Nádszállal verték a fejét, megköpdösték, és térdet hajtva hódoltak előtte.||
24913||.Mk.15.20|Jézus megfeszítése|Miután így csúfot űztek belőle, levették róla a bíbor ruhát, és a maga ruháiba öltöztették, majd kivitték, hogy megfeszítsék.||24227;-24252;26028;-26051;26910;-26924
24914||.Mk.15.21||És egy éppen arra menőt, aki a mezőről jött, egy bizonyos cirénei Simont, Alexander és Rufusz apját arra kényszerítették, hogy vigye a keresztet.||24228;26028;28417
24915||.Mk.15.22||A Golgota nevű helyre vitték őt, amely megmagyarázva azt jelenti: Koponya-hely.||24229;-24240;26034;-26045;26911;-26921
24916||.Mk.15.23||És mirhás bort adtak neki inni, de ő nem fogadta el.||15008
24917||.Mk.15.24||Majd keresztre feszítették, megosztoztak ruháin, sorsvetéssel döntve el, hogy ki mit kapjon.||14237
24918||.Mk.15.25||Három óra volt, amikor megfeszítették.||
24919||.Mk.15.26||Elítélésének oka pedig így volt föléje írva: A ZSIDÓK KIRÁLYA.||24233;26040;26913
24920||.Mk.15.27||Két rablót is megfeszítettek vele, egyet jobb és egyet bal keze felől.||
24921||.Mk.15.28||Így teljesedett be az Írás, amely azt mondja: És a bűnösök közé számlálták.||18791
24922||.Mk.15.29||Az arra menők pedig fejüket csóválva szidalmazták őt, és ezt mondták: Hé, te, aki lerontod a templomot, és három nap alatt fölépíted,||24879
24923||.Mk.15.30||szabadítsd meg magadat, és szállj le a keresztről!||
24924||.Mk.15.31||Hasonlóképpen csúfolódtak a főpapok is egymás között az írástudókkal együtt, és azt mondták: Másokat megmentett, de magát nem tudja megmenteni.||
24925||.Mk.15.32||A Krisztus, az Izráel királya, szálljon le most a keresztről, hogy lássuk és higgyünk! Azok is szidalmazták, akiket vele feszítettek meg.||
24926||.Mk.15.33|Jézus halála|Amikor hat óra lett, sötétség támadt az egész földön kilenc óráig.||24241;-24250;26046;-26050;26922;-26924
24927||.Mk.15.34||Jézus kilenc órakor hangosan felkiáltott: „Elói, elói, lámá sabaktáni!”, amely azt jelenti: „Én Istenem, én Istenem, miért hagytál el engem?”||14220
24928||.Mk.15.35||Némelyek az ott állók közül, akik ezt hallották, azt mondták: Íme, Illést hívja.||
24929||.Mk.15.36||Egy ember pedig elszaladt, egy szivacsot megtöltött ecettel, azt nádszálra tűzve inni adott neki, és ezt mondta: Hadd lássuk, eljön-e Illés, hogy levegye őt!||
24930||.Mk.15.37||Jézus pedig hangos kiáltással kilehelte lelkét.||24246;26048;26924
24931||.Mk.15.38||És a templom kárpitja felülről az aljáig kettéhasadt.||
24932||.Mk.15.39||Amikor a százados, aki vele szemben állt, látta, hogyan bocsátotta ki lelkét, azt mondta: Bizony, ez az ember Isten Fia volt!||
24933||.Mk.15.40||Voltak ott asszonyok is, akik távolról figyelték, köztük a magdalai Mária, Mária, a kis Jakab és József anyja és Salomé,||24251;24252;26051;26919;25314;25315
24934||.Mk.15.41||akik követték, és szolgáltak neki, amikor Galileában volt; és sok más asszony is, akik vele mentek fel Jeruzsálembe.||
24935||.Mk.15.42|Jézus temetése|Amikor már esteledett, és mivel az a nap a szombat előtti előkészület napja volt,||24253;-24257;26052;-26057;26932;-26936
24936||.Mk.15.43||előállt arimátiai József, egy tiszteletben álló tanácstag, aki maga is várta az Isten országát, és bement bátran Pilátushoz, hogy elkérje Jézus testét.||
24937||.Mk.15.44||Pilátus pedig csodálkozott, hogy már meghalt volna, és magához hívatta a századost, és megkérdezte tőle, hogy meghalt-e már.||
24938||.Mk.15.45||Miután megtudta a századostól, odaajándékozta a holttestet Józsefnek.||
24939||.Mk.15.46||Ő pedig gyolcsot vásárolt, levette Jézust a keresztről, begöngyölte a gyolcsba, elhelyezte egy sziklába vágott sírboltba, és követ hengerített a sírbolt bejárata elé.||
24940||.Mk.15.47||A magdalai Mária és Mária, József anyja pedig figyelte, hogy hova helyezik.||
24941||.Mk.16.1|Jézus feltámadása|A szombat elmúltával a magdalai Mária, Mária, Jakab anyja és Salomé drága keneteket vásárolt, hogy elmenjen, és megkenje őt.||24263;-24270;26060;-26071;26937;-26946
24942||.Mk.16.2||A hét első napján, kora reggel, napfelkeltekor a sírhoz mentek,||
24943||.Mk.16.3||és azt kérdezték egymástól: Ki hengeríti el nekünk a követ a sírbolt szájáról?||
24944||.Mk.16.4||De odatekintve látták, hogy a kő már el van hengerítve, pedig roppant nagy volt.||
24945||.Mk.16.5||Ahogy bementek a sírboltba, egy fehér ruhába öltözött ifjút láttak ülni jobb felől, és megrémültek.||
24946||.Mk.16.6||Az pedig így szólt hozzájuk: Ne féljetek! A názáreti Jézust keresitek, akit megfeszítettek? Feltámadt, nincs itt; íme, a hely, ahova őt helyezték.||
24947||.Mk.16.7||De menjetek el, mondjátok meg a tanítványainak és Péternek, hogy előttetek megy Galileába. Ott majd meglátjátok, ahogy megmondta nektek.||24849
24948||.Mk.16.8||Ekkor kijöttek, és elfutottak a sírtól, mert rettegés és rémület fogta el őket, és senkinek sem mondtak semmit, mert féltek.||
24949||.Mk.16.9|Jézus többeknek megjelenik|Miután a hét első napjának reggelén feltámadt, először a magdalai Máriának jelent meg, akiből hét ördögöt űzött ki.||25314;26947;-26954
24950||.Mk.16.10||Ő pedig megvitte a hírt azoknak, akik vele tartottak, és most gyászoltak és sírtak.||
24951||.Mk.16.11||De azok, amikor meghallották, hogy Jézus él, és ő látta, nem hitték el.||
24952||.Mk.16.12||Ezután pedig közülük kettőnek jelent meg más alakban, útközben, amikor a mezőre mentek.||26072;-26094
24953||.Mk.16.13||Ezek is elmentek, és hírül vitték a többieknek, de nekik sem hittek.||
24954||.Mk.16.14|Az apostolok kiküldése|Azután, amikor asztalnál ültek, megjelent magának a tizenegynek, és szemükre vetette hitetlenségüket és keményszívűségüket, hogy nem hittek azoknak, akik feltámadása után látták őt.||26095;-26108;26955;-26959;28791
24955||.Mk.16.15||Azt mondta nekik: Menjetek el az egész világra, hirdessétek az evangéliumot minden teremtménynek!||
24956||.Mk.16.16||Aki hisz és megkeresztelkedik, üdvözül, aki pedig nem hisz, elkárhozik.||
24957||.Mk.16.17||Azokat pedig, akik hisznek, ilyen jelek követik: Az én nevemben ördögöket űznek, új nyelveken szólnak,||27570;27022;27374
24958||.Mk.16.18||kígyókat vesznek föl, és ha valami halálosat isznak, nem árt nekik, betegekre teszik kezüket, és azok meggyógyulnak.||25449;27970;-27973;30435;30436
24959||.Mk.16.19|Jézus mennybemenetele|Az Úr pedig miután beszélt velük, felvitetett a mennybe, és az Isten jobbjára ült.||26109;-26112;26996;-27003;15853;27240
24960||.Mk.16.20||Azok pedig kimentek, és mindenütt prédikáltak. Az Úr pedig együtt munkálkodott velük, és megerősítette az igét az azt kísérő csodálatos jelekkel.||27486;30048
24961|Lukács evangéliuma|.Lk.1.1|Ajánlás|Mivel sokan megkísérelték már írásba foglalni azoknak az eseményeknek az elbeszélését, amelyek közöttünk beteljesedtek,||
24962||.Lk.1.2||ahogyan azt ránk hagyták azok, akik kezdettől fogva szemtanúi és szolgái voltak az igének,||
24963||.Lk.1.3||magam is jónak láttam, ki eleitől fogva mindennek szorgalmasan utánajártam, hogy azokat szép rendben leírjam neked, nagyra becsült Teofilusz,||26993
24964||.Lk.1.4||azért, hogy megismerd azoknak a dolgoknak kétségtelen hitelességét, amelyekre taníttattál.||
24965||.Lk.1.5|Keresztelő János születésének ígérete|Heródesnek, Júdea királyának idejében volt egy Zakariás nevű pap Abijá rendjéből, felesége, Erzsébet pedig Áron leányai közül való volt.||11027
24966||.Lk.1.6||Mindketten igazak voltak Isten előtt, feddhetetlenül éltek, és megtartották az Úr minden parancsolatát és rendelését.||
24967||.Lk.1.7||De nem volt gyermekük, mert Erzsébet meddő volt, és már mindketten idős emberek voltak.||
24968||.Lk.1.8||Történt pedig, hogy amikor Zakariás beosztásának sorrendje szerint papi szolgálatot végzett Isten előtt,||
24969||.Lk.1.9||a papi tisztségben szokásos módon sorsolással rá került a sor, hogy bemenjen az Úr templomába, és füstölőáldozatot mutasson be.||2389
24970||.Lk.1.10||A füstölőáldozat idején a nép sokasága kint imádkozott.||
24971||.Lk.1.11||Neki pedig megjelent az Úr angyala, a füstölőoltár jobbja felől állva.||
24972||.Lk.1.12||Ennek láttára megrettent Zakariás, és félelem vett erőt rajta.||
24973||.Lk.1.13||De az angyal azt mondta neki: Ne félj, Zakariás, mert meghallgattatott a te könyörgésed, és feleséged, Erzsébet fiút szül neked, akit Jánosnak fogsz nevezni.||
24974||.Lk.1.14||Örömödre és vigasságodra lesz, és születésén sokan fognak örvendezni,||
24975||.Lk.1.15||mert nagy lesz az Úr előtt, bort és részegítő italt nem iszik, és már anyja méhétől fogva betelik Szentlélekkel.||3826;6888;-6889;7223
24976||.Lk.1.16||Izráel fiai közül sokakat megtérít az Úrhoz, az ő Istenükhöz,||
24977||.Lk.1.17||és őelőtte jár majd Illés lelkével és erejével, hogy az atyák szívét a fiakhoz, és az engedetleneket az igazak bölcsességére térítse, hogy felkészített népet állítson az Úr elé.||23188;23211;23778;-23780
24978||.Lk.1.18||Ekkor Zakariás azt kérdezte az angyaltól: Miről tudhatom ezt meg? Mert én már öreg vagyok, és feleségem is előrehaladott korú.||
24979||.Lk.1.19||Az angyal pedig így felelt: Én Gábriel vagyok, aki az Isten színe előtt állok, és azért küldettem, hogy beszéljek veled, és meghozzam neked ezt az örömhírt.||22044;22076;22082;23804
24980||.Lk.1.20||De mivel nem hittél beszédemnek, amely beteljesedik a maga idejében, most azért megnémulsz, és nem szólhatsz mind ama napig, míg ezek meg nem lesznek.||
24981||.Lk.1.21||A nép pedig várta Zakariást, és csodálkozott, hogy késik a templomban.||
24982||.Lk.1.22||És amikor kijött, nem tudott szólni hozzájuk. Ebből megértették, hogy látomást látott a templomban. Csak integetett nekik, és néma maradt.||
24983||.Lk.1.23||Amikor leteltek papi szolgálatának napjai, hazament.||
24984||.Lk.1.24||E napok után pedig Erzsébet, az ő felesége fogant méhében, és elrejtőzött öt hónapig, mert ezt mondta:||
24985||.Lk.1.25||Ezt tette velem az Úr azokban a napokban, amikor reám tekintett, hogy elvegye gyalázatomat az emberek előtt.||853
24986||.Lk.1.26|Jézus születésének ígérete|A hatodik hónapban pedig Isten elküldte Gábriel angyalt Galilea egyik városába, Názáretbe||
24987||.Lk.1.27||egy szűzhöz, aki a Dávid házából való József nevű férfiúnak volt eljegyezve. A szűznek pedig Mária volt a neve.||23229
24988||.Lk.1.28||Bement hozzá az angyal, és azt mondta neki: Örülj, kegyelembe fogadott! Az Úr veled van, áldott vagy te az asszonyok között.||
24989||.Lk.1.29||Ő pedig nagyon zavarba jött e beszéd hallatán, és elgondolkodott, hogy micsoda köszöntés ez.||
24990||.Lk.1.30||Az angyal azt mondta neki: Ne félj, Mária, mert kegyelmet találtál Isten előtt.||
24991||.Lk.1.31||És íme, fogansz méhedben, és fiút szülsz, akinek a neve Jézus.||17864;23232
24992||.Lk.1.32||Ő nagy lesz, és a Magasságos Fiának hívják majd, és neki adja az Úr Isten Dávidnak, az ő atyjának trónját,||17903;17904;19556
24993||.Lk.1.33||és mindörökre uralkodni fog Jákób házán, királyságának soha nem lesz vége.||21869;22014;22694
24994||.Lk.1.34||Mária pedig azt mondta az angyalnak: Hogyan lehetséges ez, hiszen én férfit nem ismerek?||
24995||.Lk.1.35||Az angyal így válaszolt: A Szentlélek száll reád, és a Magasságos ereje árnyékol be téged, azért a születendőt is szentnek hívják, az Isten Fiának.||23231
24996||.Lk.1.36||Íme, Erzsébet, a te rokonod is fiút fogant vénségében, és már hatodik hónapjában van az, akit meddőnek hívtak.||
24997||.Lk.1.37||Mert az Istennél semmi sem lehetetlen.||13926;19815
24998||.Lk.1.38||Ekkor azt mondta Mária: Íme, az Úr szolgálólánya vagyok, történjék velem a te beszéded szerint! És eltávozott tőle az angyal.||
24999||.Lk.1.39|Mária Erzsébetnél|Útra kelt azért Mária azokban a napokban, és nagy sietséggel elment a hegyvidékre, Júda egyik városába,||
25000||.Lk.1.40||bement Zakariás házába, és köszöntötte Erzsébetet.||
25001||.Lk.1.41||És történt, hogy amikor hallotta Erzsébet Mária köszöntését, a magzat repesett a méhében. Erzsébet betelt Szentlélekkel,||
25002||.Lk.1.42||és hangos szóval felkiáltott: Áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a te méhednek gyümölcse!||
25003||.Lk.1.43||De hogyan lehetséges az, hogy az én Uram anyja eljön hozzám?||
25004||.Lk.1.44||Mert íme, mihelyt a te köszöntésednek szava fülemhez jutott, a magzat örvendezéssel repesni kezdett méhemben.||
25005||.Lk.1.45||Boldog az, aki hitt, mert beteljesednek azok, amiket az Úr mondott neki.||
25006||.Lk.1.46|Mária éneke|Mária pedig ezt mondta: Magasztalja az én szívem az Urat,||
25007||.Lk.1.47||és örvendezik az én lelkem megtartó Istenemben,||
25008||.Lk.1.48||mert rátekintett szolgálóleánya alázatos voltára, mert íme, mostantól fogva boldognak mond engem minden nemzedék,||
25009||.Lk.1.49||mert nagy dolgokat tett velem a Hatalmas, szent az ő neve!||15566
25010||.Lk.1.50||Irgalma nemzedékről nemzedékre megmarad azokon, akik őt félik.||15625
25011||.Lk.1.51||Hatalmas dolgot cselekedett karjának ereje által, szétszórta a szívük szándékában felfuvalkodottakat.||18774
25012||.Lk.1.52||Hatalmasokat döntött le trónjukról, és megalázottakat emelt fel.||
25013||.Lk.1.53||Éhezőket töltött be javakkal, és gazdagokat küldött el üresen.||7245
25014||.Lk.1.54||Irgalmáról megemlékezve felkarolta szolgáját, Izráelt,||18527;18796;19761;19778
25015||.Lk.1.55||ahogy megígérte atyáinknak, Ábrahámnak és utódainak mindörökké!||301;404;442
25016||.Lk.1.56||Mária pedig mintegy három hónapig maradt Erzsébetnél, azután visszatért otthonába.||
25017||.Lk.1.57|Keresztelő János születése|Amikor elérkezett Erzsébet szülésének ideje, fiút szült.||
25018||.Lk.1.58||És meghallották szomszédai és rokonai, hogy az Úr milyen nagy irgalmat tanúsított iránta, és együtt örültek vele.||
25019||.Lk.1.59||A nyolcadik napon pedig eljöttek, hogy körülmetéljék a gyermeket, és apja nevéről Zakariásnak akarták nevezni.||409
25020||.Lk.1.60||Az anyja viszont azt mondta: Nem, hanem János legyen a neve.||
25021||.Lk.1.61||Erre azt mondták neki: De hiszen nincs senki a te rokonságodban, akit így hívnak! –||
25022||.Lk.1.62||és intettek apjának, hogy minek akarja neveztetni.||
25023||.Lk.1.63||Ő pedig táblát kért, és ezt írta rá: János a neve. És mindnyájan elcsodálkoztak.||
25024||.Lk.1.64||Ekkor azonnal megnyílt a szája, megoldódott a nyelve, és áldotta Istent.||
25025||.Lk.1.65||A szomszédokat pedig félelem töltötte el, és Júdeának egész hegyvidékén elterjedt ennek a híre.||
25026||.Lk.1.66||Akik hallották, mind szívükre vették, és azt mondták: Vajon mi lesz e gyermekből? Mert nyilván az Úr keze volt vele.||
25027||.Lk.1.67|Zakariás éneke|Apja, Zakariás pedig beteljesedett Szentlélekkel, és így prófétált:||
25028||.Lk.1.68||Áldott az Úr, Izráel Istene, hogy meglátogatta népét, és váltságot szerzett neki.||
25029||.Lk.1.69||Felemelte nekünk az üdvösség szarvát szolgájának, Dávidnak házában,||16228;16234;19557
25030||.Lk.1.70||ahogy kijelentette azt szent prófétái szája által, örök időktől fogva,||
25031||.Lk.1.71||hogy megszabadít ellenségeinktől és mindazok kezéből, akik gyűlölnek minket,||
25032||.Lk.1.72||hogy irgalmasságot cselekedjék atyáinkkal, és megemlékezzék szent szövetségéről,||70;301;562;787;30124
25033||.Lk.1.73||arról az esküvésről, amellyel megesküdött Ábrahámnak, a mi atyánknak, hogy megadja nekünk,||
25034||.Lk.1.74||hogy megszabadulva ellenségeink kezéből, félelem nélkül szolgáljunk neki||30058;30059
25035||.Lk.1.75||szentségben és igazságban őelőtte életünk minden napján.||30456
25036||.Lk.1.76||Téged pedig, kisgyermek, a magasságos Isten prófétájának hívnak majd, mert az Úr előtt jársz, hogy előkészítsd útjait,||23188;23210;23211
25037||.Lk.1.77||és az üdvösség ismeretére megtanítsd népét, bűneik bocsánata által,||23260;-23262
25038||.Lk.1.78||a mi Istenünk nagy irgalma szerint, mert meglátogatott minket a felkelő nap a magasságból,||22987;23026;23207
25039||.Lk.1.79||hogy megjelenjék azoknak, akik a sötétségben és a halál árnyékában ülnek, hogy lábunkat a békesség útjára igazítsa!||17899;18555;18581;18713;23207
25040||.Lk.1.80||A kisgyermek pedig növekedett és erősödött lélekben, és a pusztában élt mind ama napig, amíg nyilvánosan föl nem lépett Izráelben.||25093;-25095
25041||.Lk.2.1|Jézus születése|Történt pedig azokban a napokban, hogy Augustus császár rendeletet adott ki, hogy az egész lakott földön összeírást tartsanak.||
25042||.Lk.2.2||Ez az első összeírás akkor történt, amikor Szíriában Cirenius volt a helytartó.||
25043||.Lk.2.3||Mindenki elment azért az összeírásra, kiki a maga városába.||
25044||.Lk.2.4||Felment József is Galileából, Názáret városából Júdeába, Dávid városába, amelyet Betlehemnek neveznek, mivelhogy a Dávid házából és nemzetségéből származott,||26439
25045||.Lk.2.5||hogy bejegyezzék jegyesével, Máriával, aki várandós volt.||
25046||.Lk.2.6||Történt pedig, hogy ottlétük alatt beteltek szülésének napjai,||
25047||.Lk.2.7||megszülte elsőszülött fiát, és bepólyálva a jászolba fektette, mert nem volt számukra hely a vendégfogadó háznál.||23236
25048||.Lk.2.8||Pásztorok tanyáztak azon a vidéken, akik kint a mezőn őrködtek éjszaka a nyájuk mellett.||
25049||.Lk.2.9||És íme, az Úr angyala megjelent nekik, és körülragyogta őket az Úr dicsősége, ők pedig nagyon megrettentek.||
25050||.Lk.2.10||És az angyal így szólt: Ne féljetek, mert íme, nagy örömet hirdetek nektek, amely minden nép öröme lesz,||
25051||.Lk.2.11||mert Dávid városában ma megszületett nektek az Üdvözítő, aki az Úr Krisztus.||
25052||.Lk.2.12||Ez pedig a jel számotokra: találtok egy kisgyermeket bepólyálva feküdni a jászolban.||
25053||.Lk.2.13||És hirtelen mennyei seregek sokasága jelent meg az angyallal együtt, akik Istent dicsérték, és ezt mondták:||15634;15635
25054||.Lk.2.14||Dicsőség a magasságban Istennek, és a földön békesség, és az emberekhez jóakarat!||
25055||.Lk.2.15||Miután elmentek az angyalok tőlük a mennybe, a pásztorok így szóltak egymáshoz: Menjünk el Betlehembe, és lássuk meg e dolgot, amelyet az Úr kijelentett nekünk!||
25056||.Lk.2.16||Elmentek hát nagy sietve, és megtalálták Máriát és Józsefet és a jászolban fekvő kisgyermeket.||
25057||.Lk.2.17||Amikor meglátták, elmondták a gyermek felől kapott kijelentést,||
25058||.Lk.2.18||és akik csak hallották, mind elcsodálkoztak azon, amit a pásztorok mondtak.||
25059||.Lk.2.19||Mária pedig mindezeket a dolgokat megjegyezte és a szívében forgatta.||
25060||.Lk.2.20||A pásztorok pedig visszatértek, dicsőítve és dicsérve Istent mindazokért, amiket hallottak és láttak, úgy, ahogy az nekik megmondatott.||
25061||.Lk.2.21|Jézus bemutatása a templomban Simeon és Anna|Nyolc nap elteltével körülmetélték, és a Jézus nevet adták neki, ahogy az angyal nevezte, mielőtt megfogant volna anyja méhében.||409
25062||.Lk.2.22||Amikor pedig a Mózes törvénye szerinti tisztulás napjai leteltek, felvitték őt Jeruzsálembe, hogy bemutassák az Úrnak,||3048;3050
25063||.Lk.2.23||amint meg van írva az Úr törvényében, hogy minden elsőszülött fiú az Úrnak szenteltessék,||1869;2142;3737;3739
25064||.Lk.2.24||és hogy az Úr törvényében előírt áldozatot mutassanak be: egy pár gerlicét vagy két galambfiókát.||3052
25065||.Lk.2.25||És íme, volt Jeruzsálemben egy Simeon nevű igaz és istenfélő ember, aki várta az Izráel vigasztalását, és a Szentlélek volt rajta.||
25066||.Lk.2.26||Ő azt a kijelentést nyerte a Szentlélektől, hogy addig nem hal meg, amíg meg nem látja az Úr Krisztusát.||
25067||.Lk.2.27||A Lélek indításából éppen akkor ment a templomba, amikor a gyermek Jézust szülei bevitték, hogy a törvény előírásainak eleget tegyenek.||
25068||.Lk.2.28||Karjaiba vette őt, és ezekkel a szavakkal áldotta Istent:||
25069||.Lk.2.29||Most bocsátod el, Uram, a te szolgádat a te beszéded szerint békességben,||
25070||.Lk.2.30||mert szemeim látták a te üdvösségedet,||15556;15557;18774;23232
25071||.Lk.2.31||amelyet minden nép szeme láttára készítettél,||
25072||.Lk.2.32||világosságul a pogányok megvilágosítására és népednek, Izráelnek dicsőségére.||18554;18710
25073||.Lk.2.33||Apja és az anyja csodálkoztak azokon, amiket róla mondott.||
25074||.Lk.2.34||Simeon pedig megáldotta őket, és azt mondta Máriának, az ő anyjának: Íme, ő sokak elesésére és feltámadására rendeltetett Izráelben, és jelül, amelynek ellene mondanak.||17889;17890;23580;23660;23663;28256;30473;30475
25075||.Lk.2.35||Sőt a te lelkedet is áthatja az éles tőr, hogy sok szív gondolatai nyilvánvalókká legyenek.||26911
25076||.Lk.2.36||Volt egy próféta asszony, Anna, Fánuel leánya, Áser nemzetségéből. Nagyon idős volt, hajadonkora után csak hét esztendeig élt férjével,||
25077||.Lk.2.37||és már nyolcvannégy éve özvegy volt. El sem hagyta a templomot, hanem éjjel és nappal böjtölésekkel és imádkozásokkal szolgált.||
25078||.Lk.2.38||Ugyanabban az órában ő is odaállt, hálát adott az Úrnak, és beszélt róla mindazoknak, akik Jeruzsálem megváltását várták.||
25079||.Lk.2.39||Amikor mindent elvégeztek az Úr törvénye szerint, visszatértek Galileába, az ő városukba, Názáretbe.||
25080||.Lk.2.40||A kisgyermek pedig növekedett és erősödött lélekben, teljesedve bölcsességgel, és Isten kegyelme volt rajta.||
25081||.Lk.2.41|A tizenkét éves Jézus a templomban|Szülei pedig évente feljártak Jeruzsálembe a húsvét ünnepére.||5358
25082||.Lk.2.42||Amikor tizenkét éves lett, fölmentek Jeruzsálembe az ünnep szokása szerint.||2159
25083||.Lk.2.43||Az ünnepnapok elteltével, amikor hazafelé indultak, a gyermek Jézus visszamaradt Jeruzsálemben, de ezt nem tudták a szülei.||
25084||.Lk.2.44||Azt gondolták, hogy az úti társaságban van. Egynapi járóföldet tettek meg, és csak akkor kezdték keresni a rokonok és az ismerősök között.||
25085||.Lk.2.45||Amikor nem találták, visszatértek Jeruzsálembe, hogy ott keressék.||
25086||.Lk.2.46||Harmadnapra meg is találták a templomban, amint a tanítómesterek körében ült, őket hallgatva és kérdezgetve.||
25087||.Lk.2.47||Akik őt hallották, mind álmélkodtak értelmén és feleletein.||
25088||.Lk.2.48||Amikor szülei meglátták, megdöbbentek, az anyja pedig azt kérdezte: Fiam, miért tetted ezt velünk? Íme, apád és én aggódva kerestünk téged.||
25089||.Lk.2.49||Ő pedig azt mondta nekik: Miért kerestetek engem? Hát nem tudjátok, hogy nekem az én Atyám dolgaival kell foglalkoznom?||26259
25090||.Lk.2.50||De ők nem értették ezt a beszédet, amit nekik mondott.||
25091||.Lk.2.51||Aztán velük tartott, visszament Názáretbe, és engedelmeskedett nekik. Anyja pedig szívében tartotta mindezeket a beszédeket.||
25092||.Lk.2.52||Jézus pedig gyarapodott bölcsességben, testének állapotában és az Isten és az emberek előtt való kedvességben.||
25093||.Lk.3.1|Keresztelő János|Tiberius császár uralkodásának tizenötödik esztendejében, amikor Júdeában Poncius Pilátus volt a helytartó, Galilea negyedes fejedelme Heródes, Iturea és Trakhónitisz tartományának negyedes fejedelme pedig testvére, Fülöp, Abiléné negyedes fejedelme meg Lüszániász volt,||
25094||.Lk.3.2||Annás és Kajafás főpapsága alatt szólt az Úr Jánoshoz, Zakariás fiához a pusztában.||27097;24973;25017;25023;25040
25095||.Lk.3.3||Ő pedig bejárta a Jordán egész vidékét, és hirdette a megtérés keresztségét a bűnök bocsánatára,||23260;23261
25096||.Lk.3.4||ahogy meg van írva Ézsaiás próféta beszédeinek könyvében: Kiáltónak szava a pusztában: készítsétek az Úr útját, tegyétek egyenessé ösvényeit!||18491;18493
25097||.Lk.3.5||Minden völgyet töltsetek fel, minden hegyet és halmot simítsatok el, a görbe legyen egyenessé és a göröngyös simává.||
25098||.Lk.3.6||És mindenki meglátja az Isten szabadítását.||15556;15557;18774
25099||.Lk.3.7||Azt mondta azért a sokaságnak, amely kiment hozzá, hogy megkeresztelkedjen általa: Viperák fajzatai! Ki figyelmeztetett titeket, hogy az eljövendő harag elől meneküljetek?||23266;-23268
25100||.Lk.3.8||Teremjetek azért megtéréshez méltó gyümölcsöket, és nehogy azt kezdjétek mondogatni magatokban, hogy Ábrahám a mi atyánk; mert mondom nektek, hogy Isten ezekből a kövekből is támaszthat fiakat Ábrahámnak.||
25101||.Lk.3.9||A fejsze immár a fák gyökerénél jár, és minden fát, amely jó gyümölcsöt nem terem, kivágnak, és tűzre vetnek.||23269
25102||.Lk.3.10||A sokaság pedig azt kérdezte: Mit tegyünk tehát?||
25103||.Lk.3.11||Ő pedig így válaszolt: Akinek két ruhája van, egyiket adja annak, akinek nincs, és akinek van eledele, hasonlóképpen cselekedjék.||30375;30376;30663;30664
25104||.Lk.3.12||És eljöttek a vámszedők is, hogy megkeresztelkedjenek, és így szóltak: Mester, mit cselekedjünk?||
25105||.Lk.3.13||Ő pedig azt mondta nekik: Semmi többet ne követeljetek, mint ami meg van szabva.||
25106||.Lk.3.14||Megkérdezték őt a katonák is: És mi mit tegyünk? Nekik azt mondta: Senkit se bántsatok, se meg ne zsaroljatok, hanem elégedjetek meg zsoldotokkal.||
25107||.Lk.3.15||Mivel a nép feszültséggel teli várakozásban élt, és mind azt fontolgatta a szívében János felől, hogy vajon nem ő-e a Krisztus,||
25108||.Lk.3.16||ő mindenkinek így felelt: Én ugyan vízzel keresztellek titeket, de jön, aki erősebb nálam, és én nem vagyok méltó arra sem, hogy a saruja szíját megoldjam, ő majd Szentlélekkel és tűzzel keresztel titeket.||23270;26997;27019;-27022
25109||.Lk.3.17||Kezében szórólapát van, hogy megtisztítsa szérűjét, és a gabonát csűrébe takarítsa, a polyvát pedig megégeti olthatatlan tűzzel.||23271
25110||.Lk.3.18||Még sok másra is intette őket, és hirdette az evangéliumot a népnek.||
25111||.Lk.3.19||Heródes negyedes fejedelmet megfeddte Heródiás miatt, testvérének, Fülöpnek a felesége és mindazon gonoszságok miatt, amelyeket Heródes cselekedett,||
25112||.Lk.3.20||aki mindezt még azzal tetézte, hogy Jánost tömlöcbe vettette.||23667;-23674
25113||.Lk.3.21|Jézus megkeresztelkedése|Történt pedig, hogy amikor az egész nép megkeresztelkedett, és Jézus is megkereszteltetett és imádkozott, megnyílt az ég,||23275;23276
25114||.Lk.3.22||és leszállt rá a Szentlélek galambhoz hasonló testi alakban, és hang hallatszott a mennyből: Te vagy az én szeretett Fiam, benned gyönyörködöm!||18549;26144;26145;23276;24293
25115||.Lk.3.23|Jézus nemzetségi táblázata|Maga Jézus pedig mintegy harmincesztendős volt, amikor tanítani kezdett. Úgy tudta mindenki, hogy József fia volt, ez pedig Élié,||23227;23661
25116||.Lk.3.24||ez Mattáté, ez Lévié, ez Melkié, ez Jannájé, ez Józsefé,||
25117||.Lk.3.25||ez Mattatiásé, ez Ámosé, ez Náhumé, ez Heszlié, ez Naggaié,||
25118||.Lk.3.26||ez Mahaté, ez Mattatiásé, ez Simeié, ez Jószeké, ez Jódáé,||
25119||.Lk.3.27||ez Jóhánáné, ez Résáé, ez Zerubbábelé, ez Sealtielé, ez Nérié,||
25120||.Lk.3.28||ez Melkié, ez Addié, ez Kószámé, ez Elmadámé, ez Éré,||
25121||.Lk.3.29||ez Jézusé, ez Eliézeré, ez Jórimé, ez Mattáté, ez Lévié,||
25122||.Lk.3.30||ez Simeoné, ez Júdáé, ez Józsefé, ez Jónámé, ez Eljákimé,||
25123||.Lk.3.31||ez Meleáé, ez Mennáé, ez Mattátáé, ez Nátáné, ez Dávidé,||
25124||.Lk.3.32||ez Isaié, ez Óbédé, ez Boázé, ez Szalmóné, ez Nahsoné,||
25125||.Lk.3.33||ez Aminádábé, ez Arnié, ez Heszróné, ez Fáreszé, ez Júdáé.||7208;-7212;1137;1148;1149
25126||.Lk.3.34||ez Jákóbé, ez Izsáké, ez Ábrahámé, ez Táréé, ez Náhóré,||282
25127||.Lk.3.35||ez Szerugé, ez Reué, ez Pelegé, ez Héberé, ez Selahé,||
25128||.Lk.3.36||ez Kénáné, ez Arpaksádé, ez Sémé, ez Nóéé, ez Láméké,||137
25129||.Lk.3.37||ez Metusélahé, ez Hénóké, ez Járedé, ez Mahalalélé, ez Kénáné,||
25130||.Lk.3.38||ez Énósé, ez Sété, ez Ádámé, ez pedig Istené.||114;108;25;26
25131||.Lk.4.1|Jézus megkísértése|Jézus pedig Szentlélekkel telve visszatért a Jordántól, és a Lélektől vezetve a pusztában töltött||23275;23277;-23287
25132||.Lk.4.2||negyven napot, ahol az ördög megkísértette. Nem evett semmit azokban a napokban, de azok elmúltával megéhezett.||
25133||.Lk.4.3||Akkor az ördög így szólt hozzá: Ha Isten Fia vagy, mondd ennek a kőnek, hogy változzék kenyérré!||
25134||.Lk.4.4||Jézus azt felelte neki: Meg van írva, hogy nem csak kenyérrel él az ember.||5140
25135||.Lk.4.5||Ezután felvitte őt az ördög egy magas hegyre, és egy pillanat alatt megmutatta neki a föld minden országát.||
25136||.Lk.4.6||Majd azt mondta neki az ördög: Neked adom mindezt a hatalmat és annak dicsőségét, mert nekem adatott, és annak adom, akinek akarom.||
25137||.Lk.4.7||Azért ha imádsz engem, mindez a tied lesz.||
25138||.Lk.4.8||Jézus így válaszolt: Meg van írva: az Urat, a te Istenedet imádd, és csak neki szolgálj.||5099
25139||.Lk.4.9||Azután Jeruzsálembe vitte, a templom párkányára állította, és azt mondta neki: Ha Isten Fia vagy, vesd le magad innen,||
25140||.Lk.4.10||mert meg van írva: Angyalainak parancsol felőled, hogy őrizzenek meg téged,||
25141||.Lk.4.11||és tenyerükön hordoznak, hogy meg ne üsd a lábadat a kőben.||15469;15470
25142||.Lk.4.12||Jézus pedig azt válaszolta: Megmondatott: ne kísértsd az Urat, a te Istenedet.||5102
25143||.Lk.4.13||Ezzel az ördög minden kísértését elvégezte, és egy időre eltávozott tőle.||
25144||.Lk.4.14|Jézus Názáretben|Jézus pedig a Lélek erejével visszatért Galileába, és híre ment az egész környéken.||23287;23289
25145||.Lk.4.15||Tanított zsinagógáikban, és mindenki dicsőítette.||
25146||.Lk.4.16||Elment Názáretbe is, ahol felnövekedett. Szombaton szokása szerint bement a zsinagógába, és felállt olvasni.||
25147||.Lk.4.17||Ézsaiás próféta könyvét adták oda neki, ő pedig felnyitva a könyvet arra a helyre talált, ahol ez volt írva:||
25148||.Lk.4.18||Az Úr Lelke van énrajtam, aki felkent engem, hogy a szegényeknek az evangéliumot hirdessem, és elküldött, hogy a foglyoknak szabadulást hirdessek, és a vakoknak a szemük megnyílását, hogy szabadon bocsássam a megtörteket,||
25149||.Lk.4.19||és hirdessem az Úr kedves esztendejét.||18912;18554;18555
25150||.Lk.4.20||És behajtva a könyvet átadta a szolgának, és leült. A zsinagógában minden szem rászegeződött,||
25151||.Lk.4.21||ő pedig beszélni kezdett: Ma teljesedett be ez az írás fületek hallatára.||
25152||.Lk.4.22||És mindenki igazat adott neki, elcsodálkozva kedves beszédén, amelyek szájából származtak, és azt mondták: Hát nem a József fia ez?||
25153||.Lk.4.23||Erre ő így szólt hozzájuk: Bizonyára azt a példabeszédet idézitek nekem: Orvos, gyógyítsd meg magadat! Amiket hallottunk, hogy Kapernaumban történtek, itt, a te hazádban is tedd meg!||23289;24303;24307
25154||.Lk.4.24||Majd így folytatta: Bizony mondom nektek, hogy egy próféta sem kedves a saját hazájában.||23663
25155||.Lk.4.25||Igazán mondom nektek, hogy Illés idejében sok özvegyasszony élt Izráelben, amikor az ég három esztendeig és hat hónapig be volt zárva, úgyhogy az egész vidéken nagy éhínség volt,||
25156||.Lk.4.26||mégis azok közül egyikhez sem küldetett Illés, hanem csak a Szidón vidékén levő Sarepta egy özvegyasszonyához.||9327;9328;9334
25157||.Lk.4.27||És Elizeus próféta idejében is sok leprás volt Izráelben, de azok közül egy sem tisztult meg, csak a szír Naámán.||9658;9659;9663
25158||.Lk.4.28||Ennek hallatára mindnyájan haragra gerjedtek a zsinagógában,||
25159||.Lk.4.29||fölkeltek, és kiűzték őt a városon kívülre, és annak a hegynek a szélére vitték, amelyen városuk épült, hogy onnan letaszítsák.||
25160||.Lk.4.30||Ő azonban átment közöttük, és eltávozott.||
25161||.Lk.4.31|Jézus tisztátalan lelket űz ki|Lement Kapernaumba, Galilea egyik városába, és az ott élőket tanította szombatonként.||
25162||.Lk.4.32||Mindenkit ámulatba ejtett tanítása, mert szavának ereje volt.||23412
25163||.Lk.4.33||És volt ott a zsinagógában egy tisztátalan lélektől megszállt ember, aki hangosan így kiáltott:||24305;24306
25164||.Lk.4.34||Ah, mi közünk hozzád, názáreti Jézus? Azért jöttél, hogy elpusztíts minket? Ismerlek téged, ki vagy: az Isten Szentje!||
25165||.Lk.4.35||De megdorgálta őt Jézus: Némulj meg, és menj ki ebből az emberből! És az ördög földhöz verte azt, és kiment belőle anélkül, hogy kárt tett volna benne.||
25166||.Lk.4.36||Döbbent csodálkozás vett erőt mindenkin, és így szóltak egymáshoz: Micsoda beszéd ez, amely olyan hatalommal és erővel parancsol a tisztátalan lelkeknek, hogy azok távozni kényszerülnek?||
25167||.Lk.4.37||És elterjedt a híre mindenütt a környéken.||
25168||.Lk.4.38|Jézus meggyógyítja Péter anyósát|A zsinagógából kijövet Simon házába ment. Simon anyósát magas láz gyötörte, és arra kérték, hogy segítsen rajta.||23426;23427
25169||.Lk.4.39||Jézus pedig föléje hajolva megdorgálta a lázat, mire az alábbhagyott, Simon anyósa pedig azonnal felkelt, és szolgált nekik.||
25170||.Lk.4.40|Jézus sok beteget meggyógyít|Amikor a nap lement, az emberek mind odavitték a különféle bajokban szenvedőket, ő pedig mindegyikükre rátette a kezét, és meggyógyította őket.||
25171||.Lk.4.41||Többekből az ördögök is kimentek, kiáltozva: Te vagy az Isten Fia! De ő megdorgálta és nem hagyta beszélni őket, mivel tudták, hogy ő a Krisztus.||24306;24307;24184;24185
25172||.Lk.4.42||Napkeltekor eltávozott, kiment egy puszta helyre, de a sokaság felkereste, odamentek hozzá, és marasztalták, hogy ne menjen el tőlük.||24317;-24320
25173||.Lk.4.43||Ő azonban azt mondta nekik: Más városoknak is hirdetnem kell az Isten országát, mert azért küldettem.||18912
25174||.Lk.4.44||És Júdea zsinagógáiban is hirdette az igét.||
25175||.Lk.5.1|Péter halfogása|Egyszer, amikor a Genezáreti-tó partján állt, és a sokaság hozzá tódult, hogy hallgassa az Isten beszédét,||
25176||.Lk.5.2||látott két hajót vesztegelni a vízen, melyekből kiszálltak a halászok, és hálóikat mosták.||
25177||.Lk.5.3||Beszállt az egyik hajóba, amelyik Simoné volt, megkérte, hogy vigye egy kissé beljebb a parttól, majd leült, és a hajóból tanította a sokaságot.||
25178||.Lk.5.4||Amikor befejezte beszédét, azt mondta Simonnak: Evezz a mélyre, és vessétek ki hálóitokat fogásra!||
25179||.Lk.5.5||Simon pedig így felelt: Mester, jóllehet egész éjszaka fáradtunk, mégsem fogtunk semmit, de a te parancsodra kivetem a hálókat.||
25180||.Lk.5.6||Ahogy ezt megtették, olyan sok halat kerítettek be, hogy szakadoztak hálóik.||
25181||.Lk.5.7||Intettek azért a másik hajóban levő társaiknak, hogy jöjjenek, és segítsenek nekik. Azok odajöttek, és annyira megtöltötték mind a két hajót, hogy csaknem elsüllyedtek.||
25182||.Lk.5.8||Amikor látta ezt Simon Péter, Jézus lába elé borult, és azt mondta: Menj el tőlem, Uram, mert én bűnös ember vagyok!||
25183||.Lk.5.9||Mert a halfogás miatt félelem fogta el őt és mindazokat, akik vele voltak.||
25184||.Lk.5.10||Hasonlóképpen Jakabot és Jánost is, Zebedeus fiait, akik Simon társai voltak. És azt mondta Jézus Simonnak: Ne félj, mert mostantól fogva embereket fogsz halászni!||21755;21756;27056;-27059
25185||.Lk.5.11||Ezután a szárazra vonták a hajókat, otthagytak mindent, és követték őt.||
25186||.Lk.5.12|Jézus meggyógyít egy leprást|És történt, hogy amikor Jézus az egyik városban tartózkodott, volt ott egy tetőtől talpig leprás ember. Amikor ez meglátta őt, arcra borulva kérte: Uram, ha akarod, megtisztíthatsz engem!||23414
25187||.Lk.5.13||Jézus pedig kinyújtotta kezét, megérintette, és azt mondta: Akarom, tisztulj meg! És azonnal letisztult róla a lepra.||
25188||.Lk.5.14||Ekkor megparancsolta neki: Senkinek se mondd ezt el, hanem menj, mutasd meg magad a papnak, és vigyél áldozatot tisztulásodért, amint Mózes rendelte, bizonyságul nekik.||3113;-3121
25189||.Lk.5.15||De annál inkább terjedt a híre, és nagy sokaság gyűlt össze, hogy őt hallgassák, és hogy általa meggyógyuljanak betegségeikből.||
25190||.Lk.5.16||Ő pedig félrevonult a pusztába, és imádkozott.||
25191||.Lk.5.17|Jézus meggyógyítja a bénát|Történt, hogy egy nap, amikor tanított, ott ültek a farizeusok és a törvénytudók is, akik Galilea és Júdea falvaiból és Jeruzsálemből jöttek. És az Úr ereje vele volt, hogy gyógyítson.||
25192||.Lk.5.18||Néhány férfi nyoszolyán egy béna embert hozott, és megpróbálták bevinni és elébe tenni.||23448
25193||.Lk.5.19||De mivel a sokaság miatt nem találták módját, hogyan vigyék be, felmentek a háztetőre, és a cseréptetőn keresztül bocsátották alá ágyastul Jézus elé a középre.||
25194||.Lk.5.20||Ő pedig, látva hitüket, így szólt: Ember, megbocsáttattak a bűneid.||
25195||.Lk.5.21||Az írástudók és a farizeusok pedig tanakodni kezdtek, és azt mondták: Kicsoda ez, hogy ilyen káromlást szól? Ki bocsáthatja meg a bűnt, hacsak nem egyedül Isten?||14377;18598
25196||.Lk.5.22||Jézus pedig észrevette tanakodásukat, és megfelelve nekik azt mondta: Mit tanakodtok szívetekben?||
25197||.Lk.5.23||Melyik könnyebb, azt mondani: „Megbocsáttattak bűneid”, vagy azt: „Kelj fel és járj!”?||
25198||.Lk.5.24||Hogy pedig megtudjátok, hogy az Emberfiának van hatalma e földön megbocsátani a bűnöket – azt mondta a bénának –: neked mondom, kelj fel, vedd a nyoszolyádat, és menj haza!||23452
25199||.Lk.5.25||És az rögtön felkelt a szemük láttára, fölvette, amin feküdt, és Istent dicsőítve hazament.||
25200||.Lk.5.26||És álmélkodás fogta el mindnyájukat, és Istent dicsőítve, félelemmel telve ezt mondták: Bizony megfoghatatlan dolgokat láttunk ma!||
25201||.Lk.5.27|Jézus elhívja Lévit|Ezután pedig kiment, és látott egy Lévi nevű vámszedőt, aki a vámnál ült, és azt mondta neki: Kövess engem!||23455
25202||.Lk.5.28||Az pedig felkelt, és mindent otthagyva követte őt.||
25203||.Lk.5.29||És Lévi nagy lakomát készített neki a házánál, ahol vámszedők sokasága és mások asztalhoz telepedtek velük együtt.||
25204||.Lk.5.30||A farizeusok és írástudók azonban zúgolódtak, és így szóltak a tanítványokhoz: Miért esztek és isztok vámszedőkkel és bűnösökkel?||
25205||.Lk.5.31||Jézus pedig azt válaszolta: Nem az egészségeseknek van szükségük orvosra, hanem a betegeknek.||23458;23459
25206||.Lk.5.32||Nem azért jöttem, hogy az igazakat hívjam a megtérésre, hanem hogy a bűnösöket.||
25207||.Lk.5.33|Jézus tanítása a böjtről|Akkor azt mondták: János tanítványai gyakran böjtölnek és imádkoznak, ugyanígy a farizeusokéi is, a tieid pedig esznek és isznak.||23460;23461;24345;-24347
25208||.Lk.5.34||Ő pedig így válaszolt: Vajon rábírhatjátok-e a násznépet, hogy böjtöljön, amikor a vőlegény velük van?||
25209||.Lk.5.35||De eljönnek a napok, amikor a vőlegény elvétetik tőlük, akkor majd böjtölnek azokban a napokban.||
25210||.Lk.5.36||És egy példázatot is mondott nekik: Senki sem hasít ki foltot új ruhából régi ruhára, hiszen akkor az újat is elszakítja, és a régihez sem illik az újból való folt.||23462;24348
25211||.Lk.5.37||És senki sem tölti az újbort régi tömlőkbe, hiszen az újbor szétszakítja a tömlőket, a bor kiömlik, és a tömlők is tönkremennek.||23463;24349
25212||.Lk.5.38||Hanem az újbort új tömlőkbe kell tölteni.||
25213||.Lk.5.39||És senki, aki óbort iszik, nem kíván újat, mert azt mondja: jobb az ó.||
25214||.Lk.6.1|Kalásztépés szombaton|Történt pedig egy szombati napon, hogy vetések között ment át, tanítványai pedig kalászokat szaggattak, és kezükkel szétmorzsolva ették.||5525;23557;-23561
25215||.Lk.6.2||Némelyek pedig a farizeusok közül így szóltak: Miért tesztek olyat, amit szombaton nem szabad?||
25216||.Lk.6.3||Jézus pedig így felelt nekik: Nem olvastátok, mit cselekedett Dávid, amikor ő és a vele levők megéheztek?||7779
25217||.Lk.6.4||Hogyan ment be az Úr házába, és vette el a szent kenyereket, megette, és adott azoknak is, akik vele voltak? Pedig azokat nem szabad másnak megennie, csak a papoknak.||3451;-3455
25218||.Lk.6.5||És azt mondta nekik: Az Emberfia ura a szombatnak.||23564
25219||.Lk.6.6|Jézus szombaton gyógyít|Történt pedig egy másik szombaton, hogy a zsinagógába ment, és tanított. Volt ott egy ember, akinek a jobb keze el volt sorvadva.||23565;-23569;24356;-24358
25220||.Lk.6.7||Az írástudók és a farizeusok pedig leselkedtek Jézus után, hogy vajon gyógyít-e majd szombaton, hogy vádat emelhessenek ellene.||
25221||.Lk.6.8||Ő pedig, ismerve gondolataikat, azt mondta a sorvadt kezű embernek: Kelj fel, és állj középre! Az felkelt és odaállt.||
25222||.Lk.6.9||Akkor így szólt Jézus: Kérdezek valamit tőletek: szabad-e szombaton jót vagy rosszat tenni, életet menteni vagy kioltani?||
25223||.Lk.6.10||Majd végignézett mindnyájukon, és azt mondta az embernek: Nyújtsd ki a kezedet! Az pedig úgy cselekedett, és a keze tökéletesen meggyógyult.||
25224||.Lk.6.11||Azok pedig esztelen haraggal eltelve arról tanakodtak egymás között, hogy mit tegyenek Jézussal.||
25225||.Lk.6.12|A tizenkét tanítvány elhívása|Azokban a napokban történt, hogy kiment a hegyre imádkozni, és az éjszakát Istenhez való imádkozással töltötte.||
25226||.Lk.6.13||Amikor megvirradt, előszólította tanítványait, és kiválasztott közülük tizenkettőt, akiket apostoloknak is nevezett:||23485;-23488;24368;-24374
25227||.Lk.6.14||Simont, akinek a Péter nevet adta, és Andrást, annak testvérét, Jakabot és Jánost, Fülöpöt és Bertalant,||
25228||.Lk.6.15||Mátét és Tamást, Jakabot, Alfeus fiát és Simont, akit Zélótának neveztek,||
25229||.Lk.6.16||Júdást, Jakab fiát és Iskáriótes Júdást, aki árulóvá lett.||
25230||.Lk.6.17|Jézus tanít és gyógyít|Aztán lement velük, megállt egy síkságon, és vele együtt tanítványainak serege és a nép nagy sokasága egész Júdeából, Jeruzsálemből, Tírusz és Szidón tengermelléki vidékéről, akik azért jöttek, hogy hallgassák őt, és meggyógyuljanak betegségeikből.||
25231||.Lk.6.18||A tisztátalan lelkektől szenvedők meggyógyultak.||
25232||.Lk.6.19||Az egész sokaság igyekezett őt megérinteni, mert erő áradt ki belőle, és mindenkit meggyógyított.||24456;24458;24461
25233||.Lk.6.20|Kik a boldogok?|Ő pedig tanítványaira emelte szemét, és azt mondta: Boldogok vagytok, ti szegények, mert tiétek az Isten országa.||23304
25234||.Lk.6.21||Boldogok vagytok ti, akik most éheztek, mert megelégíttettek. Boldogok vagytok ti, akik most sírtok, mert nevetni fogtok.||18820;18977;18914
25235||.Lk.6.22||Boldogok vagytok, amikor gyűlölnek titeket az emberek, és kiközösítenek, és szidalmaznak titeket, és visszautasítják neveteket mint gonoszt az Emberfiáért.||30485;23312
25236||.Lk.6.23||Örüljetek azon a napon és ujjongjatok, mert íme, nagy a ti jutalmatok a mennyben, hiszen atyáik ugyanígy tettek a prófétákkal.||
25237||.Lk.6.24||De jaj nektek, gazdagok, mert vigasztalásotokat már megkaptátok!||30422;30423
25238||.Lk.6.25||Jaj nektek, kik most beteltetek, mert éhezni fogtok! Jaj nektek, kik most nevettek, mert sírni és gyászolni fogtok!||18977;18978
25239||.Lk.6.26||Jaj nektek, ha minden ember jót mond felőletek, mert éppen így tettek atyáik a hamis prófétákkal!||
25240||.Lk.6.27|Az ellenség szeretete|De nektek, akik hallgattok engem, azt mondom: Szeressétek ellenségeiteket, tegyetek jót azokkal, akik titeket gyűlölnek!||2148;2149;23345
25241||.Lk.6.28||Áldjátok azokat, akik titeket átkoznak, és imádkozzatok azokért, akik gonoszul bánnak veletek!||28327;-28330;27245
25242||.Lk.6.29||Annak, aki megüti egyik arcodat, fordítsd oda a másikat is, és aki felsőruhádat elveszi, attól ne tartsd vissza az alsóruhádat sem.||23340
25243||.Lk.6.30||Adj mindenkinek, aki kér tőled, és aki elveszi a tiedet, attól ne kérd vissza.||5326;-5329
25244||.Lk.6.31||Úgy bánjatok az emberekkel, ahogy szeretnétek, hogy veletek is bánjanak.||23395
25245||.Lk.6.32||Mert ha csak azokat szeretitek, akik titeket szeretnek, mi jutalmatok van? Hiszen a bűnösök is szeretik azokat, akik őket szeretik.||23347;23348
25246||.Lk.6.33||És ha csak azokkal tesztek jót, akik veletek jót tesznek, mi jutalmatok van? Hiszen a bűnösök is ugyanazt cselekszik.||
25247||.Lk.6.34||És ha csak azoknak adtok kölcsön, akiktől remélitek, hogy visszakapjátok, mi jutalmatok van? Hiszen a bűnösök is adnak kölcsön a bűnösöknek, hogy ugyanannyit kapjanak vissza.||5326;5327
25248||.Lk.6.35||Hanem szeressétek ellenségeiteket, tegyetek jót, és adjatok kölcsön, semmit sem várva, és nagy lesz a jutalmatok, és a magasságos Isten fiai lesztek, mert ő jóságos a háládatlanokhoz és a gonoszokhoz is.||23345;23346
25249||.Lk.6.36||Legyetek irgalmasok, mint ahogyan Atyátok is irgalmas.||29372;29373
25250||.Lk.6.37|A képmutató ítélkezés|Ne ítéljetek, és nem ítéltettek, ne kárhoztassatok, és nem lesz kárhoztatásotok, bocsássatok meg, és nektek is megbocsátanak;||23384;23385
25251||.Lk.6.38||adjatok, és nektek is adnak, jó mértéket, megnyomottat és megrázottat, színig teltet adnak öletekbe. Mert azzal a mértékkel mérnek nektek, amellyel ti mértek.||
25252||.Lk.6.39||Példabeszédet is mondott nekik: Vajon a vak vezetheti-e a világtalant? Nem esnek-e mindketten a gödörbe?||23714;18567;18568
25253||.Lk.6.40||Nem feljebb való a tanítvány a mesterénél, de aki tökéletesen felkészül, olyan lesz, mint a mestere.||23508
25254||.Lk.6.41||Miért látod meg a szálkát a te atyádfiának a szemében, és nem veszed észre a gerendát a saját szemedben?||23386
25255||.Lk.6.42||Hogyan mondhatod atyádfiának: Atyámfia, hadd vegyem ki a szálkát a szemedből, holott te még a szemedben levő gerendát sem látod? Te képmutató, vesd ki először a gerendát a saját szemedből, és csak azután láss hozzá, hogy kivedd a szálkát a te atyádfiának szeméből!||
25256||.Lk.6.43|Amilyen a fa, olyan a gyümölcse|Nem jó fa az, amely romlott gyümölcsöt terem, és nem rossz fa az, amely jó gyümölcsöt terem.||23399;23400
25257||.Lk.6.44||Minden fát a gyümölcséről lehet megismerni, mert a tövisről nem szednek fügét, és a csipkebokorról sem szüretelnek szőlőt.||
25258||.Lk.6.45||A jó ember szívének jó kincséből hoz elő jót, a gonosz ember pedig az ő szívének gonosz kincséből hoz elő gonoszt, mert amivel telve van a szív, azt mondja a száj.||23591
25259||.Lk.6.46||Miért mondjátok nekem: „Uram, Uram”, ha nem teszitek meg azt, amit mondok?||23404;-23406
25260||.Lk.6.47|Aki kősziklára épít|Aki hozzám jön, hallgatja a beszédemet, és aszerint cselekszik, megmondom nektek, mihez hasonló.||23407;-23410
25261||.Lk.6.48||Hasonló egy olyan házépítő emberhez, aki mélyre ásott, és kősziklára helyezte az alapokat. Amikor aztán jött az árvíz, beleütközött a folyam árja abba a házba, de meg sem mozdíthatta, mert kősziklára épült.||
25262||.Lk.6.49||Aki pedig hallgatja, de nem cselekszik aszerint, hasonló ahhoz az emberhez, aki alapok nélkül, csak a földre építette házát, és amikor jött az ár, azonnal összeomlott a ház, és teljesen elpusztult.||
25263||.Lk.7.1|Jézus meggyógyítja a kapernaumi százados szolgáját|Miután befejezte a nép előtt elmondott összes beszédét, bement Kapernaumba.||
25264||.Lk.7.2||Egy százados szolgája, akit ura nagyon megbecsült, beteg volt, és már haldoklott.||23417;-23422
25265||.Lk.7.3||Az pedig, amikor hallott Jézus felől, elküldte hozzá a zsidók véneit, és arra kérte, hogy jöjjön el, és gyógyítsa meg a szolgáját.||
25266||.Lk.7.4||Azok Jézushoz mentek, és ilyen szavakkal kérlelték őt: Méltó, hogy megtedd neki,||
25267||.Lk.7.5||mert szereti népünket, és a zsinagógát is ő építtette nekünk.||
25268||.Lk.7.6||Jézus azért elment velük. Amikor pedig már nem volt messze a háztól, a százados eléje küldte barátait, és ezt üzente neki: Uram, ne fáraszd magad, mert nem vagyok méltó, hogy hajlékomba jöjj.||
25269||.Lk.7.7||Sőt magamat sem tartottam méltónak arra, hogy hozzád menjek, hanem csak szólj egy szót, és meggyógyul a szolgám.||
25270||.Lk.7.8||Mert én is hatalom alá rendelt ember vagyok, nekem is vannak alárendelt katonáim, és ha az egyiknek azt mondom: „Menj el!”, elmegy, vagy a másiknak: „Gyere ide!”, idejön; és ha szólok a szolgámnak: „Tedd meg ezt!”, megteszi.||
25271||.Lk.7.9||Jézus pedig ezeket hallva elcsodálkozott rajta, és hátrafordulva azt mondta az őt követő sokaságnak: Mondom nektek, ekkora hitet még Izráelben sem találtam!||
25272||.Lk.7.10||És a küldöttek visszatérve a házhoz a beteg szolgát már egészségesen találták.||
25273||.Lk.7.11|Jézus feltámasztja a naini ifjút|Nem sokkal ezután egy Nain nevű városba ment tanítványaival, és nagy sokaság követte.||
25274||.Lk.7.12||Amikor pedig a város kapujához közeledett, egy halottat hoztak ki, egyetlen fiát az anyjának, aki özvegyasszony volt, és a városból nagy sokaság kísérte.||
25275||.Lk.7.13||Amikor az Úr meglátta, megszánta, és azt mondta neki: Ne sírj!||
25276||.Lk.7.14||Odament, megérintette a koporsót, az azt hordozók pedig megálltak. Ő pedig így szólt: Ifjú, neked mondom, kelj fel!||
25277||.Lk.7.15||Ekkor a halott felült, és beszélni kezdett. Jézus pedig átadta őt az anyjának.||
25278||.Lk.7.16||Félelem fogott el mindenkit, és dicsőítették Istent. Ezt mondták: Nagy próféta támadt közöttünk, és meglátogatta Isten az ő népét.||26340;5402
25279||.Lk.7.17||És elterjedt felőle ez a hír egész Júdeában és mindenütt a környéken.||
25280||.Lk.7.18|Keresztelő János kérdése és Jézus válasza|Jánosnak mindezt hírül vitték a tanítványai. Ő pedig magához hívott kettőt a tanítványai közül,||23528;-23532
25281||.Lk.7.19||és elküldte őket az Úrhoz ezzel a kérdéssel: Te vagy-e az Eljövendő, vagy mást várjunk?||23188;23270
25282||.Lk.7.20||Amikor azért azok a férfiak odaérkeztek, azt mondták: Keresztelő János küldött minket hozzád ezzel a kérdéssel: Te vagy-e az Eljövendő, vagy mást várjunk?||
25283||.Lk.7.21||Abban az órában pedig sokakat gyógyított meg betegségekből, különféle bajokból, gonosz lelkektől, és sok vaknak adta vissza szeme világát.||
25284||.Lk.7.22||És Jézus így válaszolt nekik: Menjetek, és adjátok hírül Jánosnak, amiket láttatok és hallottatok, hogy a vakok visszanyerik látásukat, a sánták járnak, a leprások megtisztulnak, a süketek hallanak, a halottak feltámadnak, a szegényeknek az evangélium hirdettetik.||18393;18394
25285||.Lk.7.23||Boldog, aki nem botránkozik meg bennem.||
25286||.Lk.7.24||Amikor elmentek János követei, Jánosról kezdett beszélni a sokaságnak: Mit látni mentetek ki a pusztába, szélingatta nádszálat?||23533;-23537
25287||.Lk.7.25||Hát mit látni mentetek ki, finom ruhába öltözött embert? Hiszen akik drága öltözetben vannak, és bővölködnek, a királyok palotáiban találhatók.||
25288||.Lk.7.26||Hát mit látni mentetek ki? Prófétát? Bizonnyal, de mondom nektek, prófétánál is nagyobbat.||
25289||.Lk.7.27||Ő az, akiről meg van írva: Íme, elküldöm követemet előtted, aki elkészíti előtted az utat.||23188;23536;23540;24284
25290||.Lk.7.28||Mert mondom nektek, hogy az asszonytól születettek között egy sem nagyobb Keresztelő Jánosnál, de aki a legkisebb Isten országában, az is nagyobb nála.||23537;23540
25291||.Lk.7.29||Amikor hallotta ezt az egész nép és a vámszedők, igazat adtak Istennek, és megkeresztelkedtek János keresztségével.||23925
25292||.Lk.7.30||A farizeusok pedig és a törvénytudók magukra nézve elvetették Isten akaratát, és nem keresztelkedtek meg általa.||27477
25293||.Lk.7.31||Kihez hasonlítsam azért e nemzedék embereit, és mihez hasonlók?||
25294||.Lk.7.32||Hasonlók a piacon ülő gyermekekhez, akik egymásnak kiáltoznak, és ezt mondják: Sípoltunk nektek, és nem táncoltatok, siratóénekeket énekeltünk nektek, és nem sírtatok.||23542;-23545
25295||.Lk.7.33||Mert eljött Keresztelő János, aki kenyeret sem eszik, bort sem iszik, és azt mondjátok: Ördög van benne.||
25296||.Lk.7.34||Eljött az Emberfia, aki eszik és iszik, és ezt mondjátok: Íme, falánk és borivó ember, a vámszedők és bűnösök barátja.||
25297||.Lk.7.35||És a bölcsesség beigazolódott minden gyermeke által.||
25298||.Lk.7.36|A bűnös nő megkeni Jézus lábát|A farizeusok egyike arra kérte, hogy vele egyék. Bement azért a farizeus házába, és asztalhoz telepedett.||
25299||.Lk.7.37||A városban volt egy bűnös életű asszony, aki amikor meghallotta, hogy ő a farizeus házánál van vendégségben, egy alabástromedényben drága kenetet hozott,||
25300||.Lk.7.38||megállt mögötte a lábánál sírva, könnyeivel kezdte öntözni a lábát, és hajával törölte meg, majd csókolgatta, és megkente drága kenettel.||
25301||.Lk.7.39||Amikor látta ezt a farizeus, aki őt meghívta, azt mondta magában: Ez, ha próféta volna, tudná, ki és miféle asszony az, aki hozzáér; tudná, hogy bűnös.||
25302||.Lk.7.40||Jézus pedig így felelt: Simon, van valami mondanivalóm neked. Ő így szólt: Mester, mondd!||
25303||.Lk.7.41||Egy hitelezőnek volt két adósa. Az egyik ötszáz pénzzel volt adós, a másik pedig ötvennel.||
25304||.Lk.7.42||Mivel nem volt miből megadniuk, a hitelező mind a kettőnek elengedte. E kettő közül azért, mondd meg, melyik szereti őt jobban?||
25305||.Lk.7.43||Simon pedig azt mondta: Úgy gondolom, hogy az, akinek többet engedett el. Jézus erre így válaszolt: Helyesen ítéltél.||
25306||.Lk.7.44||Majd az asszony felé fordulva azt mondta Simonnak: Látod ezt az asszonyt? Bejöttem a házadba, és az én lábamnak vizet nem adtál, ő pedig könnyeivel öntözte lábamat, és hajával törölte meg.||
25307||.Lk.7.45||Nem csókoltál meg engem, ő pedig amióta bejöttem, nem szűnt meg a lábamat csókolgatni.||
25308||.Lk.7.46||Olajjal sem kented meg a fejemet, ő pedig drága kenettel kente meg a lábamat.||
25309||.Lk.7.47||Azért azt mondom neked: Neki sok bűne bocsáttatott meg, mert nagyon szeretett, akinek pedig kevés bocsáttatik meg, kevésbé szeret.||
25310||.Lk.7.48||Majd így szólt az asszonyhoz: Megbocsáttattak a te bűneid.||
25311||.Lk.7.49||És akik együtt ültek vele az asztalnál, kezdték magukban mondani: Ki ez, hogy a bűnöket is megbocsátja?||25195;23449;24334
25312||.Lk.7.50||Az asszonynak pedig azt mondta: A te hited megtartott téged. Menj el békességgel!||25360;25797;23468;24465;24707
25313||.Lk.8.1|A Jézust követő asszonyok|Ezek után bejárta a városokat és a falvakat, és hirdette Isten országának evangéliumát. Vele volt a tizenkettő||
25314||.Lk.8.2||és néhány asszony, akiket gonosz lelkektől és betegségekből gyógyított meg: Mária, akit Magdalainak neveztek, akiből hét ördög ment ki,||24252;24949;26919
25315||.Lk.8.3||és Johanna, Kuzának, Heródes tiszttartójának a felesége, Zsuzsanna és mások is, akik vagyonukból szolgáltak neki.||
25316||.Lk.8.4|A magvető|Amikor pedig nagy sokaság gyűlt össze, és minden városból mentek hozzá, egy példázatot mondott nekik:||
25317||.Lk.8.5||Kiment a magvető, hogy elvesse a magot. Vetés közben némelyik az útfélre esett, és eltaposták, vagy az égi madarak megették.||23609;-23615;24391;-24410
25318||.Lk.8.6||Némelyik kősziklára esett, és amikor kikelt, elszáradt, mert nem volt nedvessége.||
25319||.Lk.8.7||Némelyik a tövis közé esett, és a tövisek vele együtt felnövekedve megfojtották.||
25320||.Lk.8.8||Némelyik pedig a jó földbe esett, és amikor kikelt, százszoros termést hozott. Miután ezeket elmondta, így kiáltott: Akinek van füle a hallásra, hallja meg!||
25321||.Lk.8.9||Tanítványai pedig megkérdezték tőle, hogy mit jelent ez a példázat.||
25322||.Lk.8.10||Ő pedig azt mondta nekik: Nektek megadatott, hogy az Isten országának titkait értsétek, a többieknek példázatokban szólok, hogy látva ne lássanak, és hallva ne értsenek.||17846;23619;-23621
25323||.Lk.8.11||Ez a példázat értelme: A mag az Isten beszéde.||
25324||.Lk.8.12||Az útfélen valók azok, akik hallják, aztán eljön az ördög, és kikapja az igét a szívükből, hogy ne higgyenek és ne üdvözüljenek.||23624;-23629;24405;-24410
25325||.Lk.8.13||A kősziklára hullottak azok, akik amikor hallják, örömmel befogadják az igét, de nincs gyökerük: egy ideig hisznek, ám a kísértés idején elszakadnak.||
25326||.Lk.8.14||A tövis közé esettek azok, akik meghallgatták az igét, de elmenve az élet gondjai, gazdagsága és élvezetei megfojtották azt bennük, és nem hoztak gyümölcsöt.||
25327||.Lk.8.15||Amelyik pedig a jó földbe esett, ezek azok, akik a hallott igét tiszta és jó szívvel megtartják, és kitartással gyümölcsöt teremnek.||
25328||.Lk.8.16|A lámpás|Senki sem gyújt lámpást azért, hogy befedje valami edénnyel, az ágy alá sem rejti, hanem a lámpatartóba teszi, hogy akik bemennek, lássák a világosságot.||25505;23316
25329||.Lk.8.17||Mert nincs olyan titok, amely nyilvánvalóvá ne lenne, és nincs olyan rejtett dolog, amely ki ne tudódnék, és világosságra ne jönne.||25528;13152;23510;24412
25330||.Lk.8.18||Vigyázzatok azért, hogyan hallgatjátok, mert akinek van, annak adatik, és akinek nincs, attól még az is elvétetik, amiről azt gondolja, hogy az övé.||25824;23618;24104;24415
25331||.Lk.8.19|Jézus igazi rokonai|Eljöttek hozzá az anyja és a testvérei, de nem tudtak hozzá jutni a sokaság miatt.||23652;-23656
25332||.Lk.8.20||És tudtára adták neki: Anyád és testvéreid kint állnak, téged akarnak látni.||
25333||.Lk.8.21||Ő pedig így felelt: Az én anyám és testvéreim azok, akik az Isten beszédét hallgatják és cselekszik.||
25334||.Lk.8.22|Jézus lecsendesíti a tengert|Történt egy napon, hogy tanítványaival hajóra szállt, és azt mondta nekik: Menjünk a tó túlsó partjára! És elindultak.||23435;-23439;24427;-24431
25335||.Lk.8.23||Amíg hajóztak, elszenderedett, és szélvész csapott le a tóra, úgy, hogy a hajó kezdett megtelni vízzel, és veszélybe kerültek.||
25336||.Lk.8.24||Odamentek hozzá, és felköltötték ezekkel a szavakkal: Mester, Mester, elveszünk! Ő pedig felkelt, megdorgálta a szelet és a víz habjait, mire azok lecsillapodtak, és nagy csend lett.||
25337||.Lk.8.25||Majd így szólt hozzájuk: Hol van a ti hitetek? Ők pedig félelemmel teljes csodálattal mondták egymásnak: Ugyan ki ez, hogy a szeleknek és a víznek is parancsol, és azok engedelmeskednek neki?||
25338||.Lk.8.26|Jézus meggyógyítja a gadarai megszállottat|Azután áteveztek a gadaraiak földjére, amely Galileával átellenben van.||23440;-23446;24432;-24448
25339||.Lk.8.27||Amikor partra szállt, szembejött vele egy ember a városból, akiben ördögök voltak, és régóta ruhát sem vett magára, és nem is házban lakott, hanem sírboltokban.||
25340||.Lk.8.28||Amikor meglátta Jézust, felkiáltott, leborult eléje, majd hangosan azt mondta: Mi közöm hozzád, Jézus, a felséges Istennek Fia? Kérlek, ne gyötörj engem!||
25341||.Lk.8.29||Jézus ugyanis azt parancsolta a tisztátalan léleknek, hogy menjen ki az emberből, mert az gyakran erőt vett rajta. Ilyenkor láncokkal megkötözték, és bilincsbe verve őrizték, de ő elszaggatta a kötelékeket, és az ördög a pusztába kergette.||
25342||.Lk.8.30||Jézus megkérdezte tőle: Mi a neved? Az így felelt: „Légió”, mert sok ördög ment bele,||
25343||.Lk.8.31||akik könyörögve kérték, hogy ne parancsolja vissza őket a mélységbe.||
25344||.Lk.8.32||Volt pedig ott egy nagy legelésző disznónyáj a hegyen, és kérték, hogy engedje meg nekik, hogy azokba bemenjenek. És megengedte nekik.||
25345||.Lk.8.33||Így miután kijöttek az ördögök az emberből, bementek a disznókba, és a disznónyáj a meredekről a tóba rohant, és vízbe fulladt.||
25346||.Lk.8.34||A pásztorok pedig látva, ami történt, elfutottak, és elhíresztelték a városban és a falvakban.||
25347||.Lk.8.35||Az emberek pedig kijöttek megnézni, mi történt, és félelem fogta el őket, amikor odaértek Jézushoz, és az embert, akiből az ördögök kimentek, felöltözve, ép elmével Jézus lábánál ülve találták.||
25348||.Lk.8.36||Akik látták, elmondták nekik, hogyan szabadult meg a megszállott.||
25349||.Lk.8.37||Ekkor Gadara vidékének egész népe arra kérte, hogy menjen el tőlük, mert igen nagy félelem vett erőt rajtuk. Így hát hajóba szállt, és visszatért.||
25350||.Lk.8.38||Az az ember pedig, akiből az ördögök kimentek, arra kérte, hogy vele maradhasson, de Jézus elküldte őt, és azt mondta neki:||
25351||.Lk.8.39||Térj vissza otthonodba, és beszéld el, milyen nagy dolgokat tett veled Isten. El is ment, és az egész városban elhíresztelte, milyen nagy dolgokat cselekedett vele Jézus.||
25352||.Lk.8.40|Jairus leányának feltámasztása|Ahogy Jézus visszatért, a tömeg örvendezve fogadta, mert mindnyájan várták őt.||
25353||.Lk.8.41||Ekkor egy Jairus nevű ember jött hozzá, aki a zsinagóga elöljárója volt. Jézus lába elé borult, és arra kérte, hogy jöjjön el a házához,||23464;-23472;24453;-24474
25354||.Lk.8.42||mivel egyetlen leánya, aki mintegy tizenkét éves, halálán van. Odamenet pedig a sokaság szorongatta Jézust.||
25355||.Lk.8.43||Közben egy asszony, aki tizenkét éve vérfolyásos volt, és bár minden vagyonát az orvosokra költötte, senki sem tudta meggyógyítani,||
25356||.Lk.8.44||hátulról megközelítve megérintette a ruhája szegélyét, és azonnal elállt a vérének folyása.||
25357||.Lk.8.45||Jézus pedig azt kérdezte: Ki érintett meg engem? Amikor mindnyájan tagadták, Péter így szólt: Mester, a sokaság nyom és szorongat téged.||
25358||.Lk.8.46||Jézus pedig azt mondta: Valaki megérintett engem, mert észrevettem, hogy erő áradt ki belőlem.||
25359||.Lk.8.47||Amikor látta az asszony, hogy nem maradt titokban, remegve előjött, leborult előtte, és megvallotta neki az egész sokaság előtt, miért érintette meg őt, és hogy azonnal meggyógyult.||
25360||.Lk.8.48||Ő pedig azt mondta neki: Leányom, a te hited megtartott téged, eredj el békességgel!||25312;25737;25797;23468;24465;24707
25361||.Lk.8.49||Még beszélt, amikor jött egy ember a zsinagóga elöljárójának házától, és azt mondta neki: Meghalt a leányod, ne fáraszd a Mestert!||
25362||.Lk.8.50||Jézus pedig, amikor ezt hallotta, így szólt: Ne félj, csak higgy, és meggyógyul.||
25363||.Lk.8.51||Bement azért a házba, és senkit sem engedett be, csak Pétert, Jakabot, Jánost és a leány apját és anyját.||
25364||.Lk.8.52||Mindnyájan sírtak, és gyászolták a leányt, ő pedig azt mondta: Ne sírjatok, nem halt meg, csak alszik.||
25365||.Lk.8.53||De kinevették, mert tudták, hogy meghalt.||
25366||.Lk.8.54||Ő pedig mindenkit kiküldött, megfogta a leány kezét, majd hangosan rászólt: Kislányom, ébredj fel!||
25367||.Lk.8.55||És visszatért annak lelke, és azonnal fölkelt. Ő pedig meghagyta, hogy adjanak neki enni.||
25368||.Lk.8.56||És elálmélkodtak a leány szülei, ő pedig megparancsolta, hogy senkinek se mondják el, ami történt.||
25369||.Lk.9.1|Jézus kiküldi tizenkét tanítványát|Összehívta tizenkét tanítványát, és erőt és hatalmat adott nekik minden ördög fölött és a betegségek gyógyítására.||23485;-23499;24481;-24487
25370||.Lk.9.2||Elküldte őket, hogy prédikálják az Isten országát, és betegeket gyógyítsanak,||
25371||.Lk.9.3||és azt mondta nekik: Semmit ne vigyetek az útra, se botot, se táskát, se kenyeret, se pénzt, és váltásra való ruhátok se legyen.||25434
25372||.Lk.9.4||Amikor bementek egy házba, ott maradjatok, és onnan induljatok tovább.||
25373||.Lk.9.5||És ha valahol nem fogadnak be titeket, amikor kimentek abból a városból, még a port is verjétek le a lábatokról, bizonyságul ellenük.||23498;27482
25374||.Lk.9.6||Elindultak hát, bejárták a falvakat, hirdették az evangéliumot, és mindenütt gyógyítottak.||
25375||.Lk.9.7||Amikor Heródes, a negyedes fejedelem meghallotta mindazt, ami történt, zavarba jött, mert némelyek azt mondták, hogy János támadt fel a halálból,||23665;23666;24488
25376||.Lk.9.8||némelyek meg azt, hogy Illés jelent meg, mások pedig azt, hogy a régi próféták közül támadt fel valamelyik.||
25377||.Lk.9.9||Heródes ezt mondta: Jánost lefejeztettem, de kicsoda ez, aki felől ilyen dolgokat hallok? És látni akarta őt.||
25378||.Lk.9.10||Amikor az apostolok visszatértek, elmondták neki mindazt, amit tettek. Akkor maga mellé vette őket, és elvonult külön velük egy Bétsaida nevű városba.||24504;24506
25379||.Lk.9.11||De amikor a sokaság megtudta ezt, követte. Ő pedig magához fogadta őket, beszélt nekik az Isten országáról, és a gyógyulásra szorulókat meggyógyította.||
25380||.Lk.9.12|Ötezer ember megvendégelése|Amikor pedig a nap már hanyatlóban volt, a tizenkettő odament hozzá, és azt mondta neki: Bocsásd el a sokaságot, hogy elmenjenek a környező falvakba és majorokba, hogy szállást és élelmet találjanak, mert itt puszta helyen vagyunk.||23679;-23685;24509
25381||.Lk.9.13||Ő pedig azt mondta nekik: Adjatok nekik ti enni! Mire így válaszoltak: Nincs nekünk több öt kenyérnél és két halnál, hacsak el nem megyünk, és nem veszünk eledelt az egész sokaságnak.||
25382||.Lk.9.14||Mert mintegy ötezren voltak ott csak férfiak. Akkor azt mondta tanítványainak: Ültessétek le őket ötvenes csoportokba!||
25383||.Lk.9.15||Úgy tettek, és leültették valamennyiüket.||
25384||.Lk.9.16||Ő pedig vette az öt kenyeret és a két halat, feltekintett az égre, megáldotta azokat, megtörte, és odaadta a tanítványoknak, hogy a sokaság elé tegyék.||
25385||.Lk.9.17||Ettek és jóllaktak mindnyájan, és felszedték a maradék darabokat, tizenkét kosárral.||
25386||.Lk.9.18|Péter vallástétele. Jézus először szól haláláról és feltámadásáról|Egyszer, amikor magában imádkozott, vele voltak a tanítványok, és megkérdezte őket: Kinek mond engem a sokaság?||23752;-23759;24594;-24597
25387||.Lk.9.19||Ők így válaszoltak: Keresztelő Jánosnak, de némelyek Illésnek, némelyek pedig azt mondják, hogy a régi próféták közül támadt fel valamelyik.||25375;25376
25388||.Lk.9.20||Akkor azt kérdezte tőlük: És ti kinek mondtok engem? Péter pedig így felelt: Az Isten Krisztusának.||
25389||.Lk.9.21||Ő pedig rájuk parancsolt, hogy ezt senkinek se mondják.||23759;24597
25390||.Lk.9.22||Majd azt mondta, hogy az Emberfiának sokat kell szenvednie, el kell vettetnie a vénektől, főpapoktól és írástudóktól, és meg kell öletnie, de harmadnapon fel kell támadnia.||25786;26066;23760;23789;23877;24178;24230;24231;24246;24598;24636;24688
25391||.Lk.9.23|Jézus követése|Azután azt mondta mindenkinek: Ha valaki énutánam akar jönni, tagadja meg magát, vegye fel a keresztjét mindennap, és kövessen engem!||25647;23763;24601
25392||.Lk.9.24||Mert aki meg akarja tartani a maga életét, elveszti azt, aki pedig elveszti az életét énértem, az megtartja azt.||25751;23522;23764;24602;26674
25393||.Lk.9.25||Mert mit használ az embernek, ha az egész világot megnyeri is, önmagát azonban elpusztítja vagy elveszti?||23765;24603
25394||.Lk.9.26||Mert aki szégyell engem és az én beszédemet, az Emberfia is szégyellni fogja azt, amikor eljön a maga, az Atya és a szent angyalok dicsőségében.||25545;23517;24605;29906;23766
25395||.Lk.9.27||Bizony mondom nektek, hogy vannak az itt állók közül némelyek, akik nem ízlelnek halált mindaddig, amíg meg nem látják az Isten országát.||23767;24606
25396||.Lk.9.28|Jézus megdicsőülése|Mintegy nyolc nappal e beszédét követően maga mellé vette Pétert, Jánost és Jakabot, és felment velük a hegyre imádkozni.||
25397||.Lk.9.29||Imádkozás közben arca elváltozott, és ruhája ragyogó fehér lett.||23768;-23775;24607;-24618
25398||.Lk.9.30||És íme, két férfi beszélt vele, Mózes és Illés,||
25399||.Lk.9.31||akik megjelentek dicsőségben, és a Jeruzsálemben bekövetkező haláláról beszéltek.||
25400||.Lk.9.32||Pétert és a vele levőket pedig elnyomta az álom, de amikor felébredtek, látták az ő dicsőségét és azt a két férfit, akik vele álltak.||
25401||.Lk.9.33||És amikor azok eltávoztak, Péter azt mondta Jézusnak: Mester, jó nekünk itt lennünk, készítsünk azért három hajlékot, egyet neked, egyet Mózesnek és egyet Illésnek! De nem tudta, mit beszél.||
25402||.Lk.9.34||Miközben ezeket mondta, felhő támadt, és beárnyékolta őket, ők pedig megrettentek, amikor a felhőbe kerültek.||
25403||.Lk.9.35||És hang hallatszott a felhőből: Ez az én Fiam, az én választottam, reá hallgassatok.||18549;23275;23276;26205;30563
25404||.Lk.9.36||Amikor a hang hallatszott, már csak Jézus volt ott. Ők pedig hallgattak, és abból, amit láttak, senkinek semmit el nem mondtak azokban a napokban.||
25405||.Lk.9.37|A megszállott fiú meggyógyítása|Másnap, amikor a hegyről lejöttek, nagy tömeg jött eléje,||23781;-23788;24619;-24634
25406||.Lk.9.38||és a tömegből egy férfi így kiáltott: Mester, kérlek, tekints az én fiamra, hiszen egyetlen gyermekem!||
25407||.Lk.9.39||Mert időnként egy lélek megragadja, és hirtelen felkiált, úgy rángatja, hogy tajtékzik, és csak nehezen hagyja el, miután meggyötörte.||
25408||.Lk.9.40||Kértem a tanítványaidat, hogy űzzék ki belőle, de nem tudták.||
25409||.Lk.9.41||Ekkor Jézus így felelt: Ó, hitetlen és elfajult nemzedék, meddig leszek köztetek, és meddig kell még elhordoznom titeket? Hozd ide a fiadat!||
25410||.Lk.9.42||Ahogy feléje tartott a fiú, az ördög földhöz verte és rángatta. Jézus megdorgálta a tisztátalan lelket, meggyógyította a gyermeket, és visszaadta az apjának.||
25411||.Lk.9.43|Jézus másodszor szól haláláról és feltámadásáról|Mindnyájan álmélkodtak Isten nagyságán. Amíg mindenki azon csodálkozott, amit Jézus tett, ő azt mondta tanítványainak:||
25412||.Lk.9.44||Jól jegyezzétek meg, amit most mondok: Az Emberfiát az emberek kezébe fogják adni.||23789;23790;24636;24637
25413||.Lk.9.45||De ők nem értették ezt a beszédet, mert el volt rejtve előlük, hogy ne értsék meg, és féltek megkérdezni őt e kijelentése felől.||24637
25414||.Lk.9.46|A kisgyermek példája|Majd vita támadt közöttük, hogy ki a nagyobb közülük.||25955;23795;-23799;24638;24639
25415||.Lk.9.47||Jézus pedig, látva szívük gondolatát, kézen fogott egy kisgyermeket, maga mellé állította,||
25416||.Lk.9.48||és azt mondta nekik: Aki ezt a kisgyermeket befogadja az én nevemben, engem fogad be, és aki engem befogad, azt fogadja be, aki engem küldött, mert aki a legkisebb közöttetek, az a nagy.||23799;24115;24642;26719
25417||.Lk.9.49|Az ismeretlen ördögűző|János ekkor azt mondta: Mester, láttunk valakit, aki a te nevedben ördögöket űz, és megtiltottuk neki, mert nem követ téged velünk együtt.||24643
25418||.Lk.9.50||Jézus így válaszolt: Ne tiltsátok meg neki, mert aki nincs ellenetek, az veletek van!||23586;24645
25419||.Lk.9.51|Jézust nem fogadják be egy samáriai faluban|Ahogy közeledett felemeltetésének ideje, elhatározta, hogy Jeruzsálembe megy,||
25420||.Lk.9.52||és követeket küldött maga előtt. Azok útra keltek, és eljutottak a samaritánusok egyik falujába, hogy szállást készítsenek neki.||
25421||.Lk.9.53||De nem fogadták be, mivel Jeruzsálembe tartott.||
25422||.Lk.9.54||Amikor látták ezt a tanítványai, Jakab és János, így szóltak: Uram, akarod, hogy azt mondjuk, szálljon le tűz az égből, és pusztítsa el őket?||9545;9547
25423||.Lk.9.55||De Jézus megfordult, és megdorgálta őket: Nem tudjátok, micsoda lélek van bennetek,||23345;23346
25424||.Lk.9.56||mert az Emberfia nem azért jött, hogy elveszítse az emberek életét, hanem hogy megtartsa. És elmentek egy másik faluba.||26206;29778
25425||.Lk.9.57|Jézus követése|Történt pedig, hogy amikor mentek az úton, valaki azt mondta: Követlek téged, bárhova mégy is!||23431;23432
25426||.Lk.9.58||Jézus így válaszolt: A rókáknak barlangjuk van és az égi madaraknak fészkük, de az Emberfiának nincs hova fejét lehajtania.||
25427||.Lk.9.59||Egy másikhoz pedig így szólt: Kövess engem! Ő pedig azt kérte tőle: Uram, engedd meg, hogy előbb elmenjek, és eltemessem az apámat.||23433;23434
25428||.Lk.9.60||De Jézus így válaszolt: Hadd temessék el a halottak a halottaikat, te pedig menj, és hirdesd az Isten országát.||
25429||.Lk.9.61||Azt mondta egy másik is: Követlek téged, Uram, de előbb engedd meg nekem, hogy búcsút vegyek azoktól, akik a házamban vannak.||9407;9408
25430||.Lk.9.62||Ennek Jézus azt felelte: Aki az eke szarvára teszi a kezét, és hátratekint, az nem alkalmas az Isten országára.||
25431||.Lk.10.1|Jézus kiküldi hetvenkét tanítványát|Ezek után pedig az Úr további hetvenkettőt választott, és kettesével elküldte őket maga előtt minden városba és helységbe, ahova menni szándékozott.||
25432||.Lk.10.2||Azt mondta nekik: Az aratnivaló sok, de a munkás kevés. Kérjétek azért az aratás Urát, hogy küldjön ki munkásokat az aratásába.||23483
25433||.Lk.10.3||Menjetek! Íme, én bárányként küldelek titeket a farkasok közé.||23500
25434||.Lk.10.4||Ne vigyetek magatokkal se erszényt, se táskát, se sarut, és útközben senkit se köszöntsetek!||25371;9634
25435||.Lk.10.5||Amikor bementek egy házba, először ezt mondjátok: Békesség e háznak!||23496;23497
25436||.Lk.10.6||És ha ott a békesség fia lakik, békességetek megnyugszik majd rajta, ha pedig nem, visszatér rátok.||
25437||.Lk.10.7||Maradjatok abban a házban, és azt egyétek és igyátok, amit adnak, mert méltó a munkás a maga jutalmára. Ne járjatok házról házra.||23495;24484;5551;29847;29848
25438||.Lk.10.8||Ha egy városba megérkeztek, és befogadnak titeket, azt egyétek, amit elétek tesznek.||
25439||.Lk.10.9||Gyógyítsátok az ott levő betegeket, és mondjátok nekik: Elközelített hozzátok az Isten országa.||23261
25440||.Lk.10.10||Ha pedig bementek egy városba, és ott nem fogadnak be titeket, menjetek ki annak utcáira, és ezt mondjátok:||
25441||.Lk.10.11||Városotoknak még a porát is leverjük magunkról, amely lábunkra tapadt; mindazáltal legyen tudtotokra, hogy az Isten országa elközelített hozzátok.||23498;24485;27482
25442||.Lk.10.12||Mondom pedig nektek, hogy a sodomaiaknak elviselhetőbb sorsuk lesz ama napon, mint annak a városnak.||
25443||.Lk.10.13||Jaj neked, Korazin! Jaj neked, Bétsaida! Mert ha Tíruszban és Szidónban történtek volna azok a csodák, amelyek nálatok történtek, zsákruhában és hamuban ülve régen megtértek volna.||23546;-23550
25444||.Lk.10.14||De Tírusznak és Szidónnak elviselhetőbb sorsa lesz az ítéletkor, mint nektek.||
25445||.Lk.10.15||És te, Kapernaum, az egekig fogsz felmagasztaltatni? Nem, a pokolig fogsz levettetni.||
25446||.Lk.10.16||Aki titeket hallgat, engem hallgat, és aki titeket visszautasít, engem utasít vissza, és aki engem visszautasít, azt utasítja vissza, aki engem küldött.||23524;24642
25447||.Lk.10.17|A hetvenkét tanítvány visszatérése|A hetvenkét tanítvány örömmel tért vissza, és azt mondta: Uram, még az ördögök is engednek nekünk a te neved által!||
25448||.Lk.10.18||Ő pedig azt felelte: Láttam a Sátánt villámként leesni az égből.||
25449||.Lk.10.19||Íme, hatalmat adok nektek, hogy kígyókon és skorpiókon tapodjatok és az ellenség minden erején, és semmi sem árthat nektek.||15471;27970;27972
25450||.Lk.10.20||De ne annak örüljetek, hogy a lelkek engednek nektek, hanem inkább annak örüljetek, hogy nevetek fel van írva a mennyben.||30302
25451||.Lk.10.21|Jézus hálaadása|Abban az órában Jézus így ujjongott a Szentlélek által: Magasztallak, Atyám, menny és föld Ura, hogy elrejtetted ezeket a bölcsek és értelmesek elől, és kijelentetted a gyermekeknek. Igen, Atyám, mert így volt kedves előtted.||23551;23552;28450;28457
25452||.Lk.10.22||Mindent nekem adott át az én Atyám, és senki sem tudja, ki a Fiú, csak az Atya, és hogy ki az Atya, csak a Fiú, és akinek a Fiú ki akarja jelenteni.||28813;26130;23553;29787
25453||.Lk.10.23||Majd a tanítványokhoz fordulva, külön nekik azt mondta: Boldog az a szem, amely látja azokat, amiket ti láttok.||23622;30451;30453
25454||.Lk.10.24||Mondom nektek, hogy sok próféta és király kívánta látni, amiket ti láttok, de nem látták, és hallani, amiket hallotok, de nem hallották.||
25455||.Lk.10.25|Az irgalmas samaritánus|Egy alkalommal egy törvénytudó felállt, hogy kísértse, és azt kérdezte: Mester, mit tegyek, hogy elnyerjem az örök életet?||
25456||.Lk.10.26||Ő pedig azt mondta neki: Mi van megírva a törvényben, hogyan olvasod?||
25457||.Lk.10.27||Az így válaszolt: Szeresd az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből, minden erőddel és teljes értelmeddel, és felebarátodat, mint magadat.||5091
25458||.Lk.10.28||Ő pedig azt mondta neki: Helyesen feleltél. Ezt cselekedd, és élsz.||20973;20974;23404
25459||.Lk.10.29||Az pedig, igazolni akarva magát, azt kérdezte Jézustól: De ki az én felebarátom?||
25460||.Lk.10.30||Jézus így válaszolt: Egy ember ment alá Jeruzsálemből Jerikóba, és rablók kezébe esett, akik kifosztották, összeverték, majd félholtan otthagyták, és elmentek.||
25461||.Lk.10.31||Történetesen egy pap ment azon az úton, de amint meglátta, elkerülte.||
25462||.Lk.10.32||Hasonlóképpen egy lévita is, amikor arra a helyre ért, és meglátta, ő is elkerülte.||
25463||.Lk.10.33||Egy úton lévő samaritánus pedig, amikor odaért, ahol az ember volt, és meglátta, megesett a szíve rajta.||26234
25464||.Lk.10.34||Odament hozzá, olajat és bort öntött sebeire, bekötözte azokat, majd feltette saját állatára, elvitte egy vendégfogadóba, és gondját viselte.||
25465||.Lk.10.35||Másnap pedig két dénárt vett elő, odaadta a fogadósnak, és azt mondta: Viselj rá gondot, és amit ezen felül ráköltesz, megadom neked, amikor visszatérek.||
25466||.Lk.10.36||E három közül azért mit gondolsz, ki volt a felebarátja annak, aki a rablók kezébe esett?||
25467||.Lk.10.37||Az pedig azt mondta: Az, aki könyörült rajta. Jézus pedig így válaszolt: Menj el, és te is így cselekedj!||
25468||.Lk.10.38|Mária és Márta|Ahogy továbbmentek, Jézus bement egy faluba, ahol egy Márta nevű asszony a házába fogadta.||26593
25469||.Lk.10.39||Ennek volt egy Mária nevű testvére, aki az Úr lábához ült, és hallgatta a beszédét.||26594
25470||.Lk.10.40||Márta pedig a felszolgálás körüli teendőkkel volt elfoglalva, míg egyszer elő nem állt, és azt mondta: Uram, nincs arra gondod, hogy a testvérem magamra hagyott a felszolgálásban? Mondd azért neki, hogy segítsen nekem!||
25471||.Lk.10.41||Jézus pedig azt válaszolta: Márta, Márta, sok mindenért aggódsz, és töröd magad,||
25472||.Lk.10.42||pedig kevésre van szükség, valójában csak egyre, és Mária a jó részt választotta, amelyet nem vesznek el tőle soha.||17604
25473||.Lk.11.1|Jézus imádkozni tanít|Egyszer, amikor egy helyen imádkozott, miután befejezte, azt mondta neki egyik tanítványa: Uram, taníts minket imádkozni, mint ahogy János is tanította a tanítványait!||
25474||.Lk.11.2||Ő pedig így szólt: Amikor imádkoztok, ezt mondjátok: Atyánk, szenteltessék meg a te neved. Jöjjön el a te országod.||23358
25475||.Lk.11.3||Mindennapi kenyerünket add meg nekünk naponként.||
25476||.Lk.11.4||És bocsásd meg a mi bűneinket, mert mi is megbocsátunk minden ellenünk vétkezőnek. És ne vígy minket kísértésbe.||23362
25477||.Lk.11.5||Aztán így szólt hozzájuk: Ki az közületek, akinek van egy barátja, és az elmegy hozzá éjfélkor, és azt mondja neki: Barátom, adj nekem kölcsön három kenyeret,||
25478||.Lk.11.6||mert egy úton levő barátom érkezett hozzám, és nincs mit adjak neki!||
25479||.Lk.11.7||Az pedig onnan belülről így válaszolna: Ne zavarj engem, az ajtó már be van zárva, és a gyermekeim velem vannak már az ágyban, nem kelhetek fel, hogy valamit is adjak neked.||
25480||.Lk.11.8||Mondom nektek, ha azért nem is fog felkelni és adni neki, mert a barátja, de tolakodása miatt felkel, és ad neki, amennyi csak kell.||
25481||.Lk.11.9||Én is mondom nektek: Kérjetek, és adatik nektek, keressetek, és találtok, zörgessetek, és megnyittatik nektek.||23390
25482||.Lk.11.10||Mert aki kér, mind kap, és aki keres, talál, és a zörgetőnek megnyittatik.||23391;16687
25483||.Lk.11.11||Ugyan melyik apa az közületek, aki a fiának követ ad, amikor az kenyeret kér, és kígyót ad, amikor az halat kér?||
25484||.Lk.11.12||Vagy ha tojást kér, vajon skorpiót ad-e neki?||
25485||.Lk.11.13||Ha azért ti gonosz létetekre tudtok a fiaitoknak jó ajándékokat adni, mennyivel inkább ad mennyei Atyátok Szentlelket azoknak, akik kérik tőle!||30338;30339;30350
25486||.Lk.11.14|Jézust Belzebub szövetségesének mondják|Majd néma ördögöt űzött ki, és ahogy kiment az ördög, megszólalt a néma, a sokaság pedig csodálkozott.||23478;-23480
25487||.Lk.11.15||Némelyek azt mondták közülük, hogy Belzebub, az ördögök fejedelme által űzi ki az ördögöket.||
25488||.Lk.11.16||Mások pedig kísértve őt mennyei jelt kértek tőle.||23740;-23743
25489||.Lk.11.17||Ő pedig, ismerve gondolataikat, azt mondta nekik: Minden ország, amely önmagával meghasonlik, elpusztul, és ház házra dől.||23580;-23588;24377;-24385
25490||.Lk.11.18||Ha a Sátán önmagával meghasonlik, hogyan állhat meg az országa? Mert az mondjátok, hogy én Belzebub segítségével űzöm ki az ördögöket.||
25491||.Lk.11.19||És ha én Belzebub segítségével űzöm ki az ördögöket, a ti fiaitok kinek a segítségével űzik ki őket? Azért ők maguk lesznek a ti bíráitok.||27667
25492||.Lk.11.20||Ha pedig Isten ujjával űzöm ki az ördögöket, kétség nélkül elérkezett hozzátok az Isten országa.||1729
25493||.Lk.11.21||Amikor az erős fegyveres őrzi a palotáját, vagyona biztonságban van,||
25494||.Lk.11.22||de ha egy nála erősebb megtámadja és legyőzi őt, minden fegyverét elveszi, amelyben bízott, és szétosztja, amit tőle zsákmányol.||
25495||.Lk.11.23||Aki nincs velem, ellenem van, és aki nem gyűjt velem, az tékozol.||23586
25496||.Lk.11.24||Amikor a tisztátalan lélek kimegy az emberből, víz nélküli helyeken kóborol nyugalmat keresve, és amikor nem talál, azt mondja: Visszatérek házamba, ahonnan kijöttem.||23599;-23601
25497||.Lk.11.25||És amikor odamenve kisöpörve és felékesítve találja,||
25498||.Lk.11.26||akkor elmegy, és maga mellé vesz hét másik lelket, magánál gonoszabbakat, és bemenve ott lakoznak, és annak az embernek az utóbbi állapota rosszabb lesz az elsőnél.||30587;30588
25499||.Lk.11.27||Amikor ezeket mondta, fölemelte a szavát egy asszony a sokaságból, és azt mondta neki: Boldog a méh, amely téged hordozott, és boldogok az emlők, amelyeket szoptál.||25008
25500||.Lk.11.28||Ő pedig azt mondta: Hát még azok milyen boldogok, akik hallgatják az Isten beszédét és megtartják!||25458;16702
25501||.Lk.11.29|Jónás jele|Amikor pedig még nagyobb sokaság gyűlt köréje, elkezdett beszélni: Ez a nemzedék gonosz nemzedék. Jelt kíván, de nem adatik neki más jel, hanem csak Jónás próféta jele.||23594;-23596;24579;22615;22616;22625
25502||.Lk.11.30||Mert ahogy Jónás jel volt a niniveieknek, úgy lesz jel az Emberfia is ennek a nemzedéknek.||23597;-23598
25503||.Lk.11.31||Dél királynője felkel majd az ítéletkor e nemzedék férfiaival, és elítéli őket, mert ő eljött a föld legvégéről, hogy hallhassa Salamon bölcsességét, és íme, nagyobb van itt Salamonnál.||9081;23276;29814
25504||.Lk.11.32||Ninive férfiai az ítéletkor majd együtt támadnak fel ezzel a nemzedékkel, és elítélik ezt, mert ők megtértek Jónás prédikálására, és íme, nagyobb van itt Jónásnál.||22628;-22630;23597;25114
25505||.Lk.11.33|A lámpás és a szem|Senki sem gyújt lámpát azért, hogy egy eldugott helyre vagy a véka alá tegye, hanem a lámpatartóba, hogy akik bemennek, lássák a világosságot.||25328;23316;24411
25506||.Lk.11.34||A test lámpása a szem: ha a szemed tiszta, egész tested is világos lesz, ha pedig a szemed gonosz, a tested is sötét.||23371
25507||.Lk.11.35||Vigyázz azért, hogy a benned levő világosság sötétséggé ne legyen!||29379
25508||.Lk.11.36||Azért ha a te egész tested világos, és nincs benne semmi sötétség, olyan fényes lesz az egész, mint amikor a lámpa megvilágosít téged fényével.||
25509||.Lk.11.37|Jézus beszéde a farizeusok és a törvénytudók ellen|Amikor beszélt, egy farizeus arra kérte, hogy ebédeljen nála. Bement azért, és asztalhoz telepedett.||
25510||.Lk.11.38||A farizeus pedig, amikor látta, hogy ebéd előtt nem mosdott meg, elcsodálkozott.||24533;24538
25511||.Lk.11.39||Az Úr pedig azt mondta neki: Ti, farizeusok a pohár és a tál külső részét megtisztítjátok ugyan, de belül telve vagytok rablásvággyal és gonoszsággal.||24010
25512||.Lk.11.40||Bolondok! Nem az alkotta a külsőt is, mint aki a belsőt?||
25513||.Lk.11.41||Adjátok oda alamizsnaként azt, ami belül van, és mindenetek tiszta lesz.||
25514||.Lk.11.42||De jaj nektek, farizeusok, mert megadjátok a tizedet a mentából, rutából és minden zöldségből, de mellőzitek az ítéletet és az Isten iránti szeretetet, pedig ezeket kellene cselekedni és amazokat sem elhagyni!||24008
25515||.Lk.11.43||Jaj nektek, farizeusok, mert szeretitek az elöl ülést a gyülekezetekben és a piacokon való köszöntéseket!||25891;-25893;23991;23992;24778;24779
25516||.Lk.11.44||Jaj nektek, mert olyanok vagytok, mint a jeltelen sírok, és az emberek, akik azokon járnak, mit sem tudnak róla!||
25517||.Lk.11.45||Az egyik törvénytudó ekkor azt mondta neki: Mester, amikor ezeket mondod, minket is bántasz.||
25518||.Lk.11.46||Ő pedig azt mondta: Jaj nektek is, törvénytudók, mert elhordozhatatlan terhekkel terhelitek meg az embereket, de ti magatok egy ujjatokkal sem érintitek azokat!||23989;27521
25519||.Lk.11.47||Jaj nektek, mert síremlékeket építetek a prófétáknak, pedig atyáitok ölték meg őket!||24014;24016
25520||.Lk.11.48||Mert bizonyságát adjátok annak, hogy helyeslitek atyáitok tetteit: azok megölték őket, ti pedig síremlékeket építetek nekik.||24016
25521||.Lk.11.49||Ezért mondta az Isten bölcsessége is: Küldök hozzájuk prófétákat és apostolokat, és azok közül némelyeket megölnek, és némelyeket elüldöznek,||27408;27244;27168
25522||.Lk.11.50||hogy számon kéressék e nemzedéktől minden próféta vére, amelyet kiontottak e világ kezdetétől fogva||24019;24020
25523||.Lk.11.51||Ábel vérétől egészen Zakariás véréig, aki elveszett az oltár és a templom között. Bizony, mondom nektek, számon fogják kérni ettől a nemzedéktől.||87;11699;11700
25524||.Lk.11.52||Jaj nektek, törvénytudók, mert elvettétek a tudomány kulcsát, ti magatok nem mentetek be, és akik be akartak menni, azokat meggátoltátok!||23998
25525||.Lk.11.53|Az írástudók és a farizeusok támadása|Amikor kiment onnan, az írástudók és farizeusok felháborodottan támadni kezdték, és több dolog felől faggatták,||
25526||.Lk.11.54||és csak azt lesték, hogy beszédében hol tudnák megfogni, hogy vádolhassák őt.||
25527||.Lk.12.1|Bátorítás vallástételre|Miközben többezres tömeg gyűlt össze, úgy, hogy majd letaposták egymást, tanítványainak kezdte mondani: Óvakodjatok a farizeusok kovászától, amely a képmutatás,||23745;23751;24582;23990
25528||.Lk.12.2||mert nincs olyan rejtett dolog, amely napfényre ne kerülne, és olyan titok, amely ki ne tudódnék!||25329;17605;23510;24412
25529||.Lk.12.3||Azért amit a sötétben mondtatok, fényes nappal fogják hallani, és amit zárt ajtók mögött fülbe súgtatok, azt a házak tetejéről fogják hirdetni.||
25530||.Lk.12.4||Mint barátaimnak mondom nektek: Ne féljetek azoktól, akik a testet ölik meg, és azután többet nem árthatnak.||26780;23512
25531||.Lk.12.5||Megmondom, kitől féljetek: attól féljetek, aki megöl, és utána arra is van hatalma, hogy a gyehennára vessen. Bizony mondom nektek, attól féljetek.||
25532||.Lk.12.6||Nemde öt verebet adnak két fillérért? És egyikükről sem feledkezik meg Isten.||23513;23514
25533||.Lk.12.7||Nektek pedig a fejetek hajszálai is mind számon vannak tartva. Ne féljetek azért, sok verebecskénél drágábbak vagytok.||
25534||.Lk.12.8||Mondom pedig nektek: Aki vallást tesz rólam az emberek előtt, az Emberfia is vallást tesz arról az Isten angyalai előtt,||23516;23517
25535||.Lk.12.9||aki pedig megtagad engem az emberek előtt, azt én is megtagadom az Isten angyalai előtt.||25394;24605
25536||.Lk.12.10||Ha valaki az Emberfia ellen szól, bocsánatot nyer, de aki a Szentlelket káromolja, az nem nyer bocsánatot.||23587;23588;24384
25537||.Lk.12.11||Amikor majd zsinagógákba hurcolnak, felsőbbségek és hatóságok elé állítanak benneteket, ne aggodalmaskodjatok, hogy miként védekezzetek, vagy mit mondjatok,||23502;-23504;27098;27099
25538||.Lk.12.12||mert a Szentlélek abban az órában megtanít titeket, mit kell mondanotok.||
25539||.Lk.12.13|A bolond gazdag|Akkor megszólalt valaki a tömegből: Mester, mondd meg az én testvéremnek, hogy ossza meg velem az örökséget!||
25540||.Lk.12.14||Ő pedig azt mondta neki: Ember, ki tett engem köztetek bíróvá vagy osztóvá?||
25541||.Lk.12.15||Majd így szólt hozzájuk: Vigyázzatok, őrizkedjetek minden kapzsiságtól, mert nem a vagyonnal való bővölködésben van az ember élete.||29861;-29866
25542||.Lk.12.16||És mondott nekik egy példázatot: Egy gazdag embernek bő termést hozott a földje,||
25543||.Lk.12.17||azért magában így okoskodott: Mit tegyek? Nincs hova betakarítanom a termésemet.||
25544||.Lk.12.18||És azt mondta: Ezt teszem: lerontom a csűreimet, és nagyobbakat építek, és azokba takarítom be minden gabonámat és javaimat,||
25545||.Lk.12.19||és ezt mondom a lelkemnek: „Én lelkem, sok javad van sok esztendőre eltéve. Helyezd magadat kényelembe, egyél, igyál, vigadozzál!”||14684;14689;14690
25546||.Lk.12.20||Isten pedig azt mondta neki: „Bolond, ma éjjel elkérik tőled a lelkedet, amiket azért magadnak készítettél, kiéi lesznek?”||14539
25547||.Lk.12.21||Így jár az, aki kincset gyűjt magának, és nem Istenben gazdag.||29873;29874;30831;30832
25548||.Lk.12.22|Isten gondviselése|Majd azt mondta tanítványainak: Ezért mondom nektek, ne aggodalmaskodjatok az életetek felől, hogy mit egyetek, sem a testetek felől, hogy mibe öltözködjetek.||14792;23374;-23382
25549||.Lk.12.23||Az élet több, mint az eledel, és a test több, mint az öltözet.||
25550||.Lk.12.24||Nézzétek meg a hollókat, hogy nem vetnek, nem is aratnak, nincs kamrájuk, sem csűrük, és Isten táplálja őket. Mennyivel drágábbak vagytok ti a madaraknál!||13836;16428
25551||.Lk.12.25||Ki az közületek, aki aggodalmaskodásával megnövelheti termetét egy arasszal?||23376
25552||.Lk.12.26||Ha azért a legcsekélyebbet sem tehetitek meg, mit aggodalmaskodtok a többi felől?||
25553||.Lk.12.27||Nézzétek meg a liliomokat, hogyan növekednek: Nem fáradoznak és nem fonnak, de mondom nektek, hogy Salamon minden dicsőségében sem öltözött úgy, mint ezek közül egy.||
25554||.Lk.12.28||Ha pedig a mező füvét, amely ma van, és holnap kemencébe vetik, ennyire fölruházta Isten, mennyivel inkább titeket, ti kicsinyhitűek!||
25555||.Lk.12.29||Ti se kérdezzétek, mit egyetek vagy mit igyatok, és ne nyugtalankodjatok.||23380;-23383;30338;-30340
25556||.Lk.12.30||Mert mindezeket a világ pogányai kérdezik, a ti Atyátok pedig tudja, hogy szükségetek van ezekre.||
25557||.Lk.12.31||Ti az Isten országát keressétek, és ezek mind megadatnak nektek!||23382;29822
25558||.Lk.12.32||Ne félj, te kicsiny nyáj, mert tetszett a ti Atyátoknak, hogy nektek adja az országot.||25959;-25961;30835
25559||.Lk.12.33|Az igazi kincs|Adjátok el, amitek van, és osszátok szét alamizsnaként! Szerezzetek magatoknak el nem avuló erszényeket és elfogyhatatlan kincseket a mennyekben, ahol a tolvaj nem fér hozzá, sem a moly meg nem emészti!||23369;23850;27063
25560||.Lk.12.34||Mert ahol a ti kincsetek, ott lesz a ti szívetek is.||23370
25561||.Lk.12.35|Intés vigyázásra|Legyen derekatok felövezve és lámpásotok meggyújtva,||29418
25562||.Lk.12.36||azokhoz hasonlóan, akik urukat várják, mikor jön meg a menyegzőről, hogy amikor megérkezik és zörget, azonnal ajtót nyissanak neki.||24068;24070;24071
25563||.Lk.12.37||Boldogok azok a szolgák, akiket az úr, amikor megjön, ébren talál. Bizony mondom nektek, hogy felövezve magát asztalhoz ülteti őket, hozzájuk megy, és felszolgál nekik.||26703;24070;24071
25564||.Lk.12.38||És ha a második vagy harmadik őrváltáskor jön is meg, és úgy találja őket, boldogok azok a szolgák!||
25565||.Lk.12.39||Azt pedig jegyezzétek meg, hogy ha tudná a ház ura, melyik órában jön a tolvaj, vigyázna, és nem engedné, hogy betörjön a házába.||24067
25566||.Lk.12.40||Ti azért legyetek készek, mert amely órában nem gondolnátok, akkor jön el az Emberfia.||24068;24088;24817;29690
25567||.Lk.12.41|Az okos és a gonosz szolga|Péter pedig megkérdezte: Uram, nekünk mondod ezt a példázatot vagy mindenkinek?||
25568||.Lk.12.42||Az Úr így válaszolt: Kicsoda hát a hű és a bölcs sáfár, akit az úr gondviselővé tett a házanépe fölött, hogy idejében kiadja nekik élelmüket?||24069;-24071
25569||.Lk.12.43||Boldog az a szolga, akit megérkezésekor ura ilyen munkában talál!||
25570||.Lk.12.44||Bizony mondom nektek, hogy egész vagyona felett gondviselővé teszi.||
25571||.Lk.12.45||Ha pedig az a szolga így szólna a szívében: „Halogatja még az uram a hazajövetelt”, és verné a szolgákat és szolgálóleányokat, és kezdene enni és inni és részegeskedni:||
25572||.Lk.12.46||megjön annak a szolgának az ura, amely napon nem várja, és amely órában nem gondolja, és kettévágatja őt, és a hitetlenek sorsára juttatja.||24075;24116;24121
25573||.Lk.12.47||Azt a szolgát, aki ismerte urának akaratát, és nem végezte el, sem annak akarata szerint nem cselekedett, sokkal büntetik meg,||30421
25574||.Lk.12.48||azt pedig, aki nem tudta, és büntetésre méltó dolgokat cselekedett, kevesebbel büntetik meg. Akinek sokat adtak, attól sokat követelnek, és akire sokat bíztak, attól többet várnak el.||28042
25575||.Lk.12.49|Meghasonlás az evangélium miatt|Azért jöttem, hogy tüzet bocsássak e földre, és mennyire szeretném, ha már lángolna!||23518;-23523
25576||.Lk.12.50||De keresztséggel kell még megkereszteltetnem, és feszülten várok, amíg az be nem teljesedik.||23881;24693;25974;25975;24158;24159
25577||.Lk.12.51||Azt gondoljátok, azért jöttem, hogy békességet hozzak a földre? Nem, mondom nektek, sokkal inkább meghasonlást.||23518;23519
25578||.Lk.12.52||Mert mostantól fogva öten lesznek egy családban, akik meghasonlanak, három kettő ellen és kettő három ellen.||
25579||.Lk.12.53||Meghasonlik az apa a fiával, a fiú az apjával, az anya a leányával és a leány az anyjával, az anyós a menyével és a meny az anyósával.||22737;23505
25580||.Lk.12.54|Az idők jelei|Majd így szólt a sokasághoz: Amikor látjátok, hogy napnyugatról felhő támad, mindjárt azt mondjátok, hogy esni fog, és úgy is lesz.||23741;23742
25581||.Lk.12.55||Amikor halljátok fújni a déli szelet, azt mondjátok, hogy hőség jön, és úgy is lesz.||
25582||.Lk.12.56||Képmutatók! Az ég és a föld jelenségeit meg tudjátok ítélni, erről az időről pedig mi dolog, hogy nem tudtok ítéletet mondani?||22080;23188
25583||.Lk.12.57|Megbékélés útközben|Magatoktól miért nem tudjátok megítélni, hogy mi az igaz?||
25584||.Lk.12.58||Amikor pedig ellenségeddel a hatóság elé mégy, még az úton igyekezz megszabadulni tőle, hogy ne vigyen a bíró elé, és a bíró át ne adjon a börtönőrnek, és a börtönőr a tömlöcbe ne vessen téged.||23326;23327
25585||.Lk.12.59||Mondom neked, hogy ki nem jössz onnan, míg az utolsó fillért is meg nem adod.||
25586||.Lk.13.1|Pilátus vérengzése és a siloámi torony leomlása|Voltak ott abban az időben néhányan, akik hírt hoztak neki azokról a galileaiakról, akiknek vérét Pilátus áldozatuk vérével elegyítette.||
25587||.Lk.13.2||Ő ezt felelte nekik: Azt gondoljátok, hogy ezek a galileaiak bűnösebbek voltak a többi galileainál, mivel ezeket kellett elszenvedniük?||
25588||.Lk.13.3||Azt mondom nektek, hogy semmiképpen, sőt inkább: ha meg nem tértek, ti is mindnyájan ugyanígy elvesztek.||
25589||.Lk.13.4||Vagy azt gondoljátok, hogy az a tizennyolc, akire rádőlt a torony Siloámban, és megölte őket, bűnösebb volt Jeruzsálem minden lakójánál?||
25590||.Lk.13.5||Azt mondom nektek, hogy semmiképpen, sőt inkább: ha meg nem tértek, mindnyájan hasonlóképpen elvesztek.||25840;-25842;23267;-23269
25591||.Lk.13.6|A terméketlen fügefa|És ezt a példázatot mondta: Egy embernek volt egy fügefája a szőlőjébe ültetve, és elment, hogy azon gyümölcsöt keressen, de nem talált.||
25592||.Lk.13.7||Azt mondta a vincellérnek: Íme, harmadik éve már, hogy idejárok gyümölcsöt keresni e fügefán, és nem találok. Vágd ki azért, miért is foglalná a földet hiába!||
25593||.Lk.13.8||Az pedig így válaszolt: Uram, hagyj békét neki még ebben az évben, míg körös-körül megkapálom és megtrágyázom,||
25594||.Lk.13.9||hátha terem jövőre, ha pedig mégsem, akkor majd kivágod.||
25595||.Lk.13.10|Jézus meggyógyítja a meggörnyedt asszonyt|Egy szombaton Jézus egy zsinagógában tanított.||
25596||.Lk.13.11||Volt ott egy asszony, akiben betegségnek lelke lakozott már tizennyolc éve, és úgy meg volt görnyedve, hogy egyáltalán nem tudott felegyenesedni.||
25597||.Lk.13.12||Amikor Jézus meglátta, magához hívta, és azt mondta neki: Asszony, feloldattál a betegségedből!||
25598||.Lk.13.13||És rátette a kezét, mire az asszony azonnal felegyenesedett, és dicsőítette az Istent.||
25599||.Lk.13.14||A zsinagóga elöljárója azonban megharagudott, hogy Jézus szombaton gyógyított, és azt mondta a sokaságnak: Hat nap van, amelyen munkálkodni kell, akkor jöjjetek gyógyíttatni magatokat, és ne szombaton!||
25600||.Lk.13.15||Az Úr azt válaszolta: Képmutató! Szombaton nem oldja-e el mindegyikőtök a maga ökrét vagy szamarát a jászoltól, és nem viszi-e itatni?||23567
25601||.Lk.13.16||Hát Ábrahám leányát, akit a Sátán megkötözött immár tizennyolc esztendeje, nem kellett-e feloldani ebből a kötelékből szombaton?||
25602||.Lk.13.17||Amikor ezeket mondta, ellenfelei mind megszégyenültek, és az egész nép örült mindazoknak a dicsőséges dolgoknak, amelyek általa történtek.||25597;25598
25603||.Lk.13.18|A mustármag és a kovász|Jézus pedig azt mondta: Mihez hasonló az Isten országa, és mihez hasonlítsam?||24420
25604||.Lk.13.19||Hasonló a mustármaghoz, amelyet elővett az ember, és elvetette a kertjében. Az pedig felnevelkedett, fává lett, és az égi madarak fészket raktak az ágain.||23637;23638;24421
25605||.Lk.13.20||Majd így folytatta: Mihez hasonlítsam az Isten országát?||25603
25606||.Lk.13.21||Hasonló a kovászhoz, amelyet vett az asszony, és belekeverte három mérce lisztbe, mígnem az egész megkelt.||23639
25607||.Lk.13.22|A szoros kapu|Jeruzsálem felé menet városokon és falvakon haladt át, és mindenütt tanított.||23481;24480
25608||.Lk.13.23||Egyszer valaki azt kérdezte tőle: Uram, ugye kevesen üdvözülnek? Ő pedig azt mondta nekik:||
25609||.Lk.13.24||Küzdjetek azért, hogy bemehessetek a szoros kapun, mert – mondom nektek – sokan próbálnak bemenni, és nem tudnak.||23396;23397;23323;23521;-23523
25610||.Lk.13.25||Mert ahogy a ház ura felkel, és bezárja az ajtót, ti már kívül állva kezditek az ajtót zörgetni, mondva: Uram! Uram! Nyisd meg nekünk! Ő pedig azt feleli: Nem tudom, honnan valók vagytok.||24085;-24087;23404;24117;24118
25611||.Lk.13.26||Akkor majd kezditek mondani: Teelőtted ettünk és ittunk, és az utcáinkon tanítottál.||23405;23406
25612||.Lk.13.27||Ő pedig azt válaszolja: Mondom nektek, nem tudom, honnan valók vagytok, távozzatok tőlem mindnyájan, ti gonosztevők!||
25613||.Lk.13.28||Ott sírás és fogcsikorgatás lesz, amikor látjátok Ábrahámot, Izsákot és Jákóbot és a prófétákat mind az Isten országában, magatokat pedig kirekesztve onnan.||23423;23424;18977
25614||.Lk.13.29||És jönnek napkeletről és napnyugatról és északról és délről, és letelepednek az Isten országában.||28385;28389;28390;28395
25615||.Lk.13.30||Mert vannak utolsók, akik elsők lesznek, és vannak elsők, akik utolsók lesznek.||23859
25616||.Lk.13.31|Jézus üzen Heródesnek|Még abban az órában jött hozzá néhány farizeus, és azt mondták neki: Menj, hagyd el ezt a helyet, mert Heródes meg akar ölni!||
25617||.Lk.13.32||Erre ő így válaszolt: Menjetek, és mondjátok meg annak a rókának: íme, ma és holnap ördögöket űzök ki, és gyógyítok, és harmadnapon célba érek.||25786;-25788
25618||.Lk.13.33||De nekem ma és holnap és azután úton kell lennem, mert nem lehetséges, hogy a próféta Jeruzsálemen kívül vesszen el.||
25619||.Lk.13.34|Jézus ítéletet mond Jeruzsálem felett|Jeruzsálem, Jeruzsálem, aki megölöd a prófétákat, és megkövezed azokat, akik hozzád küldettek! Hányszor akartam egybegyűjteni gyermekeidet, mint a tyúk a csibéit a szárnyai alá, és ti nem akartátok!||25840;-25842;24022;24023;26639;-26645;25845
25620||.Lk.13.35||Íme, pusztán hagyatik a házatok, és bizony mondom nektek, hogy addig nem láttok engem, amíg el nem jön az az idő, amikor ezt mondjátok: Áldott, aki az Úr nevében jön!||22687;25841;25842;25836;24023;24024
25621||.Lk.14.1|Jézus meggyógyít egy vízkórost szombaton|Amikor a farizeusok egyik vezetőjének házához ment szombaton ebédelni, azok figyelték őt.||
25622||.Lk.14.2||És íme, egy vízkóros ember volt előtte.||
25623||.Lk.14.3||Jézus pedig megkérdezte a törvénytudókat és a farizeusokat: Szabad-e szombaton gyógyítani, vagy nem?||23566
25624||.Lk.14.4||Azok pedig hallgattak. Erre ő megérintette azt, meggyógyította és elbocsátotta.||
25625||.Lk.14.5||Majd hozzájuk fordulva azt mondta: Ha közületek valakinek a fia vagy ökre szombaton kútba esik, nem húzza ki azonnal?||23567
25626||.Lk.14.6||Erre nem tudtak mit felelni.||
25627||.Lk.14.7|A főhelyek válogatása|Amikor észrevette, hogyan válogatják a főhelyeket, egy példázatot mondott a meghívottaknak.||
25628||.Lk.14.8||Amikor valaki lakodalomba hív, ne ülj a főhelyre, mert netalán náladnál nagyobb tiszteletben álló embert is meghívott,||17187;17188
25629||.Lk.14.9||és odajön az, aki mind téged, mind azt meghívta, és ezt mondja majd neked: Engedd át ennek a helyet! És akkor szégyenkezve az utolsó helyre fogsz ülni.||
25630||.Lk.14.10||Hanem amikor meghívnak, menj és ülj le az utolsó helyre, hogy amikor odajön az, aki téged meghívott, ezt mondja neked: Barátom, ülj feljebb! Akkor megtiszteltetésben lesz részed minden asztaltársad előtt, akik együtt telepedtek asztalhoz veled.||
25631||.Lk.14.11||Mert mindenki, aki magát felmagasztalja, megaláztatik, és aki magát megalázza, felmagasztaltatik.||25769;13420;23997
25632||.Lk.14.12|Vendéglátás viszonzás nélkül|Annak, aki őt meghívta, azt mondta: Amikor ebédet vagy vacsorát adsz, ne hívd meg arra a barátaidat, se a testvéreidet, se a rokonaidat, se a gazdag szomszédaidat, nehogy ők is meghívjanak, és viszonozzák neked.||25246
25633||.Lk.14.13||Hanem amikor vendégséget szerzel, hívd a szegényeket, csonkabonkákat, sántákat, vakokat,||24109;-24111;24115
25634||.Lk.14.14||és boldog leszel, mivel nem fizethetik vissza neked, de viszonzásban részesülsz majd az igazak feltámadásakor.||
25635||.Lk.14.15|A nagy vacsora|Amikor meghallotta ezt az egyik asztaltársa, azt mondta neki: Boldog az, aki kenyeret eszik az Isten országában.||
25636||.Lk.14.16||Ő pedig így válaszolt: Egy ember nagy vacsorát készített, és sokakat meghívott,||23941;-23949;31093;-31095;16708;-16711
25637||.Lk.14.17||és elküldte szolgáját a vacsora idején, hogy mondja meg a meghívottaknak: Gyertek, mert már minden kész!||23724;23489;23490;27477
25638||.Lk.14.18||De azok sorra mentegetőzni kezdtek. Az első azt mondta neki: Szántóföldet vettem, és ki kell mennem, hogy megnézzem, kérlek, ments ki engem!||
25639||.Lk.14.19||A másik azt mondta: Öt iga ökröt vettem, és elmegyek, hogy azokat kipróbáljam, kérlek, ments ki engem!||
25640||.Lk.14.20||Ismét egy másik pedig azt mondta: Feleséget vettem, és azért nem mehetek.||
25641||.Lk.14.21||Viszatért a szolga, és jelentette ezeket urának. Akkor megharagudott a ház ura, és azt mondta szolgájának: Menj ki hamar a város tereire és utcáira, és a szegényeket, csonkabonkákat, vakokat és sántákat hozd ide!||
25642||.Lk.14.22||És a szolga azt mondta: Uram, meglett, amint megparancsoltad, és mégis van hely.||
25643||.Lk.14.23||Akkor azt mondta az úr a szolgának: Menj ki az utakra és a sövényekhez, és kényszeríts bejönni mindenkit, hogy megteljék az én házam.||
25644||.Lk.14.24||Mert mondom nektek, hogy senki a meghívottak közül meg nem kóstolja az én vacsorámat.||4077;4109;4112;4129;4131;25637
25645||.Lk.14.25|Önmegtagadás és kereszthordozás|Nagy sokaság ment vele, és hozzájuk fordulva így szólt:||
25646||.Lk.14.26||Ha valaki hozzám jön, és meg nem gyűlöli apját és anyját, feleségét és gyermekeit, fiútestvéreit és nőtestvéreit, sőt még a saját lelkét is, nem lehet a tanítványom.||23521;23522
25647||.Lk.14.27||Aki nem hordozza a maga keresztjét, és nem követ engem, nem lehet a tanítványom.||25391;23522;24601
25648||.Lk.14.28|A toronyépítés, a hadbavonulás, a megízetlenült só|Mert ki az közületek, aki ha tornyot akar építeni, nem ül le előbb, hogy kiszámítsa a költségeket, hogy lesz-e elég pénze arra, hogy befejezze?||
25649||.Lk.14.29||Nehogy miután lefektette az alapokat, már ne tudja befejezni, és csúfolni kezdje mindenki, aki látja,||
25650||.Lk.14.30||és azt mondja: Ez az ember elkezdte az építést, de nem tudta véghezvinni!||
25651||.Lk.14.31||Vagy ha az egyik király háborúba megy, hogy egy másik királlyal megütközzék, nemde leül először, és tanácsot tart, hogy a maga tízezer emberével szembeszállhat-e azzal, aki ellene húszezerrel jön?||
25652||.Lk.14.32||Mert különben amikor még az távol van, követséget küld, hogy megkérdezze a békefeltételeket.||
25653||.Lk.14.33||Ennek megfelelően aki közületek búcsút nem mond minden vagyonának, nem lehet az én tanítványom.||
25654||.Lk.14.34||Jó a só, de ha a só ízét veszti, mivel sózzák meg?||23314;24655
25655||.Lk.14.35||Sem a földre, sem trágyának nem alkalmas, kidobják. Akinek van füle a hallásra, hallja meg!||23541
25656||.Lk.15.1|Az elveszett juh|A vámszedők és a bűnösök mind igyekeztek Jézushoz, hogy hallgathassák.||23456;23457;24342;24343
25657||.Lk.15.2||A farizeusok és az írástudók pedig zúgolódtak, és azt mondták: Ez bűnösöket fogad magához, és velük együtt eszik.||25301
25658||.Lk.15.3||Erre ezt a példázatot mondta nekik:||
25659||.Lk.15.4||Melyik ember az közületek, akinek ha száz juha van, és egyet azok közül elveszít, nem hagyja ott a kilencvenkilencet a pusztában, és nem megy az elveszett után, mígnem megtalálja?||23806;-23808;25808
25660||.Lk.15.5||És ha megtalálta, örömmel felveszi a vállára,||
25661||.Lk.15.6||és amikor hazaér, összehívja a barátait és a szomszédait, és így szól hozzájuk: Örüljetek velem, mert megtaláltam az elveszett juhomat!||30491
25662||.Lk.15.7||Mondom nektek, hogy ugyanígy nagyobb öröm lesz a mennyben egy megtérő bűnösön, mint kilencvenkilenc igaz emberen, akinek nincs szüksége megtérésre.||
25663||.Lk.15.8|Az elveszett drahma|Vagy ha valamelyik asszonynak tíz drahmája van, és egy drahmát elveszít, nem gyújt-e gyertyát, és nem sepri-e ki a házát, és nem keresi-e gondosan, amíg meg nem találja?||
25664||.Lk.15.9||És ha megtalálta, összehívja a barátnőit és a szomszédait, és így szól: Örüljetek velem, mert megtaláltam a drahmát, melyet elveszítettem!||
25665||.Lk.15.10||Mondom nektek, ilyen örvendezés van az Isten angyalainak színe előtt egy bűnös ember megtérésén.||
25666||.Lk.15.11|A tékozló fiú|Majd pedig ezt mondta: Egy embernek volt két fia,||
25667||.Lk.15.12||és az ifjabbik azt mondta az apjának: Apám, add ki a vagyonból a rám eső részt! Ő pedig megosztotta köztük a vagyont.||
25668||.Lk.15.13||Nem sokkal azután a kisebbik fiú összeszedte mindenét, messze vidékre költözött, és ott eltékozolta vagyonát, mert kicsapongó életet élt.||
25669||.Lk.15.14||Miután pedig mindent elköltött, nagy éhség támadt azon a vidéken, úgyhogy nélkülözni kezdett.||
25670||.Lk.15.15||Akkor elment, elszegődött annak a vidéknek az egyik polgárához, és az elküldte őt a mezejére disznókat legeltetni.||
25671||.Lk.15.16||És a fiú szívesen megtöltötte volna gyomrát azzal a moslékkal, amelyet a disznók ettek, de senki sem adott neki.||
25672||.Lk.15.17||Ekkor aztán magába szállt, és ezt mondta: Az én apámnak milyen sok bérese bővölködik kenyérben, én pedig itt éhen halok.||
25673||.Lk.15.18||Felkerekedek azért, elmegyek apámhoz, és ezt mondom neki: Apám, vétkeztem az ég ellen és teellened,||
25674||.Lk.15.19||és nem vagyok már méltó arra, hogy fiadnak nevezz; tégy engem olyanná, mint a béreseid közül egy.||
25675||.Lk.15.20||Felkerekedett, és elment apjához. Amikor pedig még távol volt, meglátta őt az apja, és megesett a szíve rajta. Odafutott, nyakába borult, és megcsókolta.||
25676||.Lk.15.21||Fia pedig azt mondta neki: Apám, vétkeztem az ég ellen és teellened, és nem vagyok már méltó arra, hogy fiadnak nevezz.||
25677||.Lk.15.22||Az apja pedig azt mondta a szolgáinak: Ide hamar a legszebb ruhát, adjátok fel rá, húzzatok gyűrűt a kezére és sarut a lábára!||
25678||.Lk.15.23||Hozzátok a hízott borjút, vágjátok le, együnk most és vigadozzunk,||
25679||.Lk.15.24||mert ez az én fiam meghalt és feltámadt, elveszett és megtaláltatott. És vigadozni kezdtek.||
25680||.Lk.15.25||A nagyobbik fia pedig a mezőn volt, és amikor hazajött, és közeledett a házhoz, hallotta a zenét és a táncot.||
25681||.Lk.15.26||Előszólított egy szolgát, és megtudakolta tőle, mi folyik itt.||
25682||.Lk.15.27||Ő pedig azt mondta neki: Az öcséd jött meg, és apád levágatta a hízott borjút, merthogy egészségben kapta őt vissza.||
25683||.Lk.15.28||Erre ő megharagudott, és nem akart bemenni. Az apja azért kiment, és kérlelte őt.||
25684||.Lk.15.29||Ő pedig felelve azt mondta apjának: Íme, mennyi esztendeje szolgálok neked, parancsodat soha meg nem szegtem, és nekem sosem adtál még egy kecskegidát sem, hogy a barátaimmal vigadjak.||
25685||.Lk.15.30||Amikor pedig ez a fiad megjött, aki paráznákkal emésztette föl a vagyonodat, levágattad neki a hizlalt borjút.||
25686||.Lk.15.31||Ő pedig azt mondta neki: Fiam, te mindenkor velem vagy, és mindenem a tiéd.||
25687||.Lk.15.32||Vigadnod és örülnöd kellene hát, hogy a te testvéred meghalt és feltámadt, elveszett és megtaláltatott.||
25688||.Lk.16.1|A hamis sáfár|Majd azt mondta tanítványainak: Volt egy gazdag ember, és volt annak egy sáfára, akit bevádoltak nála, hogy eltékozolja vagyonát.||
25689||.Lk.16.2||Előhívatta azért, és azt mondta neki: Mit hallok felőled? Adj számot a sáfárságodról, mert különben nem lehetsz tovább sáfár!||
25690||.Lk.16.3||A sáfár azt mondta magában: Mitévő legyek, ha az uram elveszi tőlem a sáfárságot? Kapálni nem bírok, koldulni szégyellek.||
25691||.Lk.16.4||Tudom, mit tegyek, hogy amikor sáfárságomtól megfosztanak, befogadjanak engem a házaikba.||
25692||.Lk.16.5||És magához hívatta urának minden egyes adósát, és azt mondta az elsőnek: Mennyivel tartozol az uramnak?||
25693||.Lk.16.6||Az pedig így felelt: Száz korsó olajjal. És azt mondta neki: Vedd az írásodat, ülj le, és írj hamar ötvenet!||
25694||.Lk.16.7||Azután azt mondta a másiknak: Te mennyivel tartozol? Az pedig így felelt: Száz kórus búzával. És azt mondta annak: Vedd az írásodat, és írj nyolcvanat!||
25695||.Lk.16.8||És dicsérte az úr a hamis sáfárt, hogy eszesen cselekedett, mert e világ fiai a maguk nemében eszesebbek a világosság fiainál.||29379;29693
25696||.Lk.16.9||Én is mondom nektek, szerezzetek magatoknak barátokat a hamis mammonból, hogy amikor az elfogy, befogadjanak titeket az örök hajlékokba.||29873;29874
25697||.Lk.16.10||Aki a kevesen hű, az a sokon is hű, és aki a kevesen hamis, az a sokon is hamis.||25814;25815
25698||.Lk.16.11||Ha azért a hamis mammonon nem voltatok hűek, ki bízná rátok az igazit?||
25699||.Lk.16.12||És ha a másén nem voltatok hűek, ki adja oda nektek, ami a tiétek?||
25700||.Lk.16.13|Isten és a mammon|Egy szolga sem szolgálhat két úrnak, mert vagy az egyiket gyűlöli, és a másikat szereti, vagy az egyikhez ragaszkodik, és a másikat megveti. Nem szolgálhattok Istennek és a mammonnak.||23373
25701||.Lk.16.14|A törvény érvényessége és a válás tilalma|Hallották pedig mindezeket a farizeusok is, akik pénzszeretők voltak, és csúfolódtak.||
25702||.Lk.16.15||Ő pedig azt mondta nekik: Ti az emberek előtt igaznak tartjátok magatokat, de Isten ismeri a szíveteket, mert ami az emberek között magasztos, az Isten előtt utálatos.||25764;14011
25703||.Lk.16.16||A törvény és a próféták Keresztelő Jánosig voltak, attól fogva az Isten országát hirdetik, és mindenki küzdelem árán jut oda.||23538;23539;23188
25704||.Lk.16.17||Könnyebben elmúlik az ég és a föld, mintsem hogy a törvényből egy pontocska is elvesszen.||23319;30466;30599
25705||.Lk.16.18||Aki elbocsátja a feleségét, és mást vesz el, házasságtörő, és aki férjétől elbocsátott asszonyt vesz feleségül, az is házasságtörő.||23333;23838;24666;24667
25706||.Lk.16.19|A gazdag és Lázár|Volt pedig egy gazdag ember, aki bíborba és patyolatba öltözött, és mindennap nagy lakomát szerzett.||
25707||.Lk.16.20||És volt egy Lázár nevű koldus, aki fekélyekkel tele ott feküdt a kapuja előtt,||
25708||.Lk.16.21||és szívesen jóllakott volna a gazdag asztaláról lehullott morzsákkal, de csak a kutyák jöttek, hogy nyalják sebeit.||
25709||.Lk.16.22||Történt pedig, hogy meghalt a koldus, és az angyalok felvitték Ábrahám kebelére. Meghalt a gazdag is, és eltemették.||
25710||.Lk.16.23||És amint a pokolban kínok között fölemelte szemeit, látta távolról Ábrahámot és Lázárt annak kebelén.||
25711||.Lk.16.24||Akkor így kiáltott: Atyám, Ábrahám, könyörülj rajtam, és küldd el Lázárt, hogy mártsa ujjának hegyét a vízbe, és hűsítse meg a nyelvemet, mert gyötrődöm e lángban!||24648;24649;19013
25712||.Lk.16.25||Ábrahám pedig azt mondta: Fiam, emlékezz rá, hogy a jókat te megkaptad az életedben, hasonlóképpen Lázár is a rosszakat, neki most vigasztalásban van része, te pedig gyötrődsz.||
25713||.Lk.16.26||Mindezeken felül köztünk és köztetek nagy szakadék tátong, úgyhogy akik át akarnának is menni innen hozzátok, nem mehetnek, sem azok onnan hozzánk át nem jöhetnek.||
25714||.Lk.16.27||Erre így szólt: Kérlek azért, Atyám, hogy akkor küldd el őt az apám házához,||
25715||.Lk.16.28||mert van öt testvérem, hadd tegyen nekik bizonyságot, nehogy ők is e gyötrelem helyére jussanak.||
25716||.Lk.16.29||Azt mondta neki Ábrahám: Van Mózesük, és vannak prófétáik, hallgassák azokat!||17895
25717||.Lk.16.30||Az pedig így szólt: Nem úgy, atyám, Ábrahám, mert ha a halottak közül megy valaki hozzájuk, megtérnek.||
25718||.Lk.16.31||Ő pedig azt mondta neki: Ha Mózesre és a prófétákra nem hallgatnak, az sem győzi meg őket, ha valaki feltámad a halottak közül.||
25719||.Lk.17.1|Botránkozás és botránkoztatás|Azután azt mondta a tanítványoknak: Lehetetlen, hogy botránkozások ne történjenek, de jaj annak, aki által történnek!||23801
25720||.Lk.17.2||Jobb annak, ha egy malomkövet kötnek a nyakába, és a tengerbe vetik, mintsem hogy e kicsinyek közül egyet is megbotránkoztasson.||23800;24647
25721||.Lk.17.3|A megbocsátás|Vigyázzatok magatokra! Ha vétkezik a testvéred, dorgáld meg, és ha megtér, bocsáss meg neki.||23809;-23811
25722||.Lk.17.4||És ha egy nap hétszer vétkezik ellened, és hétszer fordul hozzád, és azt mondja: „Megbántam”, bocsáss meg neki.||23816
25723||.Lk.17.5|A mustármagnyi hit|Az apostolok azt mondták az Úrnak: Növeld a hitünket!||
25724||.Lk.17.6||Az Úr pedig így válaszolt: Ha annyi hitetek volna, mint egy mustármag, és azt mondanátok ennek a szederfának: „Szakadj ki gyökerestűl, és eressz gyökeret a tengerben!”, szót fogadna nektek.||23787;23914;24730
25725||.Lk.17.7|A szolga jutalma|Ki az közületek, akinek ha van egy szolgája, és az szánt vagy legeltet, azt mondja neki, amikor a mezőről megjön: „Gyere hamar, ülj asztalhoz!”?||
25726||.Lk.17.8||Nemde inkább azt mondja neki: „Készíts vacsorát, és felövezve magadat szolgálj fel nekem, amíg eszem és iszom, és azután egyél és igyál te is”?||
25727||.Lk.17.9||Netán hálálkodik annak a szolgának, hogy megtette, amit parancsolt neki? Nem gondolom.||
25728||.Lk.17.10||Így ti is, ha mindazt megtettétek, amit parancsoltak nektek, mondjátok azt: Haszontalan szolgák vagyunk, csak azt tettük, ami a kötelességünk volt.||28624
25729||.Lk.17.11|Tíz leprás meggyógyítása|Amikor útban volt Jeruzsálem felé, Samária és Galilea határa mentén haladt el.||
25730||.Lk.17.12||Amint beért egy faluba, tíz leprás férfi jött vele szembe, akik távol megálltak,||3054
25731||.Lk.17.13||és kiáltozva kérték: Jézus, Mester, könyörülj rajtunk!||
25732||.Lk.17.14||Amikor meglátta őket, azt mondta nekik: Menjetek el, és mutassátok meg magatokat a papoknak! És amíg odamentek, megtisztultak.||3113;-3143;23416
25733||.Lk.17.15||Egyikük pedig, amikor látta, hogy meggyógyult, visszatért, és hangosan magasztalta Istent,||
25734||.Lk.17.16||majd Jézus lábához borult, és hálát adott neki. Ez pedig samáriai volt.||
25735||.Lk.17.17||Jézus pedig azt mondta: Nemde tízen tisztultak meg? A többi kilenc hol van?||
25736||.Lk.17.18||Nem akadt más, aki visszatért volna dicsőíteni Istent, csak ez az idegen?||
25737||.Lk.17.19||És azt mondta neki: Kelj föl, és menj el, a te hited megtartott téged.||
25738||.Lk.17.20|Isten országa és az Emberfia eljövetele|Amikor a farizeusok megkérdezték tőle, hogy mikor jön el az Isten országa, ezt a feleletet adta: Az Isten országa nem szemmel láthatóan jön el.||28355
25739||.Lk.17.21||Nem mondják majd, hogy íme, itt vagy íme, ott van, mert az Isten országa bennetek van.||
25740||.Lk.17.22||Majd azt mondta a tanítványoknak: Jönnek majd napok, amikor szívesen látnátok akár csak egyet is az Emberfiának napjai közül, de nem láttok.||
25741||.Lk.17.23||Ha ezt mondják majd nektek: „Íme, itt van” vagy „Íme, ott van”, ne menjetek oda, ne fussatok utána!||24009;24805
25742||.Lk.17.24||Mert amint a felvillanó villámlás az ég egyik szélétől a másikig fénylik, úgy jön el az Emberfia is a maga napján.||24051;24054
25743||.Lk.17.25||Előbb azonban sokat kell szenvednie és megvettetnie ettől a nemzedéktől.||25390;25994;26035;26066;23760;23791;23877;24598;24636;24688
25744||.Lk.17.26||Amint Nóé napjaiban volt, úgy lesz az Emberfiának napjaiban is:||142;166;30511
25745||.Lk.17.27||ettek, ittak, házasodtak, férjhez mentek mind ama napig, amelyen Nóé a bárkába bement, és eljött az özönvíz, és mindenkit elpusztított.||
25746||.Lk.17.28||Ugyanígy volt Lót napjaiban is, ettek, ittak, adtak, vettek, ültettek, építettek,||
25747||.Lk.17.29||de amely napon Lót elhagyta Sodomát, tűz és kénkő esett az égből, és mindenkit elpusztított.||480;-482
25748||.Lk.17.30||Éppen így lesz azon a napon is, amelyen az Emberfia megjelenik.||
25749||.Lk.17.31||Aki azon a napon a háztetőn lesz, és holmija a házban, ne jöjjön le, hogy elvigye, és aki a mezőn lesz, az se forduljon vissza!||24061;24062
25750||.Lk.17.32||Emlékezzetek Lót feleségére!||483
25751||.Lk.17.33||Aki meg akarja tartani az életét, elveszti azt, és aki elveszti, megtartja azt.||25392;23523;23764;24602;26674
25752||.Lk.17.34||Mondom nektek, azon az éjszakán ketten lesznek egy ágyban, az egyik felvétetik, a másik otthagyatik.||24064;24065
25753||.Lk.17.35||Két asszony őröl együtt, az egyik felvétetik, a másik otthagyatik.||
25754||.Lk.17.36||Ketten lesznek a mezőn, az egyik felvétetik, a másik otthagyatik.||
25755||.Lk.17.37||És megkérdezték tőle: Hol, Uram? Ő pedig azt mondta nekik: Ahol a tetem, oda gyűlnek a saskeselyűk.||24052
25756||.Lk.18.1|A hamis bíró|Mondott nekik példázatot is arról, hogy mindig imádkozni kell, és nem szabad meglankadni.||28325;29705
25757||.Lk.18.2||Ezt mondta: Volt egy bíró egy városban, aki az Istent nem félte, és az embereket sem sokra becsülte.||
25758||.Lk.18.3||Élt abban a városban egy özvegyasszony is, aki gyakran elment hozzá, és arra kérte: Szolgáltass nekem igazságot ellenfelemmel szemben.||
25759||.Lk.18.4||A bíró egy ideig nem akarta, de azután így szólt magában: Én ugyan nem félem az Istent, és az embereket sem becsülöm,||
25760||.Lk.18.5||de mivelhogy terhemre van ez az özvegyasszony, igazságot szolgáltatok neki, hogy ne jöjjön szüntelen, ne zaklasson már engem.||
25761||.Lk.18.6||Majd így szólt az Úr: Halljátok, mit mond ez a hamis bíró?||
25762||.Lk.18.7||Vajon Isten nem szolgáltat-e igazságot választottainak, akik éjjel-nappal hozzá kiáltanak segítségért, vajon megváratja-e őket?||
25763||.Lk.18.8||Mondom nektek, hogy igazságot szolgáltat nekik hamar. Mindazáltal amikor eljön az Emberfia, vajon talál-e hitet a földön?||
25764||.Lk.18.9|A farizeus és a vámszedő|Némelyeknek pedig, akik elbizakodtak magukban, hogy ők igazak, és a többieket semmibe vették, ezt a példázatot is mondta:||17331;17332
25765||.Lk.18.10||Két ember ment fel a templomba imádkozni, az egyik farizeus, a másik vámszedő.||23990;25204
25766||.Lk.18.11||A farizeus megállt, és így imádkozott magában: Isten, hálát adok neked, hogy nem vagyok olyan, mint a többi ember, rabló, igazságtalan, parázna vagy olyan, mint ez a vámszedő is.||
25767||.Lk.18.12||Böjtölök kétszer egy héten, tizedet adok mindenből, amit szereztem.||
25768||.Lk.18.13||A vámszedő pedig távol állva még a szemét sem akarta az égre emelni, hanem mellét verve ezt mondta: Isten, légy irgalmas nekem, bűnösnek!||
25769||.Lk.18.14||Mondom nektek, ez megigazulva ment haza, nem úgy, mint amaz, mert aki felmagasztalja magát, megaláztatik, és aki megalázza magát, felmagasztaltatik.||23997;30537;25636
25770||.Lk.18.15|Jézus megáldja a gyermekeket|Kisgyermekeket is vittek hozzá, hogy tegye rájuk a kezét. Amikor pedig látták ezt a tanítványok, megdorgálták őket.||23842;-23844;24668
25771||.Lk.18.16||De Jézus magához hívta őket, és azt mondta: Engedjétek hozzám jönni a kisgyermekeket, és ne tiltsátok el őket, mert ilyeneké az Isten országa.||
25772||.Lk.18.17||Bizony mondom nektek: Aki nem úgy fogadja az Isten országát, mint egy kisgyermek, semmiképpen sem megy be abba.||23797;24670
25773||.Lk.18.18|A gazdag ifjú|Akkor megkérdezte őt egy főember: Jó Mester, mit tegyek, hogy az örök életet elnyerjem?||23845;-23849;24672;-24686
25774||.Lk.18.19||Jézus pedig azt mondta neki: Miért mondasz engem jónak? Senki sem jó, csak egyedül Isten.||
25775||.Lk.18.20||A parancsolatokat tudod: Ne paráználkodj, ne ölj, ne lopj, hamis tanúbizonyságot ne tégy, tiszteld apádat és anyádat!||2063;-2068
25776||.Lk.18.21||Az pedig azt mondta: Mindezeket ifjúságomtól fogva megtartottam.||
25777||.Lk.18.22||Jézus ezeket hallva azt mondta neki: Még egy fogyatkozás van benned: Add el mindenedet, amid van, és oszd szét a szegényeknek, és kincsed lesz a mennyben, azután jöjj, kövess engem!||23849;-23851
25778||.Lk.18.23||Az pedig ezeket hallva igen megszomorodott, mert nagyon gazdag volt.||
25779||.Lk.18.24||Amikor látta Jézus, hogy az igen megszomorodott, azt mondta: Milyen nehezen mennek be a vagyonosok az Isten országába!||24678;-24681
25780||.Lk.18.25||Könnyebb a tevének a tű fokán átmenni, mint a gazdagnak az Isten országába bejutni.||
25781||.Lk.18.26||Akik ezt hallották, így szóltak: Ki üdvözülhet akkor?||
25782||.Lk.18.27||Ő azt válaszolta: Ami embereknél lehetetlen, lehetséges az Istennél.||19815
25783||.Lk.18.28|A tanítványok jutalma|Péter ekkor azt mondta: Íme, mi mindent elhagytunk, és követtünk téged!||23856;-23858
25784||.Lk.18.29||Ő pedig azt mondta nekik: Bizony mondom nektek, hogy senki nincs, aki elhagyta házát vagy szüleit vagy testvéreit vagy feleségét vagy gyermekeit az Isten országáért,||24684;24685
25785||.Lk.18.30||és ne kapna sokszorta többet ebben az időben, a jövendő világon pedig örök életet.||
25786||.Lk.18.31|Jézus harmadszor szól haláláról és feltámadásáról|Majd maga mellé vette a tizenkettőt, és azt mondta nekik: Most felmegyünk Jeruzsálembe, és beteljesedik minden az Emberfián, amit a próféták megírtak.||25390;25985;26035;26037;22081;18781;-18791
25787||.Lk.18.32||Mert kiszolgáltatják a pogányoknak, kigúnyolják, meggyalázzák és leköpdösik,||26003;26063;-26065
25788||.Lk.18.33||majd megostorozzák és megölik, de harmadnap feltámad.||
25789||.Lk.18.34||Ők azonban semmit sem értettek ezekből; ez a beszéd rejtve maradt előttük, nem fogták fel a hallottakat.||
25790||.Lk.18.35|A jerikói vak meggyógyítása|Történt pedig, hogy amikor Jerikóhoz közeledett, egy vak ült az út mellett, és koldult.||23888;-23893;24701;-24707
25791||.Lk.18.36||Amikor hallotta a mellette elmenő sokaságot, tudakozódott: Mi dolog az?||
25792||.Lk.18.37||Megmondták neki, hogy a názáreti Jézus megy arra.||
25793||.Lk.18.38||Erre felkiáltott: Jézus, Dávid fia, könyörülj rajtam!||
25794||.Lk.18.39||Az elöl menők csitították, hogy hallgasson, de ő annál inkább kiáltozott: Dávid Fia, könyörülj rajtam!||
25795||.Lk.18.40||Jézus pedig megállt, és megparancsolta, hogy vezessék hozzá. Amikor közel ért, megkérdezte tőle:||
25796||.Lk.18.41||Mit akarsz, hogy tegyek veled? Az pedig így válaszolt: Uram, hogy lássak!||
25797||.Lk.18.42||És Jézus azt mondta neki: Láss, a te hited megtartott téged!||25312;25360;25737;23468;24465;24707
25798||.Lk.18.43||És azonnal megjött a szeme világa, és követte őt, dicsőítve Istent. Az egész nép pedig ezt látva dicsőséget adott Istennek.||
25799||.Lk.19.1|Zákeus|Jerikóba érkezett, és végigment a városon.||5951;5969;5975;9318
25800||.Lk.19.2||És volt ott egy Zákeus nevű ember, egy gazdag fővámszedő,||
25801||.Lk.19.3||aki igyekezett Jézust látni, hogy ki ő, de a sokaságtól nem láthatta, mivelhogy alacsony termetű volt.||
25802||.Lk.19.4||Ezért előrefutott, és felmászott egy eperfügefára, hogy onnan lássa, mert arra vitt az útja.||
25803||.Lk.19.5||Amikor Jézus arra a helyre jutott, feltekintett, észrevette, és azt mondta neki: Zákeus, hamar szállj le, mert ma nekem a te házadnál kell megszállnom.||26553
25804||.Lk.19.6||Erre sietve leszállt, és örömmel fogadta.||
25805||.Lk.19.7||Akik ezt látták, mindnyájan zúgolódtak, és azt mondták, hogy bűnös emberhez ment be szállásra.||
25806||.Lk.19.8||Zákeus pedig előállt, és azt mondta az Úrnak: Uram, íme, vagyonom felét a szegényeknek adom, és ha valakit valamivel megcsaltam, annak négyszer annyit adok helyette.||
25807||.Lk.19.9||Erre Jézus azt mondta neki: Ma lett üdvössége ennek a háznak, mivelhogy ő is Ábrahám fia.||
25808||.Lk.19.10||Mert azért jött az Emberfia, hogy megkeresse és megtartsa, ami elveszett.||23805
25809||.Lk.19.11|A minák|Miközben ezeket hallgatták, még egy példázatot is mondott, mivelhogy közel volt Jeruzsálemhez, és azok azt gondolták, hogy azonnal megjelenik az Isten országa.||
25810||.Lk.19.12||Azt mondta: Egy nemes ember messze földre indult, hogy királyságot szerezzen magának, és úgy térjen vissza.||24087;24818
25811||.Lk.19.13||Előszólította azért tíz szolgáját, adott nekik tíz minát, és azt mondta: Kereskedjetek vele, amíg megjövök!||
25812||.Lk.19.14||Alattvalói pedig gyűlölték őt. Követséget küldtek utána, és ezt mondták: Nem akarjuk, hogy ő uralkodjék rajtunk.||
25813||.Lk.19.15||Amikor aztán a királyság megszerzése után visszatért, magához hívatta azokat a szolgákat, akiknek a pénzt adta, hogy megtudja, ki mint kereskedett.||
25814||.Lk.19.16||Eljött tehát az első, és azt mondta: Uram, a te minád tíz minát nyert.||
25815||.Lk.19.17||Ő pedig azt mondta neki: Jól van, jó szolgám, mivelhogy hű voltál a kevésen, legyen hatalmad tíz városon.||28503
25816||.Lk.19.18||És jött a második, és azt mondta: Uram, a te minád öt minát nyert.||
25817||.Lk.19.19||Ehhez is így szólt: Neked is legyen hatalmad öt városon.||
25818||.Lk.19.20||És jött egy másik, aki így szólt: Uram, itt van a minád, amelyet egy kendőbe rejtve őriztem,||
25819||.Lk.19.21||mert féltem tőled, mivelhogy kemény ember vagy, és elveszed, amit nem te tettél el, és learatod, amit nem te vetettél.||
25820||.Lk.19.22||Erre azt mondta neki: Saját szavaid alapján ítéllek meg téged, gonosz szolga. Tudtad, hogy kemény ember vagyok, aki elveszem, amit nem én tettem el, és learatom, amit nem én vetettem.||8039
25821||.Lk.19.23||Miért nem adtad a pénzemet a pénzváltók asztalára, hogy ha megjövök, kamatostul kapjam vissza?||
25822||.Lk.19.24||És azt mondta az ott állóknak: Vegyétek el tőle a minát, és adjátok annak, akinek tíz minája van.||
25823||.Lk.19.25||És azt mondták neki: Uram, annak tíz minája van!||
25824||.Lk.19.26||Ő pedig így válaszolt: Mondom nektek, hogy akinek van, annak adatik, akinek pedig nincs, még amije van, az is elvétetik tőle.||25330;23618;24104;24415
25825||.Lk.19.27||Ezenfelül pedig azokat az ellenségeimet, akik nem akarták, hogy rajtuk uralkodjam, hozzátok ide, és öljétek meg előttem!||
25826||.Lk.19.28|Jézus bevonul Jeruzsálembe|Miután ezeket elmondta, továbbment Jeruzsálem felé.||24687
25827||.Lk.19.29||Amikor közeledett Betfagéhoz és Betániához, annál a hegynél, amelyet Olajfák hegyének neveznek, elküldött kettőt tanítványai közül,||
25828||.Lk.19.30||és azt mondta nekik: Menjetek be az előttetek levő faluba, és ahogy bementek, találtok egy megkötött szamárcsikót, amelyen ember még soha nem ült, azt oldjátok el és hozzátok ide!||24197;24198;24708;24709
25829||.Lk.19.31||És ha valaki megkérdezi tőletek, hogy miért oldjátok el, így válaszoljatok: Az Úrnak van rá szüksége.||
25830||.Lk.19.32||A küldöttek elmentek, és mindent úgy találtak, ahogy mondta nekik.||25944
25831||.Lk.19.33||Amikor a szamárcsikót eloldották, azt kérdezték a gazdái: „Miért oldjátok el a szamárcsikót?”||
25832||.Lk.19.34||Ők pedig azt mondták: „Az Úrnak van rá szüksége”,||
25833||.Lk.19.35||és elvezették Jézushoz, majd ruhájukat ráterítették a szamárcsikóra, és ráültették Jézust.||9771;26661;-26663
25834||.Lk.19.36||Ahogy ment, az emberek az útra terítették előtte a ruháikat.||
25835||.Lk.19.37||Amikor már közeledett az Olajfák hegyének lejtőjéhez, a tanítványok sokasága örömében hangosan dicsérni kezdte Istent mindazokért a csodákért, amelyeket láttak.||
25836||.Lk.19.38||Ezt kiáltották: Áldott a Király, aki az Úr nevében jön! Békesség a mennyben, és dicsőség a magasságban!||15961
25837||.Lk.19.39||A sokaságból néhány farizeus azt mondta neki: Mester, utasítsd rendre a tanítványaidat!||
25838||.Lk.19.40||Ő azonban így válaszolt: Mondom nektek, hogy ha ezek elhallgatnak, a kövek fognak kiáltani.||6503
25839||.Lk.19.41|Jézus siratja Jeruzsálemet|Ahogy közelebb ért, és látta a várost, megsiratta,||
25840||.Lk.19.42||és ezt mondta: Vajha megismerted volna te is, csak e mai napon is, amik békességedre szolgálnak, de most el vannak rejtve szemed elől!||
25841||.Lk.19.43||Mert jönnek rád napok, amikor ellenségeid sáncot emelnek ellened, körülvesznek, mindenfelől megostromolnak||
25842||.Lk.19.44||és földre tipornak téged és fiaidat falaidon belül, és nem hagynak benned követ kövön, mert nem ismerted fel meglátogatásod idejét.||25899;9059;9060;22687;24026;24786;24022;26123
25843||.Lk.19.45|Jézus megtisztítja a templomot|Azután bement a templomba, és kezdte kiűzni az árusokat,||23905;24718
25844||.Lk.19.46||ezt mondva nekik: Meg van írva: Az én házam az imádság háza, ti pedig rablók barlangjává tettétek.||18828;19197
25845||.Lk.19.47||És mindennap tanított a templomban. A főpapok, az írástudók és a nép vezetői pedig igyekeztek őt elveszteni,||24725;26416
25846||.Lk.19.48||de nem találták a módját, hogy mit tegyenek vele, mert az egész nép rajta csüngött, és őt hallgatta.||
25847||.Lk.20.1|Kérdés Jézus hatalmáról|És történt egy napon, amikor a népet a templomban tanította, és hirdette az evangéliumot, hogy előálltak a főpapok az írástudókkal és a vénekkel együtt,||23916;-23920;24734;-24740
25848||.Lk.20.2||és megkérdezték tőle: Mondd meg nekünk, milyen felhatalmazással teszed ezeket, vagy ki az, aki téged erre felhatalmazott?||27098;-27101
25849||.Lk.20.3||Ő pedig így válaszolt: Én is kérdezek egy dolgot tőletek, mondjátok meg azért nekem:||
25850||.Lk.20.4||János keresztsége a mennyből volt-e vagy emberektől?||24737;-24740
25851||.Lk.20.5||Azok pedig tanakodtak maguk között: Ha azt mondjuk, a mennyből, azt fogja mondani: „Miért nem hittetek neki?”||
25852||.Lk.20.6||Ha pedig azt mondjuk, emberektől, az egész nép megkövez minket, mert meg van győződve arról, hogy János próféta volt.||23669
25853||.Lk.20.7||Ezért azt válaszolták, hogy ők nem tudják, honnan van.||
25854||.Lk.20.8||Mire Jézus azt mondta nekik: Én sem mondom meg nektek, milyen felhatalmazással cselekszem ezeket.||
25855||.Lk.20.9|A gonosz szőlőművesek|Majd ezt a példázatot kezdte mondani a népnek: Egy ember szőlőt ültetett, bérbe adta munkásoknak, és hosszú időre elutazott.||17808;-17814;23926;-23939;24741;-24752
25856||.Lk.20.10||És amikor eljött az ideje, elküldte szolgáját a munkásokhoz, hogy adjanak neki a szőlő terméséből. De a munkások ezt megverték, és üres kézzel küldték el.||24742
25857||.Lk.20.11||Majd egy másik szolgát is küldött, de azt is megverték, meggyalázták, és üres kézzel visszaküldték.||24055;-24061
25858||.Lk.20.12||Még egy harmadikat is küldött, azt meg véresre verve kidobták.||
25859||.Lk.20.13||Azt mondta azért a szőlő ura: Mit tegyek? Elküldöm szeretett fiamat, ha őt látják, talán csak megbecsülik.||26205
25860||.Lk.20.14||De amikor meglátták a munkások, így tanakodtak egymás között: Ez az örökös, öljük meg, hogy miénk legyen az örökség!||30032
25861||.Lk.20.15||Kidobták azért a szőlőből, és megölték. Most azért mit tesz a szőlő ura?||26035;30320
25862||.Lk.20.16||Elmegy, elpusztítja azokat a munkásokat, és a szőlőt másoknak adja. Amikor ezt hallották, így szóltak: Meg ne történjen ez!||25899;25915;-25917;24022;24023;23935
25863||.Lk.20.17||Ő pedig rájuk tekintve azt mondta: Mit jelent akkor az, ami meg van írva: amely követ az építők megvetettek, az szegletkővé lett?||15957
25864||.Lk.20.18||Aki erre a kőre esik, összetöri magát, és akire ez ráesik, az széjjelzúzódik.||17889;17890
25865||.Lk.20.19||A főpapok és az írástudók azon voltak, hogy még abban az órában elfogják, mert megértették, hogy ellenük mondta ezt a példázatot, de féltek a néptől.||
25866||.Lk.20.20|Az adópénz|Azért, hogy szemmel tartsák, kémeket küldtek ki, akik igaznak tettették magukat, hogy őt megfogják beszédében, és átadják a hatóságnak és a helytartó hatalomnak.||23954;-23961;24753;-24757
25867||.Lk.20.21||Ezek megkérdezték tőle: Mester, tudjuk, hogy te helyesen beszélsz és tanítasz, és nem vagy személyválogató, hanem az igazsághoz ragaszkodva tanítod az Isten útját:||
25868||.Lk.20.22||szabad-e a császárnak adót fizetnünk, vagy nem?||
25869||.Lk.20.23||Ő azonban felismerte álnokságukat, és azt mondta:||
25870||.Lk.20.24||Mutassatok nekem egy dénárt! Kinek a képe és felirata van rajta? Ők pedig azt felelték: A császáré.||
25871||.Lk.20.25||Mire azt mondta nekik: Adjátok meg azért a császárnak, ami a császáré, és az Istennek, ami az Istené.||28341
25872||.Lk.20.26||És nem tudták őt megfogni beszédében a nép előtt, hanem elcsodálkoztak feleletén, és elhallgattak.||
25873||.Lk.20.27|Kérdés a feltámadásról|Odament hozzá néhány szadduceus is, akik tagadják, hogy van feltámadás, és megkérdezték tőle:||23962;-23971;24758;-24767
25874||.Lk.20.28||Mester, Mózes megírta nekünk, hogy ha valakinek meghal a testvére, akinek volt felesége, de gyermektelen volt, akkor annak testvére vegye el az asszonyt, és támasszon utódot testvérének.||5552;5553
25875||.Lk.20.29||Volt azért hét testvér, az első megnősült, de gyermektelenül halt meg,||
25876||.Lk.20.30||úgyhogy a másik,||
25877||.Lk.20.31||majd a harmadik vette el annak feleségét, aztán sorban mind a hét, de nem hagytak utódot, és meghaltak.||
25878||.Lk.20.32||Végül meghalt az asszony is.||
25879||.Lk.20.33||A feltámadáskor azért kinek a felesége lesz közülük, mert mind a hétnek a felesége volt?||
25880||.Lk.20.34||Jézus így válaszolt nekik: E világ fiai házasodnak, és férjhez mennek,||
25881||.Lk.20.35||de akik méltónak ítéltetnek arra, hogy eljussanak abba a világba és a halálból való feltámadásra, nem házasodnak, és férjhez sem mennek,||29499;29721
25882||.Lk.20.36||sőt meg sem halhatnak többé, mert hasonlók az angyalokhoz, és az Isten fiai, mivel a feltámadás fiai.||
25883||.Lk.20.37||Azt pedig, hogy a halottak feltámadnak, Mózes is megjelentette a csipkebokornál, amikor az Urat Ábrahám Istenének, Izsák Istenének és Jákób Istenének hívta.||1585
25884||.Lk.20.38||Isten pedig nem a halottaknak, hanem az élőknek Istene, mert előtte mind életben van.||
25885||.Lk.20.39||Néhány írástudó ekkor azt mondta: Mester, jól mondtad!||
25886||.Lk.20.40||És többé semmit sem mertek kérdezni tőle.||
25887||.Lk.20.41|Krisztus Dávidnak Fia és Ura|Ő pedig azt mondta nekik: Hogyan mondják, hogy a Krisztus Dávid fia?||23981;-23984;24775;-24777
25888||.Lk.20.42||Hiszen maga Dávid mondja a Zsoltárok könyvében: „Azt mondta az Úr az én Uramnak: ülj a jobb kezem felől,||15853
25889||.Lk.20.43||míg ellenségeidet lábad alá nem vetem zsámolyul!”||
25890||.Lk.20.44||Ha pedig Dávid Urának mondja, hogyan lehet akkor a fia?||
25891||.Lk.20.45|Az írástudók nagyravágyása és kapzsisága|És az egész nép füle hallatára azt mondta tanítványainak:||23990;-23992;24778;-24779
25892||.Lk.20.46||Óvakodjatok az írástudóktól, akik szívesen járkálnak hosszú köntösökben, és szeretik a piacokon való köszöntéseket, a zsinagógákban az első üléseket és a lakomákon a főhelyeket,||23990;-23992;23999
25893||.Lk.20.47||akik az özvegyek házát felemésztik, és színből hosszan imádkoznak. Ezek igen súlyos ítélet alá esnek.||23999;24780
25894||.Lk.21.1|Az özvegyasszony két fillére|Amikor feltekintett, látta, hogyan dobják a gazdagok az ajándékaikat a perselybe.||24781;-24784
25895||.Lk.21.2||Látott pedig egy szegény özvegyasszonyt is, aki két fillért vetett bele.||
25896||.Lk.21.3||Ekkor így szólt: Igazán mondom nektek, hogy ez a szegény özvegy mindenkinél többet adott,||29012
25897||.Lk.21.4||mert mindezek a fölöslegükből adták az ajándékot, ő azonban szegénységéből minden vagyonát, amije volt, odaadta.||
25898||.Lk.21.5|Jézus jövendölése a templomról|Amikor némelyek azt mondták a templomról, hogy szép kövekkel és fogadalmi ajándékokkal van díszítve, azt mondta:||24025;-24066;24785;-24821
25899||.Lk.21.6||Eljönnek majd a napok, amikor ezekből, amit itt láttok, nem marad kő kövön, amit le ne rombolnának.||25841;25842
25900||.Lk.21.7|A nagy megpróbáltatás ideje|Megkérdezték tőle: Mester, mikor lesznek ezek, és mi lesz a jele annak, hogy ez bekövetkezik?||
25901||.Lk.21.8||Ő pedig azt mondta: Vigyázzatok, nehogy félrevezessenek titeket, mert sokan jönnek az én nevemben, akik azt mondják: „Én vagyok”, és hogy „az idő elérkezett”. Ne kövessétek őket!||24028;24029
25902||.Lk.21.9||Amikor hallotok háborúkról és lázadásokról, ne rémüljetek meg, mert ezeknek előbb meg kell történniük, de nem jön mindjárt a vég.||
25903||.Lk.21.10||Majd így folytatta: Nemzet nemzet ellen és ország ország ellen támad,||
25904||.Lk.21.11||és mindenfelé nagy földindulások, éhségek és járványok lesznek, az égen pedig ijesztő nagy jelek lesznek láthatók.||
25905||.Lk.21.12||De ezeket megelőzően kezet emelnek rátok, és üldözni fognak titeket, átadnak a zsinagógáknak, börtönbe vetnek, és királyok és helytartók elé visznek az én nevemért.||25537
25906||.Lk.21.13||De ez alkalom lesz nektek a bizonyságtételre.||
25907||.Lk.21.14||Döntsétek el szívetekben, hogy nem gondolkodtok előre, hogy mit feleljetek védelmetekre,||25537;23503;23504;24798
25908||.Lk.21.15||mert én adok nektek szájat és bölcsességet, amelynek egyetlen ellenfeletek sem tud ellenállni vagy ellentmondani.||1613;27098;27099
25909||.Lk.21.16||Még a szülők, testvérek, rokonok és barátok is elárulnak titeket, sőt egyeseket meg is ölnek közületek.||22736;-22738;27244;27408
25910||.Lk.21.17||Mindenki gyűlölni fog benneteket az én nevemért.||23514
25911||.Lk.21.18||De fejeteknek egy hajszála sem vész el.||23506
25912||.Lk.21.19||Kitartásotokkal nyeritek meg lelketeket.||
25913||.Lk.21.20|Jeruzsálem pusztulása|Amikor pedig látjátok Jeruzsálemet hadseregektől körülvéve, akkor tudjátok meg, hogy elközelgett pusztulása.||25841;25842
25914||.Lk.21.21||Akkor, akik Júdeában lesznek, meneküljenek a hegyekbe, a városban levők pedig hagyják el azt, és akik a mezőn vannak, ne menjenek be abba.||
25915||.Lk.21.22||Mert ezek a bosszúállás napjai, hogy beteljesedjen mindaz, ami meg van írva.||22071;24039;24045;24046
25916||.Lk.21.23||Jaj pedig a terhes és szoptató asszonyoknak azokban a napokban, mert nagy nyomorúság lesz e földön és harag e népen!||
25917||.Lk.21.24||Kardélre hányják és fogságba viszik őket minden pogány nép közé, és Jeruzsálemet a pogányok megtapodják, amíg be nem telik a pogányok ideje.||28302;28303;30942
25918||.Lk.21.25|Az Emberfia eljövetele|És lesznek jelek a napban, holdban és csillagokban, a földön pedig a népek tanácstalanságukban kétségbeesnek a tenger zúgása és tajtékzása miatt.||
25919||.Lk.21.26||Dermesztő félelem lesz úrrá az embereken annak várása miatt, amik e földre következnek, mert az egek erősségei megrendülnek.||
25920||.Lk.21.27||Akkor meglátják az Emberfiát eljönni a felhőben hatalommal és nagy dicsőséggel.||22013;24054;24106;24185;24810;24883
25921||.Lk.21.28||Amikor pedig mindezek elkezdődnek, álljatok fel, és emeljétek fel fejeteket, mert közeledik a ti váltságotok.||25924
25922||.Lk.21.29||Mondott nekik egy példázatot: Nézzétek meg a fügefát és a többi fákat!||24056;24812
25923||.Lk.21.30||Amikor látjátok, hogy lombosodik, már magatoktól is tudjátok, hogy közel van a nyár.||
25924||.Lk.21.31||Ugyanúgy ti is, amikor látjátok, hogy ezek bekövetkeznek, tudjátok meg, hogy közel van az Isten országa.||
25925||.Lk.21.32||Bizony mondom nektek, hogy nem múlik el ez a nemzedék, míg mindezek be nem következnek.||
25926||.Lk.21.33||Az ég és a föld elmúlik, de az én beszédeim semmiképpen el nem múlnak.||25899;15612;15613;24055
25927||.Lk.21.34||De vigyázzatok magatokra, hogy meg ne nehezedjék a szívetek tobzódás, részegség és ez élet gondjai miatt, hogy váratlanul ne érjen benneteket az a nap,||28347;28348;25899;25916;25917
25928||.Lk.21.35||amely mint egy csapda, úgy lep meg mindenkit, aki az egész föld színén lakik.||24066;-24068
25929||.Lk.21.36||Legyetek éberek, és imádkozzatok minden időben, hogy el tudjátok kerülni mindezeket, amik bekövetkeznek, és megállhassatok az Emberfia előtt!||29693;29694
25930||.Lk.21.37||Napközben a templomban tanított, éjszakára pedig kiment, hogy azon a hegyen lehessen, amelyet Olajfák hegyének hívnak.||26462
25931||.Lk.21.38||Kora reggel pedig odament hozzá az egész nép, hogy hallgassa a templomban.||
25932||.Lk.22.1|Júdás elárulja Jézust|Közeledett a kovásztalan kenyerek ünnepe, amelyet páskának hívnak.||1818;-1836;24122;24123;24822;24823
25933||.Lk.22.2||A főpapok és az írástudók keresték a módját, hogyan öljék meg őt, mert féltek a néptől.||24124;-24126;26639;-26642
25934||.Lk.22.3||Bement pedig a Sátán Júdásba, akit Iskáriótesnek hívnak, és a tizenkettőhöz tartozott,||26619
25935||.Lk.22.4||és elment, megbeszélte a főpapokkal és a templomőrség vezetőivel, hogyan adja őt a kezükbe.||24135;24136;24831
25936||.Lk.22.5||Azok örültek, és megegyeztek, hogy pénzt adnak neki,||
25937||.Lk.22.6||ő pedig megígérte, hogy keres egy jó alkalmat, amikor a tömeg tudta nélkül a kezükbe juttatja.||
25938||.Lk.22.7|Az utolsó vacsora|Elérkezett a kovásztalan kenyerek napja, amelyen fel kellett áldozni a húsvéti bárányt,||1822
25939||.Lk.22.8||és Jézus elküldte Pétert és Jánost, és ezt mondta nekik: Menjetek, készítsétek el nekünk a húsvéti bárányt, hogy megegyük!||24138;-24141;24833;-24838
25940||.Lk.22.9||Ők megkérdezték: Hol akarod, hogy elkészítsük?||
25941||.Lk.22.10||Ő pedig azt mondta nekik: Amikor beértek a városba, szembejön veletek egy ember, aki egy korsó vizet visz. Kövessétek őt abba a házba, amelybe bemegy,||
25942||.Lk.22.11||és mondjátok a házigazdának: Azt kérdezi a Mester: „Hol van az a szállás, ahol tanítványaimmal megehetem a húsvéti bárányt?”||
25943||.Lk.22.12||Ő majd mutat nektek egy berendezett, nagy emeleti helyiséget, ott készítsétek el.||
25944||.Lk.22.13||Elmentek azért, és mindent úgy találtak, ahogy megmondta nekik, és elkészítették a húsvéti bárányt.||
25945||.Lk.22.14||Amikor eljött az idő, az apostolokkal együtt asztalhoz telepedett,||24141;-24151;24838;-24847;26720;-26725
25946||.Lk.22.15||és azt mondta nekik: Vágyva vágytam arra, hogy mielőtt szenvednék, megegyem veletek a húsvéti bárányt.||
25947||.Lk.22.16||Mert mondom nektek, hogy többet nem eszem azt, amíg be nem teljesedik ez az Isten országában.||
25948||.Lk.22.17||Aztán vette a poharat, hálát adott, és ezt mondta: Vegyétek, és osszátok el magatok között,||
25949||.Lk.22.18||mert mondom nektek, hogy mostantól fogva nem iszom a szőlőtő terméséből, amíg el nem jön az Isten országa.||24846
25950||.Lk.22.19||És vette a kenyeret, hálát adott, megtörte, nekik adta, és ezt mondta: Ez az én testem, amely tiérettetek adatik, ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.||28692;28693
25951||.Lk.22.20||Hasonlóképpen vette a poharat is, miután megvacsorázott, és ezt mondta: Ez a pohár az új szövetség az én véremben, amely tiérettetek kiontatik.||
25952||.Lk.22.21||De íme, annak a keze, aki engem elárul, az enyémmel együtt van az asztalon.||24142;-24144
25953||.Lk.22.22||Mert az Emberfia elmegy ugyan, amint az elrendeltetett, de jaj annak az embernek, aki elárulja!||24145;24842;14574;22081
25954||.Lk.22.23||Ők pedig kezdték egymás között kérdezni, vajon ki lehet az közülük, aki ezt megteszi.||
25955||.Lk.22.24|Ki a legnagyobb?|Majd versengés is támadt közöttük arról, hogy ki tekinthető közöttük nagyobbnak.||25414
25956||.Lk.22.25||Ő pedig azt mondta nekik: A pogányokon királyaik uralkodnak, és akik a hatalmat gyakorolják fölöttük, jótevőnek hívatják magukat.||23884;-23886;24697;-24699
25957||.Lk.22.26||Ti viszont ne így tegyetek, hanem aki a legnagyobb köztetek, olyan legyen, mint aki a legkisebb, és aki vezet, olyan legyen, mint aki szolgál.||
25958||.Lk.22.27||Mert ki a nagyobb? Az, aki az asztalnál ül, vagy aki szolgál? Nemde aki az asztalnál ül? Én pedig olyan vagyok közöttetek, mint aki szolgál.||23887
25959||.Lk.22.28||Ti vagytok azok, akik kitartottatok velem megpróbáltatásaimban,||29906
25960||.Lk.22.29||ezért én királyságot adok nektek, amit az én Atyám adott nekem,||
25961||.Lk.22.30||hogy egyetek és igyatok az asztalomnál az én országomban, és királyi trónszékeken ülve ítéljétek Izráel tizenkét nemzetségét.||23857;23858
25962||.Lk.22.31|Jézus inti Pétert és a többi tanítványt|Simon! Simon! Íme, a Sátán kikért titeket, hogy megrostáljon, mint a búzát,||24190;-24194
25963||.Lk.22.32||de én imádkoztam érted, hogy el ne fogyatkozzék a hited. Azért ha majd megtérsz, erősítsd testvéreidet!||
25964||.Lk.22.33||Ő pedig azt mondta neki: Uram, veled kész vagyok akár börtönbe vagy a halálba is menni!||
25965||.Lk.22.34||Mire ő azt felelte: Mondom neked, Péter, mielőtt a kakas ma megszólal, te háromszor megtagadod, hogy ismersz engem.||24155;24851;26737
25966||.Lk.22.35||És azt mondta nekik: Amikor elküldtelek titeket erszény, tarisznya és saru nélkül, volt-e valamiben hiányotok? Azt felelték: Semmiben sem.||25371;25434;23489;23493;23494
25967||.Lk.22.36||Majd ezt mondta nekik: Most azért akinek van erszénye, vegye elő, hasonlóképpen a tarisznyát is, akinek pedig nincs kardja, adja el felsőruháját, és vegyen magának.||
25968||.Lk.22.37||Mert mondom nektek, hogy be kell teljesednie rajtam annak, ami meg van írva: „A gonoszok közé számláltatott”, mert ami elrendeltetett felőlem, az beteljesedik.||18791;24921
25969||.Lk.22.38||Azok pedig mondták: Uram, itt van két kard. Ő pedig ennyit mondott: Elég.||
25970||.Lk.22.39|A Gecsemáné-kertben|Majd elindult, és szokása szerint kiment az Olajfák hegyére, a tanítványai pedig követték.||24157;-24167;24853;-24863;26855;26856
25971||.Lk.22.40||Amikor arra a helyre ért, azt mondta nekik: Imádkozzatok, hogy kísértésbe ne essetek!||
25972||.Lk.22.41||Majd eltávozott tőlük egy kőhajításnyira, és térdre borulva így imádkozott:||
25973||.Lk.22.42||Atyám, ha akarod, vedd el tőlem ezt a poharat, mindazáltal ne az én akaratom legyen meg, hanem a tied!||
25974||.Lk.22.43||Ekkor angyal jelent meg neki a mennyből, és erősítette őt.||
25975||.Lk.22.44||Halálos gyötrődésében még buzgóbban imádkozott, verejtéke, mint megannyi vércsepp hullott a földre.||30104
25976||.Lk.22.45||Miután az imádkozásból fölkelt, és tanítványaihoz ment, alva találta őket a szomorúság miatt.||
25977||.Lk.22.46||Azt mondta nekik: Miért alusztok? Keljetek fel, és imádkozzatok, hogy kísértésbe ne essetek!||24166;24167
25978||.Lk.22.47|Jézust elfogják|Még beszélt, amikor íme, sokaság közeledett, élükön Júdással, a tizenkettő egyikével, aki Jézushoz lépett, hogy megcsókolja.||24168;-24177;24864;-24871;26857;-26866
25979||.Lk.22.48||Jézus pedig azt mondta neki: Júdás, csókkal árulod el az Emberfiát?||
25980||.Lk.22.49||A körülötte levők pedig, látva, hogy mi történik, megkérdezték: Uram, vágjuk őket fegyverrel?||
25981||.Lk.22.50||És egyikük odacsapott a főpap szolgájára, és levágta a jobb fülét.||26864;26865
25982||.Lk.22.51||Jézus azonban megszólalt, és azt mondta: Eddig és ne tovább! És megérintette a szolga fülét, és meggyógyította.||
25983||.Lk.22.52||Majd azt mondta az elfogására kivonult főpapoknak, a templomőrség vezetőinek és a véneknek: Mint valami rablóra, úgy jöttetek kardokkal és botokkal.||24176
25984||.Lk.22.53||Amikor mindennap veletek voltam a templomban, nem emeltetek rám kezet, de ez a ti órátok és a sötétség hatalma.||25843;25845;25786;-25788
25985||.Lk.22.54|Jézus a főpap házában Péter megtagadja Jézust|Ekkor megragadták őt, elvezették, és bevitték a főpap házába. Péter pedig távolról követte.||24178;24179
25986||.Lk.22.55||Amikor az udvar közepén tüzet raktak, és körbeülték, Péter is közéjük ült.||24190;-24195;24887;-24893;26871;26879;-26881
25987||.Lk.22.56||És ahogy ott ült a tűz világosságánál, meglátta őt egy szolgálólány, jól megnézte, és azt mondta: Ez is vele volt!||
25988||.Lk.22.57||Ő azonban letagadta, mondva: Asszony, nem ismerem őt!||
25989||.Lk.22.58||Nem sokkal ezután más is észrevette őt, és azt mondta: Te is közülük való vagy! Péter pedig így szólt: Ember, nem vagyok!||
25990||.Lk.22.59||Majd úgy egy óra múlva ismét másvalaki erősítgette: De bizony ez is vele volt, hiszen ő is galileai!||
25991||.Lk.22.60||Mire Péter ismét tiltakozott: Ember, nem tudom, mit beszélsz! És még beszélt, amikor megszólalt a kakas.||24196
25992||.Lk.22.61||Az Úr pedig hátrafordulva rátekintett Péterre. Ekkor visszaemlékezett Péter az Úr szavára, amikor azt mondta neki: Mielőtt a kakas megszólal, háromszor megtagadsz engem.||25965;26737
25993||.Lk.22.62||És kiment Péter, és keservesen sírt.||
25994||.Lk.22.63||Azok a férfiak pedig, akik Jézust őrizték, csúfolták és verték,||24178;-24196;24874;-24893;26867;-26881;18736
25995||.Lk.22.64||betakarták a szemét, majd azt mondták neki: Prófétáld meg, ki az, aki megütött!||24886
25996||.Lk.22.65||És más hasonló szidalommal illették.||
25997||.Lk.22.66|Jézus a nagytanács előtt|Amint megvirradt, összegyűlt a nép véneinek tanácsa, a főpapok és az írástudók, és a nagytanács elé állították,||24197;24198
25998||.Lk.22.67||majd azt mondták: Ha te vagy a Krisztus, mondd meg nekünk! Ő pedig így válaszolt: Ha mondom nektek, nem hiszitek,||
25999||.Lk.22.68||és ha kérdezek, nem feleltek nekem.||
26000||.Lk.22.69||De mostantól fogva ott ül majd az Emberfia a hatalmas Isten jobbján.||24185;24186
26001||.Lk.22.70||Erre mindnyájan azt kérdezték tőle: Te vagy tehát az Isten Fia? Ő pedig azt válaszolta: Ti mondjátok, hogy én vagyok!||
26002||.Lk.22.71||Azok pedig így szóltak: Mi szükségünk van még tanúkra? Hiszen mi magunk hallottuk a saját szájából.||25998
26003||.Lk.23.1|Jézus Pilátus előtt|Aztán felkerekedett az egész sokaság, és elvitték őt Pilátushoz.||24198;24207;-24210;24894;-24898;26882;-26886
26004||.Lk.23.2||Így kezdték vádolni: Úgy találtuk, hogy félrevezeti népünket, ellenzi, hogy a császárnak adót fizessünk, és azt állítja magáról, hogy ő Krisztus, a király.||23956;-23960;27598;27599
26005||.Lk.23.3||Pilátus megkérdezte tőle: Te vagy a zsidók királya? Ő pedig így válaszolt: Te mondod!||26887;-26891
26006||.Lk.23.4||Pilátus azért azt mondta a főpapoknak és a sokaságnak: Semmi bűnt nem találok ebben az emberben.||
26007||.Lk.23.5||De azok erősködtek, és azt mondták, hogy tanításával fellázítja a népet egész Júdeában, Galileától kezdve egészen idáig.||
26008||.Lk.23.6|Jézus Heródes előtt|Ennek hallatára Pilátus megkérdezte, hogy Galileából való-e.||
26009||.Lk.23.7||Amikor megtudta, hogy Heródes fennhatósága alá tartozik, átküldte Heródeshez, mivel azokban a napokban ő is Jeruzsálemben tartózkodott.||
26010||.Lk.23.8||Heródes pedig nagyon megörült Jézusnak, mert már régóta szerette volna őt látni, mivel sokat hallott felőle, és remélte, hogy majd valami csodát tesz a szeme láttára.||23665
26011||.Lk.23.9||Hosszasan faggatta, de ő semmit sem válaszolt neki.||
26012||.Lk.23.10||A főpapok és az írástudók is ott álltak, és nagy igyekezettel vádolták őt.||
26013||.Lk.23.11||Heródes katonáival együtt megvetően bánt vele, és kigúnyolta, majd fényes ruhába öltöztetve visszaküldte Pilátushoz.||
26014||.Lk.23.12||Heródes és Pilátus ezen a napon lettek barátok, mert korábban ellenséges viszonyban voltak egymással.||
26015||.Lk.23.13|Jézus és Barabbás|Pilátus pedig összehívta a főpapokat, a vezetőket és a népet,||24211;-24226;24899;-24912;26893;26910
26016||.Lk.23.14||és azt mondta nekik: Elém hoztátok ezt az embert, mint a nép lázítóját, és íme, én előttetek kihallgattam, és semmi olyan bűnt nem találtam benne, amellyel vádoljátok.||26892
26017||.Lk.23.15||De még Heródes sem, mert visszaküldte hozzánk. Láthatjátok, hogy semmi olyat nem követett el, amiért halált érdemelne.||26009;26010
26018||.Lk.23.16||Megfenyítem tehát, és elbocsátom.||
26019||.Lk.23.17||Az ünnep miatt ugyanis szabadon kellett engednie egy foglyot.||24211
26020||.Lk.23.18||De az egész sokaság felkiáltott: Végezz vele, és bocsásd el Barabbást!||27079;27080
26021||.Lk.23.19||Ez utóbbit a városban kitört valamilyen lázadásért és gyilkosságért vetették börtönbe.||
26022||.Lk.23.20||Pilátus ekkor ismét hozzájuk fordult, mert szerette volna szabadon engedni Jézust.||
26023||.Lk.23.21||De azok egyre csak kiáltoztak: Feszítsd meg! Feszítsd meg őt!||
26024||.Lk.23.22||Ő pedig harmadszor is azt mondta nekik: De hát mi rosszat tett ez az ember? Semmi halálra való bűnt nem találtam benne, megfenyítem azért, és elbocsátom.||
26025||.Lk.23.23||Azok pedig hangos kiáltozással ostromolták, és követelték, hogy feszítsék meg, és győzött a kiáltozásuk.||
26026||.Lk.23.24||Pilátus úgy döntött, hogy enged követelésüknek,||
26027||.Lk.23.25||és elbocsátotta nekik azt, akit lázadásért és gyilkosságért vetettek börtönbe, Jézust pedig kiszolgáltatta akaratuknak.||24222;24908
26028||.Lk.23.26|Jézus útja a Golgotára|Amikor elvezették őt, megragadtak egy bizonyos cirénei Simont, aki éppen a mezőről jött, és arra tették a keresztfát, hogy vigye Jézus után.||24228;24914
26029||.Lk.23.27||A népnek és asszonyoknak nagy sokasága követte őt, akik gyászolták és siratták.||
26030||.Lk.23.28||Jézus pedig feléjük fordulva azt mondta: Jeruzsálem leányai, ne engem sirassatok, hanem magatokat és gyermekeiteket,||
26031||.Lk.23.29||mert jönnek majd napok, amelyeken azt mondják: Boldogok a meddők, és a méhek, amelyek nem szültek, és az emlők, amelyek nem szoptattak!||25841;25916;25917
26032||.Lk.23.30||Akkor azt kiáltják a hegyeknek: Essetek ránk! És a halmoknak: Borítsatok el minket!||17772
26033||.Lk.23.31||Mert ha a zöldellő fával ezt teszik, mi történik a szárazzal?||26016;26017
26034||.Lk.23.32|Jézus a keresztfán|Vele együtt két gonosztevőt is vittek kivégzésre.||18791;26912
26035||.Lk.23.33||Amikor megérkeztek arra a helyre, amelyet Koponya-helynek hívnak, megfeszítették őt és a gonosztevőket, egyiket a jobb, a másikat a bal keze felől.||24228;-24239;24915;-24925;26911;-26921;18791
26036||.Lk.23.34||Jézus pedig azt mondta: Atyám, bocsásd meg nekik, mert nem tudják, mit cselekszenek! Azután sorsvetéssel megosztoztak ruháin.||23345;14237
26037||.Lk.23.35||A nép ott állt és nézte, a főemberek pedig gúnyosan megjegyezték: Másokat megmentett, mentse meg magát, ha ő a Krisztus, az Isten választottja!||
26038||.Lk.23.36||A katonák is odamentek, csúfolták, ecettel kínálták,||15008
26039||.Lk.23.37||és azt mondták neki: Ha te vagy a zsidók királya, szabadítsd meg magadat!||24235;-24240
26040||.Lk.23.38||Felirat is volt felette, görög, latin és héber betűkkel: EZ A ZSIDÓK KIRÁLYA.||24233;24919;26913
26041||.Lk.23.39||A megfeszített gonosztevők közül az egyik így szidalmazta: Nemde te vagy a Krisztus? Mentsd meg magadat és minket is!||
26042||.Lk.23.40||De a másik megdorgálta ezt mondva: Te nem féled az Istent? Hiszen te ugyanazon ítélet alatt vagy!||
26043||.Lk.23.41||Mi ugyan jogosan, mert cselekedeteink méltó büntetését vesszük, de ő semmi rosszat nem cselekedett.||26035;26016;26017
26044||.Lk.23.42||És azt mondta: Jézus, emlékezz meg rólam, amikor eljössz a te országodba!||
26045||.Lk.23.43||Ő így felelt: Bizony mondom neked, ma velem leszel a paradicsomban.||
26046||.Lk.23.44|Jézus halála|Már körülbelül hat óra volt, és sötétség lett az egész földön mintegy kilenc óráig.||24241;-24250;24926;-24932;26922;-26924
26047||.Lk.23.45||A nap elsötétült, és a templom kárpitja középen kettéhasadt.||11245;24247;-24249
26048||.Lk.23.46||Jézus pedig hangosan felkiáltott: Atyám, a te kezedbe teszem le a lelkemet! – és ezt mondva meghalt.||24246;24930;26924;14353
26049||.Lk.23.47||Amikor a százados látta, ami történt, így dicsőítette Istent: Bizony, ez az ember igaz volt.||24250
26050||.Lk.23.48||És az egész sokaság, amely bámészkodni ment oda, amikor látta a történteket, mellét verve tért haza.||26488
26051||.Lk.23.49||Mindazok, akik ismerték, és az asszonyok, akik Galileából követték, távolabb állva szemlélték ezeket.||24251;24252;24933;24934;26919
26052||.Lk.23.50|Jézus temetése|Volt egy József nevű ember, a nagytanács tagja, jó és igaz férfiú, a júdeai Arimátia városából,||24253;-24257;24935;-24940;26932;-26936
26053||.Lk.23.51||aki nem értett egyet a többiek tanácsával és eljárásával, és maga is várta az Isten országát.||23188
26054||.Lk.23.52||Ez odament Pilátushoz, és elkérte Jézus testét.||
26055||.Lk.23.53||Majd levette a keresztről, gyolcsba göngyölte, és egy sziklába vágott sírboltba helyezte, amelyben még senki sem feküdt.||
26056||.Lk.23.54||Az előkészület napja volt, szombatra virradóan.||
26057||.Lk.23.55||Az őt követő asszonyok is, akik Galileából jöttek vele, elkísérték, és megnézték a sírt és azt is, ahogyan elhelyezték a testét benne.||
26058||.Lk.23.56||Majd visszatértek, és illatszereket és keneteket készítettek elő.||
26059||.Lk.23.57||Szombaton azonban pihentek a parancsolat szerint.||2533
26060||.Lk.24.1|Jézus feltámadása|A hét első napján pedig kora reggel a sírhoz mentek, és magukkal vitték az elkészített illatszereket.||24263;-24272;24941;-24950;26937;-26954
26061||.Lk.24.2||A követ pedig a sírról elhengerítve találták,||
26062||.Lk.24.3||és amikor beléptek, nem találták az Úr Jézus testét.||
26063||.Lk.24.4||Amíg emiatt tanácstalanul álltak, hirtelen két férfi állt melléjük fényes öltözetben.||
26064||.Lk.24.5||Akkor rémülten földre szegezték tekintetüket, azok pedig így szóltak hozzájuk: Miért keresitek a halottak között az élőt?||24945;24946
26065||.Lk.24.6||Nincs itt, hanem feltámadt. Emlékezzetek vissza, mit mondott nektek, amikor még Galileában volt.||23789;23790
26066||.Lk.24.7||Azt mondta: Az Emberfiának bűnös emberek kezébe kell adatnia, megfeszíttetnie és harmadnapon feltámadnia.||25390;25743;23760;23789;23877;24598;24636;24688
26067||.Lk.24.8||Visszaemlékeztek azért az ő szavaira,||
26068||.Lk.24.9||és miután a sírtól visszatértek, mindezeket elmondták a tizenegynek és a többieknek.||24270;-24272
26069||.Lk.24.10||A magdalai Mária, Johanna, Mária, Jakab anyja és több más velük levő asszony mondta el mindezeket az apostoloknak,||25314;25315
26070||.Lk.24.11||de szavuk csak üres fecsegésnek tűnt előttük, és nem hittek nekik.||
26071||.Lk.24.12||Péter azonban felkelt, elfutott a sírhoz, és amikor behajolt, látta, hogy csak a lepedők vannak ott. Elment, magában csodálkozva a történteken.||26939;-26944
26072||.Lk.24.13|Az emmausi tanítványok|Még aznap ketten közülük elmentek egy Emmaus nevű faluba, amely Jeruzsálemtől hatvanfutamnyira volt.||24952
26073||.Lk.24.14||Egymással beszélgettek mindazokról, amik történtek.||
26074||.Lk.24.15||És ahogy így beszélgettek, és megvitatták a dolgokat, maga Jézus csatlakozott hozzájuk, és velük együtt ment az úton.||
26075||.Lk.24.16||De valami akadályozta a szemüket abban, hogy felismerjék őt.||
26076||.Lk.24.17||Ő pedig azt kérdezte tőlük: Micsoda szavak ezek, amelyeket útközben egymással váltotok? Erre ők szomorú ábrázattal megálltak.||
26077||.Lk.24.18||És egyikük, akinek Kleofás volt a neve, azt mondta neki: Te vagy az egyetlen idegen Jeruzsálemben, aki nem tudod, hogy mi történt ezekben a napokban?||
26078||.Lk.24.19||Azt kérdezte tőlük: Mi történt? Ők pedig elmondták neki, hogy mi minden történt a názáreti Jézussal, aki próféta volt, tettekben és beszédben hatalmas Isten és az egész nép előtt,||
26079||.Lk.24.20||és hogyan adták át a főpapok és főembereink halálos ítéletre, és hogyan feszítették meg.||
26080||.Lk.24.21||„Pedig mi azt reméltük, hogy ő fogja megváltani Izráelt, de hát már harmadik napja, hogy mindezek történtek.||
26081||.Lk.24.22||Hanem néhány közülünk való asszony, akik korán reggel a sírnál voltak, azzal döbbentettek meg bennünket,||26069;24270
26082||.Lk.24.23||hogy nem találták ott az ő testét. Visszajöttek, és elbeszélték, hogy angyalok jelenését is látták, akik azt mondták, hogy ő él.||
26083||.Lk.24.24||Közülünk is néhányan elmentek a sírhoz, és úgy találták, amint az asszonyok mondták, őt pedig nem látták.”||26071
26084||.Lk.24.25||Ő pedig azt mondta nekik: Ó, balgák és rest szívűek mindazoknak az elhivésére, amiket a próféták szóltak!||
26085||.Lk.24.26||Hát nem ezeket kellett elszenvednie Krisztusnak és úgy menni be az ő dicsőségébe?||15859
26086||.Lk.24.27||És Mózestől és valamennyi prófétától kezdve elmagyarázta nekik mindazt, amelyek felőle megírattak az Írásokban.||22081;27119
26087||.Lk.24.28||Közben elérkeztek ahhoz a faluhoz, ahova igyekeztek, és ő úgy tett, mintha tovább akarna menni.||
26088||.Lk.24.29||De marasztalták, és azt kérték: Maradj velünk, mert már beesteledett, és a nap lehanyatlott! Bement azért, és velük maradt.||
26089||.Lk.24.30||Amikor asztalhoz telepedett velük, vette a kenyeret, megáldotta, megtörte, és nekik adta.||
26090||.Lk.24.31||Erre megnyílt a szemük, és felismerték őt, de ő eltűnt előlük.||
26091||.Lk.24.32||Ekkor így szóltak egymáshoz: Hát nem gerjedezett-e a szívünk, amikor beszélt velünk az úton, és magyarázta az Írásokat?||26086
26092||.Lk.24.33||És még abban az órában felkerekedtek, és visszatértek Jeruzsálembe, ahol egybegyűlve találták a tizenegyet és a velük levőket,||
26093||.Lk.24.34||akik azt mondták: Valóban feltámadt az Úr, és megjelent Simonnak!||28791
26094||.Lk.24.35||Ekkor ők is elbeszélték, mi történt az úton, és hogyan ismerték fel őt a kenyér megtörésekor.||
26095||.Lk.24.36|Jézus megjelenik a tanítványoknak|Miközben ezekről beszéltek, maga Jézus állt meg közöttük, és így köszöntötte őket: Békesség nektek!||24954;26955;28791
26096||.Lk.24.37||Megrémültek, és ijedtükben azt hitték, hogy valami szellemet látnak.||
26097||.Lk.24.38||Ő pedig így szólt hozzájuk: Miért ijedtek meg, és miért támad kétség szívetekben?||24430
26098||.Lk.24.39||Nézzétek meg a kezemet és a lábamat, hogy valóban én vagyok; érintsetek meg engem, és lássatok, mert a szellemeknek nincs húsuk és csontjuk, de amint látjátok, nekem van!||26956;26963
26099||.Lk.24.40||És ezeket mondva megmutatta nekik a kezét és a lábát.||
26100||.Lk.24.41||De amikor örömükben még mindig nem hittek, és csak csodálkoztak, azt kérdezte tőlük: Van itt valami ennivalótok?||
26101||.Lk.24.42||Ők pedig adtak neki egy darab sült halat és egy kis lépes mézet,||
26102||.Lk.24.43||amelyet átvett tőlük, és a szemük láttára megevett.||27368;27369
26103||.Lk.24.44||Majd azt mondta nekik: Erről beszéltem nektek, amikor még veletek voltam, hogy be kell teljesednie mindannak, ami megíratott felőlem Mózes törvényében, a prófétáknál és a zsoltárokban.||23760
26104||.Lk.24.45||Akkor megnyitotta értelmüket, hogy értsék az Írásokat,||27566
26105||.Lk.24.46||és azt mondta nekik: Így van megírva: Krisztusnak szenvednie kell, és harmadnap fel kell támadnia a halottak közül.||22081
26106||.Lk.24.47||És az ő nevében megtérést és bűnbocsánatot kell hirdetni minden pogány között, Jeruzsálemtől elkezdve.||27056;27103
26107||.Lk.24.48||Ti vagytok pedig ezeknek tanúi.||
26108||.Lk.24.49||Azért én elküldöm nektek, akit Atyám ígért, ti pedig maradjatok a városban, amíg fel nem ruháztattok mennyei erővel.||26794;26996;27019;-27022
26109||.Lk.24.50|Jézus mennybemenetele|Azután kivezette őket Betániáig, majd felemelte kezeit, és megáldotta őket.||
26110||.Lk.24.51||És mialatt áldotta őket, eltávolodott tőlük, és felvitetett a mennybe.||24959;27001
26111||.Lk.24.52||Ők pedig őt imádva, nagy örömmel visszatértek Jeruzsálembe,||
26112||.Lk.24.53||és mindenkor a templomban voltak, és dicsőítették Istent.||27006
26113|János evangéliuma|.Jn.1.1|Az Ige testté lett|Kezdetben volt az Ige, és az Ige Istennél volt, és Isten volt az Ige.||
26114||.Jn.1.2||Ő kezdetben Istennél volt.||
26115||.Jn.1.3||Minden általa lett, és nélküle semmi sem lett, ami létrejött.||
26116||.Jn.1.4||Benne volt az élet, és az élet volt az emberek világossága.||
26117||.Jn.1.5||A világosság a sötétségben fénylik, de a sötétség nem fogadta be.||
26118||.Jn.1.6||Megjelent egy Istentől küldött ember, akinek János volt a neve.||
26119||.Jn.1.7||Tanúskodni jött, hogy bizonyságot tegyen a világosságról, hogy mindenki higgyen általa.||
26120||.Jn.1.8||Nem ő volt a világosság, hanem azért jött, hogy bizonyságot tegyen a világosságról.||
26121||.Jn.1.9||Az igazi világosság, amely megvilágosít minden embert, már eljött a világba.||
26122||.Jn.1.10||A világban volt, és a világ általa lett, de a világ nem ismerte meg őt.||
26123||.Jn.1.11||Az övéi közé jött, és az övéi nem fogadták be őt.||
26124||.Jn.1.12||De mindazoknak, akik befogadták, akik hisznek az ő nevében, hatalmat adott, hogy Isten gyermekeivé legyenek,||
26125||.Jn.1.13||akik nem vérből, sem a test akaratából, sem a férfiú indulatából, hanem Istentől születtek.||
26126||.Jn.1.14||Az Ige testté lett, és közöttünk lakozott, és láttuk az ő dicsőségét, mint az Atya egyszülöttjének dicsőségét, aki teljes volt kegyelemmel és igazsággal.||
26127||.Jn.1.15||János bizonyságot tett róla, és így kiáltott: Ő az, akiről megmondtam: Utánam jön, de megelőz engem, mert előbb volt nálam.||26139;26142
26128||.Jn.1.16||Mi mindnyájan az ő teljességéből kaptunk kegyelmet kegyelemre.||
26129||.Jn.1.17||Mert a törvény Mózes által adatott, a kegyelem pedig és az igazság Jézus Krisztus által lett.||
26130||.Jn.1.18||Az Istent soha senki nem látta, az egyszülött Fiú, aki az Atya kebelén van, az jelentette ki őt.||
26131||.Jn.1.19|Keresztelő János bizonyságtétele|Ez János bizonyságtétele, amikor a zsidók papokat és lévitákat küldtek Jeruzsálemből, hogy megkérdezzék: Ki vagy te?||
26132||.Jn.1.20||Ő megvallotta és nem tagadta, világosan megmondta, hogy „Nem én vagyok a Krisztus.”||26217
26133||.Jn.1.21||Ismét megkérdezték tőle: Akkor hát ki vagy? Illés vagy? És azt mondta: Nem vagyok. A próféta vagy? Ő azt felelte: Nem.||
26134||.Jn.1.22||Azt mondták azért neki: Ki vagy akkor, hogy választ adhassunk azoknak, akik elküldtek minket: mit mondasz magadról?||
26135||.Jn.1.23||Erre azt mondta: „Én kiáltó szó vagyok a pusztában. Egyenesítsétek ki az Úr útját, amint megmondta Ézsaiás próféta.”||18491
26136||.Jn.1.24||A küldöttek a farizeusok közül valók voltak,||
26137||.Jn.1.25||akik megkérdezték tőle: miért keresztelsz tehát, ha te nem vagy a Krisztus, sem Illés, sem a próféta?||
26138||.Jn.1.26||János pedig azt felelte: Én vízzel keresztelek, de köztetek van, akit ti nem ismertek,||
26139||.Jn.1.27||ő utánam jön, és én nem vagyok méltó arra sem, hogy a saruja szíját megoldjam.||26127;26142;23270
26140||.Jn.1.28||Ez Betániában történt, a Jordánon túl, ahol János keresztelt.||
26141||.Jn.1.29||Másnap János látta Jézust hozzá menni, és azt mondta: Íme, az Isten Báránya, aki elveszi a világ bűnét!||30859;18786
26142||.Jn.1.30||Ő az, akiről ezt mondtam: Utánam jön egy férfiú, aki megelőzött engem, mert előbb volt nálam.||26127;26139
26143||.Jn.1.31||És én nem ismertem őt, de azért jöttem én, aki vízzel keresztelek, hogy megjelentsem Izráelnek.||
26144||.Jn.1.32||János bizonyságot is tett: Láttam a Lelket leszállni az égből, mint egy galambot, és megnyugodott rajta.||23275;24292;25113
26145||.Jn.1.33||És én nem ismertem őt, de aki elküldött engem, hogy vízzel kereszteljek, az mondta nekem: Akire látod a Lelket leszállni és rajta megnyugodni, ő az, aki Szentlélekkel keresztel.||23270;26997
26146||.Jn.1.34||És én láttam, és bizonyságot tettem róla, hogy ő az Isten Fia.||
26147||.Jn.1.35|Jézus első követői|Másnap ismét ott állt János és kettő az ő tanítványai közül,||
26148||.Jn.1.36||és ránézett Jézusra, amint ott járt, és azt mondta: Íme, az Isten Báránya!||26141
26149||.Jn.1.37||És a két tanítvány hallotta, hogy mit mondott, és követte Jézust.||
26150||.Jn.1.38||Jézus pedig hátrafordult, és amikor látta, hogy azok követik, azt kérdezte tőlük: ||
26151||.Jn.1.39||Mit kerestek? Azok pedig ezt mondták neki: Rabbi (amely azt jelenti: Mester), hol laksz?||
26152||.Jn.1.40||Azt mondta nekik: Jöjjetek, és lássátok meg! Elmentek tehát, és meglátták, hol lakik, és nála maradtak azon a napon. Körülbelül tíz óra volt.||
26153||.Jn.1.41||A kettő közül, akik Jánostól ezt hallották, és őt követték, András volt az egyik, Simon Péter testvére.||23294
26154||.Jn.1.42||Ő, mihelyt találkozott testvérével, Simonnal, elmondta neki: Megtaláltuk a Messiást (amely azt jelenti: Krisztus),||
26155||.Jn.1.43||és elvezette Jézushoz. Jézus pedig rátekintve így szólt: Te Simon vagy, Jóna fia, téged Kéfásnak fognak hívni (amely azt jelenti: Kőszikla).||23757;23758
26156||.Jn.1.44||Másnap Galileába akart menni Jézus, és találkozott Fülöppel, és azt mondta neki: Kövess engem!||
26157||.Jn.1.45||Fülöp pedig Bétsaidából, András és Péter városából való volt.||26670
26158||.Jn.1.46||Fülöp találkozott Nátánaéllel, és azt mondta neki: Megtaláltuk a názáreti Jézust, József fiát, akiről Mózes írt a törvényben, és akiről a próféták is írtak.||70;565;1483;5399;5402;8193;17803;17864;17903;18498;18780;-18791;19556;19856
26159||.Jn.1.47||Erre Nátánaél azt mondta neki: Názáretből támadhat-e valami jó? Fülöp így válaszolt: Jöjj és lásd meg!||26438
26160||.Jn.1.48||Amikor Jézus látta Nátánaélt feléje közeledni, azt mondta róla: Íme, egy igazi izraelita, akiben nincs hamisság.||
26161||.Jn.1.49||Nátánaél erre azt kérdezte: Honnan ismersz engem? Jézus így válaszolt: Mielőtt Fülöp hívott volna, láttalak téged, ahogy a fügefa alatt voltál.||
26162||.Jn.1.50||Nátánaél ekkor azt mondta neki: Rabbi, te vagy az Isten Fia, te vagy Izráel Királya!||23075
26163||.Jn.1.51||Jézus így válaszolt: Mivel azt mondtam neked, hogy láttalak a fügefa alatt, hiszel? Nagyobbakat látsz majd ezeknél.||
26164||.Jn.1.52||És azt mondta neki: Bizony, bizony mondom nektek, meglátjátok majd a megnyílt eget és az Isten angyalait, amint felszállnak és leszállnak az Emberfiára.||785;23287;24295;25974
26165||.Jn.2.1|A kánai menyegző|Harmadnapra menyegző volt a galileai Kánában, és ott volt Jézus anyja,||
26166||.Jn.2.2||és Jézust is meghívták tanítványaival együtt a menyegzőre.||
26167||.Jn.2.3||Amikor elfogyott a bor, Jézus anyja azt mondta neki: Nincs boruk.||
26168||.Jn.2.4||Jézus így válaszolt: Asszony, mi közöm van ehhez nekem vagy neked? Még nem jött el az én órám.||
26169||.Jn.2.5||Az anyja pedig azt mondta a szolgáknak: Tegyétek meg, amit mond!||
26170||.Jn.2.6||Hat kőveder volt ott elhelyezve a zsidók tisztálkodási szokása szerint, amelyekbe egyenként két vagy három métréta fért.||24533
26171||.Jn.2.7||Azt mondta nekik Jézus: Töltsétek meg a vedreket vízzel. Megtöltötték azokat színültig.||
26172||.Jn.2.8||Akkor azt mondta nekik: Most merítsetek, és vigyetek a násznagynak! És vittek.||
26173||.Jn.2.9||Ahogy megízlelte a násznagy a borrá lett vizet, és nem tudta, honnan van, csak a szolgák tudták, akik a vizet merítették, szólította a vőlegényt,||
26174||.Jn.2.10||és azt mondta neki: Minden ember a jó bort adja fel először, és amikor megittasodtak, akkor a silányabbat, te pedig a jó bort mostanáig tartogattad.||
26175||.Jn.2.11||Ezt az első jelt a galileai Kánában tette Jézus, így mutatta meg dicsőségét, és tanítványai hittek benne.||
26176||.Jn.2.12||Azután anyjával, testvéreivel és tanítványaival lement Kapernaumba, és ott maradtak néhány napig.||
26177||.Jn.2.13|Jézus megtisztítja a templomot|Közel volt a zsidók húsvétja, és Jézus felment Jeruzsálembe.||1819;-1822;1830;-1836
26178||.Jn.2.14||A templomban ott találta letelepedve az ökrök, juhok és galambok árusait és a pénzváltókat.||
26179||.Jn.2.15||Ekkor kötélből korbácsot csinált, és kiűzte valamennyit a templomból az ökrökkel és juhokkal együtt, a pénzváltók pénzét pedig kiszórta, és asztalaikat feldöntötte.||
26180||.Jn.2.16||A galambárusoknak azt mondta: Vigyétek el ezeket innen, ne tegyétek az én Atyám házát vásárcsarnokká!||
26181||.Jn.2.17||Akkor eszébe jutott tanítványainak, hogy meg van írva: A te házad iránti féltő szeretet emészt engem.||14996
26182||.Jn.2.18||A zsidók pedig kérdőre vonták: Milyen jelt mutatsz nekünk, hogy ezeket teszed?||26356;23594;23740;24578;25501
26183||.Jn.2.19||Jézus így válaszolt nekik: Romboljátok le ezt a templomot, és három nap alatt felépítem.||24182;24236;24879;24922
26184||.Jn.2.20||Azt mondták a zsidók: Negyvenhat esztendeig épült ez a templom, és te három nap alatt felépíted?||
26185||.Jn.2.21||Ő pedig testének templomáról mondta ezt.||26568
26186||.Jn.2.22||Amikor feltámadt a halálból, tanítványainak eszükbe jutott, hogy ezt mondta, és hittek az Írásnak és a beszédnek, amelyet Jézus mondott.||26067
26187||.Jn.2.23||Amikor húsvét ünnepén Jeruzsálemben volt, sokan hittek az ő nevében, látva a jeleket, amelyeket cselekedett.||
26188||.Jn.2.24||Jézus azonban nem bízta magát rájuk, mert ismerte mindnyájukat,||
26189||.Jn.2.25||és nem szorult rá arra, hogy valaki is bizonyságot tegyen neki az emberről, hiszen magától is tudta, mi van az emberben.||26390;27016;30808
26190||.Jn.3.1|Nikodémus Jézusnál|A farizeusok között volt egy Nikodémus nevű ember, a zsidók egyik vezetője.||26447;26933
26191||.Jn.3.2||Eljött Jézushoz éjjel, és azt mondta neki: Mester, tudjuk, hogy Istentől jöttél tanítóul, mert senki sem tehet ilyen jeleket, amelyeket teszel, csak ha az Isten van vele.||26525;26542;27366
26192||.Jn.3.3||Jézus így válaszolt neki: Bizony, bizony mondom neked, ha valaki újonnan nem születik, nem láthatja meg az Isten országát.||29995;23797
26193||.Jn.3.4||De hogyan születhetik az ember, ha vén? – kérdezte Nikodémus. – Bemehet-e anyja méhébe még egyszer, hogy megszülessen?||
26194||.Jn.3.5||Jézus azt felelte: Bizony, bizony mondom neked, ha valaki nem születik víztől és Lélektől, nem mehet be az Isten országába.||
26195||.Jn.3.6||Ami testtől született, test az, és ami Lélektől született, lélek az.||
26196||.Jn.3.7||Ne csodálkozz, hogy azt mondtam neked: Szükség nektek újonnan születnetek.||
26197||.Jn.3.8||A szél arra fúj, amerre akar, és hallod a zúgását, de nem tudod, honnan jön, és hova megy. Így van mindenki, aki Lélektől született.||17586
26198||.Jn.3.9||Nikodémus megkérdezte: Hogyan lehetséges ez?||
26199||.Jn.3.10||Jézus így felelt: Te Izráel tanítója vagy, és nem tudod ezeket a dolgokat?||
26200||.Jn.3.11||Bizony, bizony mondom neked, amit tudunk, azt mondjuk, és amit láttunk, arról teszünk bizonyságot, és a mi bizonyságtételünket nem fogadjátok el.||26221
26201||.Jn.3.12||Ha a földiekről szóltam nektek, és nem hisztek, hogyan hisztek majd, ha a mennyeiekről szólok?||
26202||.Jn.3.13||Senki sem ment fel a mennybe, csak az, aki a mennyből szállt alá, az Emberfia.||29348
26203||.Jn.3.14||És ahogyan felemelte Mózes a kígyót a pusztában, úgy kell az Emberfiának felemeltetnie,||4349;26478;26681
26204||.Jn.3.15||hogy aki hisz őbenne, annak örök élete legyen.||30701;30702
26205||.Jn.3.16||Mert úgy szerette Isten a világot, hogy az ő egyszülött Fiát adta, hogy aki hisz őbenne, el ne vesszen, hanem örök élete legyen.||28123;28216;30679
26206||.Jn.3.17||Mert Isten nem azért küldte az ő Fiát a világra, hogy elítélje a világot, hanem hogy megmentse a világot általa.||26696;25424
26207||.Jn.3.18||Aki hisz őbenne, nem kerül ítéletre, aki pedig nem hisz, az már el is ítéltetett, mivelhogy nem hitt az Isten egyszülött Fiának nevében.||26225;26303;26366;26957
26208||.Jn.3.19||Ez pedig az ítélet: A világosság eljött a világra, de az emberek inkább szerették a sötétséget, mint a világosságot, mert cselekedeteik gonoszak voltak.||26117;26121;26122
26209||.Jn.3.20||Mert mindenki, aki gonoszul cselekszik, gyűlöli a világosságot, és nem megy a világosságra, hogy le ne lepleződjenek cselekedetei.||13451
26210||.Jn.3.21||Aki pedig az igazságot cselekszi, az a világosságra megy, hogy tetteiről kiderüljön, hogy azok Isten szerint való cselekedetek.||29379
26211||.Jn.3.22|Keresztelő János öröme|Ezután Jézus elment a tanítványaival Júdea földjére, ott tartózkodott velük, és keresztelt.||
26212||.Jn.3.23||János is keresztelt Ainonban, Szálim közelében, mert ott sok volt a víz, és odajöttek az emberek és megkeresztelkedtek.||23265;24287;25099
26213||.Jn.3.24||Jánost akkor még nem vetették börtönbe.||23667
26214||.Jn.3.25||Vita támadt János tanítványai és egy zsidó között a tisztulási szertartás felől,||
26215||.Jn.3.26||és Jánoshoz mentek, és azt mondták neki: Mester, aki veled volt a Jordánon túl, akiről te bizonyságot tettél, íme, az keresztel, és mindenki hozzá megy.||26119;26127;26138;26146;23270;24289;25108
26216||.Jn.3.27||János így válaszolt: Az ember csak azt kaphatja, ami a mennyből adatott neki.||28508
26217||.Jn.3.28||Ti magatok vagytok a tanúim, hogy megmondtam: Nem én vagyok a Krisztus, hanem előtte küldettem el.||26132;23188;23536;24284;24977
26218||.Jn.3.29||Akinek menyasszonya van, az a vőlegény, a vőlegény barátja pedig, aki ott áll, és hallja őt, fölöttébb örül a vőlegény szavának. Ez az örömöm beteljesedett.||
26219||.Jn.3.30||Neki növekednie kell, nekem pedig egyre kisebbé kell lennem.||
26220||.Jn.3.31||Aki felülről jön, mindenkinél feljebb való. Aki a földről való, földi az, és földiekről szól, aki a mennyből jön, mindenkinél feljebb való,||26473;28833
26221||.Jn.3.32||és arról tesz bizonyságot, amit látott és hallott, de bizonyságtételét senki sem fogadja el.||26200
26222||.Jn.3.33||Aki azonban elfogadta bizonyságtételét, ezzel megpecsételte, hogy az Isten igaz.||30701;30702;28063
26223||.Jn.3.34||Mert akit az Isten küldött, az Isten beszédeit szólja, és annak Isten mérték nélkül adja a Lelket.||
26224||.Jn.3.35||Az Atya szereti a Fiút, és kezébe adott mindent.||26702;26830;23553;24280;25452;30052
26225||.Jn.3.36||Aki hisz a Fiúban, annak örök élete van, aki pedig nem enged a Fiúnak, nem lát életet, hanem Isten haragja marad rajta.||26207;26303;26366;26957
26226||.Jn.4.1|Jézus és a samáriai asszony|Amint megtudta az Úr, hogy a farizeusok meghallották, hogy ő több tanítványt szerez és keresztel, mint János –||26211;26215
26227||.Jn.4.2||jóllehet Jézus maga nem keresztelt, hanem a tanítványai –,||
26228||.Jn.4.3||elhagyta Júdeát, és elment ismét Galileába.||
26229||.Jn.4.4||Samárián kellett átmennie.||9308
26230||.Jn.4.5||Így jutott el Samária Sikár nevű városába, közel ahhoz a helyhez, amelyet Jákób a fiának, Józsefnek adott.||979;1473;6508
26231||.Jn.4.6||Ott volt Jákób forrása, és Jézus az utazástól elfáradva leült a forráshoz. Mintegy hat óra volt.||
26232||.Jn.4.7||Egy samáriai asszony jött vizet meríteni, s Jézus azt mondta neki: Adj innom!||
26233||.Jn.4.8||Tanítványai ugyanis elmentek a városba, hogy ennivalót vegyenek.||
26234||.Jn.4.9||A samáriai asszony azt kérdezte tőle: Zsidó létedre hogyan kérhetsz inni tőlem, amikor én samáriai asszony vagyok? Mert a zsidók nem érintkeztek a samáriaiakkal.||25420;25421
26235||.Jn.4.10||Jézus így válaszolt: Ha ismernéd az Isten ajándékát, és hogy ki az, aki ezt mondja neked: „Adj innom!”, te kértél volna tőle, és ő adott volna neked élő vizet.||26251;26434;-26436;17971
26236||.Jn.4.11||Azt mondta az asszony: Uram, nincs mivel merítened, és a kút mély, honnan vennéd az élő vizet?||
26237||.Jn.4.12||Te talán nagyobb vagy atyánknál, Jákóbnál, aki ezt a kutat nekünk adta, és aki maga is ebből ivott, csakúgy, mint fiai és jószágai?||
26238||.Jn.4.13||Jézus így válaszolt neki: Mindaz, aki ebből a vízből iszik, ismét megszomjazik,||
26239||.Jn.4.14||aki pedig abból a vízből iszik, amelyet én adok neki, soha többé meg nem szomjazik, mert az a víz, amelyet én adok, örök életre buzgó víz forrása lesz benne.||26361;26435;26436
26240||.Jn.4.15||Mire az asszony azt mondta neki: Uram, add nekem ezt a vizet, hogy ne szomjazzam meg, és ne járjak ide meríteni!||
26241||.Jn.4.16||Erre azt válaszolta Jézus: Menj, hívd a férjedet, és jöjj ide!||
26242||.Jn.4.17||Az asszony így szólt: Nincs férjem. Jézus ekkor azt mondta neki: Jól mondtad, hogy nincs férjed,||
26243||.Jn.4.18||mert öt férjed volt, és a mostani nem férjed, ebben igazat mondtál.||
26244||.Jn.4.19||Az asszony így válaszolt: Uram, látom, hogy te próféta vagy.||26340;25278;26078
26245||.Jn.4.20||A mi atyáink ezen a hegyen imádták Istent, ti pedig azt mondjátok, hogy Jeruzsálemben van az a hely, ahol Istent imádni kell.||5245;5251;9055;11338
26246||.Jn.4.21||Jézus azt mondta neki: Asszony, hidd el nekem, hogy eljön az óra, amikor nem is ezen a hegyen, nem is Jeruzsálemben fogjátok imádni az Atyát.||
26247||.Jn.4.22||Ti azt imádjátok, akit nem ismertek, mi azt imádjuk, akit ismerünk, mert az üdvösség a zsidók közül támad.||10014;17756;28061;28227
26248||.Jn.4.23||De eljön az óra, és az most van, amikor az igazi imádók lélekben és igazságban imádják az Atyát, mert az Atya is ilyen imádókat keres magának.||
26249||.Jn.4.24||Az Isten Lélek, és akik őt imádják, azoknak lélekben és igazságban kell őt imádniuk.||
26250||.Jn.4.25||Azt mondta neki az asszony: Tudom, hogy Messiás jön, akit Krisztusnak neveznek, és amikor ő eljön, mindent megjelent nekünk.||
26251||.Jn.4.26||Jézus azt válaszolta: Én vagyok az, aki veled beszélek.||26546
26252||.Jn.4.27||Közben megjöttek a tanítványai, és csodálkoztak, hogy egy asszonnyal beszél, de egyikük sem mondta: „Mit akarsz?” vagy „Mit beszélsz vele?”||
26253||.Jn.4.28||Akkor az asszony otthagyta a vizeskorsóját, elment a városba, és azt mondta az embereknek:||
26254||.Jn.4.29||Gyertek, lássatok egy embert, aki mindent megmondott nekem, amit cselekedtem. Vajon nem ez a Krisztus?||
26255||.Jn.4.30||Kijöttek azért a városból, és odamentek hozzá.||
26256||.Jn.4.31||Közben a tanítványai kérlelték: Mester, egyél!||
26257||.Jn.4.32||Ő pedig azt mondta nekik: Van nekem eledelem, amit egyem, amiről ti nem tudtok.||
26258||.Jn.4.33||A tanítványok ekkor azt kérdezték egymástól: Netán valaki hozott neki enni?||
26259||.Jn.4.34||Jézus pedig azt mondta nekik: Az én eledelem az, hogy annak akaratát tegyem, aki elküldött engem, és az ő munkáját elvégezzem.||26832;18912;-18914
26260||.Jn.4.35||Ti nem azt mondjátok, hogy még négy hónap, és eljön az aratás? Íme, mondom nektek: emeljétek fel szemeteket, és nézzétek meg a mezőket, hogy már fehérek az aratásra.||23483;25432
26261||.Jn.4.36||Az arató már most megkapja jutalmát, és begyűjti a termést az örök életre, hogy együtt örüljön magvető és arató.||
26262||.Jn.4.37||Mert ebben az esetben igaz a mondás, hogy más a vető, és más az arató.||
26263||.Jn.4.38||Én annak az aratására küldtelek titeket, amin nem ti fáradoztatok: azon mások dolgoztak, és ti mások munkájába álltatok be.||
26264||.Jn.4.39||Abból a városból pedig sokan hittek benne a samáriaiak közül annak az asszonynak a beszédéért, aki így tett bizonyságot: Mindent megmondott nekem, amit cselekedtem.||26254
26265||.Jn.4.40||Úgyhogy amikor odamentek hozzá a samáriaiak, arra kérték őt, hogy maradjon náluk. Ott is maradt két napig.||
26266||.Jn.4.41||Az ő beszédére pedig még többen hittek,||
26267||.Jn.4.42||és mondták is az asszonynak: Már nem a te beszédedért hiszünk, hanem mert magunk is hallottuk, és tudjuk, hogy bizonnyal ő a világ üdvözítője.||
26268||.Jn.4.43|Jézus újra Galileában|Két nap múlva pedig továbbment Galileába,||
26269||.Jn.4.44||jóllehet maga Jézus tett bizonyságot arról, hogy a prófétának nincs becsülete a saját hazájában.||23663;24478;25154
26270||.Jn.4.45||Amikor megérkezett Galileába, a galileaiak befogadták, mivel látták mindazt, amit Jeruzsálemben az ünnepen tett, mert ők is elmentek az ünnepre.||
26271||.Jn.4.46|Jézus meggyógyítja a kapernaumi királyi tisztviselő gyermekét|Ismét a galileai Kánába ment Jézus, ahol a vizet borrá változtatta. Kapernaumban pedig volt egy királyi tisztviselő, akinek beteg volt a fia.||26114;-26123
26272||.Jn.4.47||Amikor ez meghallotta, hogy Jézus Júdeából Galileába érkezett, elment hozzá, és arra kérte, hogy jöjjön, és gyógyítsa meg a fiát, mert halálán volt.||
26273||.Jn.4.48||Akkor azt mondta neki Jézus: Ha jeleket és csodákat nem láttok, nem hisztek.||26182;28453
26274||.Jn.4.49||A királyi tisztviselő azt mondta: Uram, jöjj, mielőtt a gyermekem meghal!||
26275||.Jn.4.50||Jézus így felelt: Menj el, a te fiad él! Hitt az ember a szónak, amelyet Jézus mondott neki, és elment.||
26276||.Jn.4.51||Még úton volt, amikor elébe jöttek szolgái, és hozták a hírt, hogy a fia él.||
26277||.Jn.4.52||Megtudakolta tőlük az órát, amikor jobban lett, és azt mondták neki, hogy előző nap hét órakor hagyta el a láz.||
26278||.Jn.4.53||Ebből az apa megértette, hogy ez abban az órában történt, amikor azt mondta neki Jézus, hogy „a te fiad él”. És hitt ő és egész házanépe.||
26279||.Jn.4.54||Ez már a második jel volt, amelyet Jézus tett, amint Júdeából Galileába jött.||
26280||.Jn.5.1|Jézus beteget gyógyít szombaton a Betesda tavánál|Ezek után Jézus felment Jeruzsálembe a zsidók egyik ünnepére.||2161
26281||.Jn.5.2||Jeruzsálemben a Juh-kapunál van egy fürdőmedence, amelyet héberül Betesdának neveznek. Ennek öt oszlopcsarnoka van,||
26282||.Jn.5.3||ahol betegek, vakok, sánták, bénák sokasága feküdt, várva a víz megmozdulását.||
26283||.Jn.5.4||Mert az Úr angyala időnként leszállt, felzavarta a vizet, és aki először lépett be a víz felzavarása után, meggyógyult, akármilyen betegségben szenvedett is.||
26284||.Jn.5.5||Volt ott egy ember, aki harmincnyolc esztendeje beteg volt.||
26285||.Jn.5.6||Ahogy Jézus ott feküdni látta, és megtudta, hogy már régóta így van, azt mondta neki: Akarsz-e meggyógyulni?||
26286||.Jn.5.7||A beteg így felelt: Uram, nincs emberem, hogy amikor a víz felzavarodik, bevigyen engem a medencébe, és mire én odaérek, más lép be előttem.||
26287||.Jn.5.8||Azt mondta neki Jézus: Kelj fel, vedd fel a nyoszolyádat, és járj!||23452;24338;25198
26288||.Jn.5.9||És azonnal meggyógyult az ember, és felvette a nyoszolyáját, és járt. Aznap pedig szombat volt.||
26289||.Jn.5.10||A zsidók azért azt mondták a meggyógyultnak: Szombat van, nem szabad a nyoszolyádat vinned!||2061;5067;12692;19445;23558;24351;25215
26290||.Jn.5.11||Erre azt felelte nekik: Aki meggyógyított engem, az mondta: „Vedd fel a nyoszolyádat, és járj!”||
26291||.Jn.5.12||Megkérdezték tőle: Ki az az ember, aki azt mondta neked, hogy vedd fel és járj?||
26292||.Jn.5.13||A meggyógyult pedig nem tudta, hogy ki az, Jézus ugyanis elment onnan, mert ott nagy sokadalom volt.||
26293||.Jn.5.14||Később találkozott vele Jézus a templomban, és azt mondta neki: Látod, meggyógyultál, többet azért ne vétkezz, hogy rosszabbul ne legyen dolgod!||26461;23601;25498;30587
26294||.Jn.5.15||Elment ez az ember, és hírül vitte a zsidóknak, hogy Jézus az, aki őt meggyógyította.||
26295||.Jn.5.16|A Fiú feltámaszt és ítél|Ezért a zsidók üldözni kezdték Jézust, mert ezt tette szombaton.||
26296||.Jn.5.17||Jézus pedig így felelt nekik: Az én Atyám mind ez ideig munkálkodik, én is munkálkodom.||
26297||.Jn.5.18||Emiatt aztán a zsidók még inkább meg akarták ölni, mivel nemcsak megszegte a szombatot, hanem Istent is tulajdon Atyjának nevezte, és így egyenlővé tette magát Istennel.||26488;26583;29464
26298||.Jn.5.19||Jézus ekkor így válaszolt nekik: Bizony, bizony mondom nektek, a Fiú önmagától semmit sem tehet, ő csak azt teszi, amit Atyjától lát, mert amiket ő tesz, a Fiú is ugyanazt teszi.||26309;26488
26299||.Jn.5.20||Mert az Atya szereti a Fiút, és mindent megmutat neki, amit tesz, és ezeknél nagyobb dolgokat is mutat majd neki, hogy csodálkozzatok.||26224
26300||.Jn.5.21||Mert ahogyan az Atya feltámasztja a halottakat, és életre kelti őket, úgy a Fiú is, akiket akar, életre kelt.||26635;26830
26301||.Jn.5.22||És az Atya nem ítél senkit, hanem az ítéletet is teljesen a Fiúnak adta át,||24106;-24121;27623
26302||.Jn.5.23||hogy mindenki úgy tisztelje a Fiút, ahogyan az Atyát tisztelik. Aki nem tiszteli a Fiút, nem tiszteli az Atyát sem, aki elküldte őt.||30640
26303||.Jn.5.24||Bizony, bizony mondom nektek, hogy aki az én beszédemet hallja, és hisz annak, aki engem elküldött, örök élete van, és nem jut ítéletre, hanem már átment a halálból az életre.||26207;26366;26373;26501
26304||.Jn.5.25||Bizony, bizony mondom nektek, hogy eljön az óra, és az most van, amikor a halottak hallják az Isten Fiának hangját, és akik hallják, élni fognak.||
26305||.Jn.5.26||Mert ahogy az Atyának élete van önmagában, úgy a Fiúnak is megadta, hogy élete legyen önmagában,||
26306||.Jn.5.27||és hatalmat adott neki arra, hogy ítéletet tartson, mert ő az Emberfia.||
26307||.Jn.5.28||Ne csodálkozzatok ezen, mert eljön az óra, amelyben mindazok, akik a sírban vannak, meghallják az ő hangját,||29686
26308||.Jn.5.29||és kijönnek. Akik a jót cselekedték, feltámadnak az életre, akik pedig a gonoszt művelték, feltámadnak az ítéletre.||22150;24121
26309||.Jn.5.30||Én semmit sem tehetek magamtól; amint hallok, úgy ítélek, és az én ítéletem igazságos, mert nem a magam akaratát keresem, hanem annak az akaratát, aki elküldött engem.||26298;26364
26310||.Jn.5.31|Jézusról tanúskodnak a cselekedetei, az Atya és az Írás|Ha én magamról tanúskodom, tanúságtételem nem igaz.||26464
26311||.Jn.5.32||Más az, aki tanúskodik mellettem, és tudom, hogy igaz az a tanúságtétel, amellyel tanúskodik mellettem.||18549;23276;23772;25114;25403
26312||.Jn.5.33||Ti küldötteket menesztettetek Jánoshoz, és ő bizonyságot tett az igazságról.||26131
26313||.Jn.5.34||Én a tanúságtételt nem embertől kapom – ezeket csak azért mondom, hogy ti üdvözüljetek.||
26314||.Jn.5.35||Ő égő és fénylő lámpa volt, de ti csak egy ideig akartatok örvendezni világosságában.||
26315||.Jn.5.36||De nekem nagyobb bizonyságom van Jánosénál, mert azok a dolgok, amelyeket rám bízott az Atya, hogy elvégezzem őket – tehát amiket cselekszem –, azok tesznek bizonyságot rólam, hogy az Atya küldött engem.||26575;26588
26316||.Jn.5.37||De maga az Atya is, aki elküldött engem, bizonyságot tett rólam. A hangját nem hallottátok soha, az arcát sem láttátok,||23276;25114;2493;29871;30682
26317||.Jn.5.38||és igéje sincs maradandóan bennetek, mert nem hisztek annak, akit ő elküldött.||
26318||.Jn.5.39||Ti azért kutatjátok az Írásokat, mert úgy vélitek, hogy azokban van az örök életetek, pedig azok rólam tesznek bizonyságot,||27603;26086
26319||.Jn.5.40||de ti nem akartok hozzám jönni, hogy életetek legyen!||26373
26320||.Jn.5.41||Dicsőséget emberektől nem fogadok el,||
26321||.Jn.5.42||de ismerlek titeket, hogy nincs meg bennetek az Isten szeretete.||
26322||.Jn.5.43||Én az én Atyám nevében jöttem, és nem fogadtatok be; ha más jön a maga nevében, azt befogadjátok.||
26323||.Jn.5.44||Hogyan is tudnátok hinni, amikor egymástól vesztek dicsőséget, de nem keresitek azt a dicsőséget, amely az egyetlen Istentől van?||26692;28059
26324||.Jn.5.45||De ne gondoljátok, hogy én vádollak majd titeket az Atyánál; van, aki vádoljon titeket: Mózes, akiben ti reménykedtek.||
26325||.Jn.5.46||Mert ha hinnétek Mózesnek, nekem is hinnétek, mert ő rólam írt.||70;301;565;1483;5399;5402
26326||.Jn.5.47||Ha pedig az ő írásainak nem hisztek, hogyan hinnétek az én beszédeimnek?||
26327||.Jn.6.1|Ötezer ember megvendégelése|Ezek után Jézus átkelt a Galileai-tengeren, más néven a Tiberiás taván.||
26328||.Jn.6.2||Nagy sokaság követte, mivel látták csodatetteit, amelyeket a betegekkel tett.||
26329||.Jn.6.3||Felment Jézus a hegyre, és leült ott a tanítványaival.||
26330||.Jn.6.4||Közel volt a húsvét, a zsidók ünnepe.||1834;3407;4593;5343
26331||.Jn.6.5||Amikor Jézus feltekintett, és látta, hogy nagy sokaság jön hozzá, azt mondta Fülöpnek: Honnan vegyünk kenyeret, hogy ezek ehessenek?||23679;24509;25380
26332||.Jn.6.6||Ezt pedig azért mondta, hogy próbára tegye, mert ő már tudta, mit fog tenni.||
26333||.Jn.6.7||Fülöp így válaszolt: Kétszáz dénár árú kenyér sem lenne elég ezeknek, hogy mindenki kapjon valami keveset.||
26334||.Jn.6.8||Akkor az egyik tanítványa, András, Simon Péter testvére, azt mondta neki:||
26335||.Jn.6.9||Van itt egy gyermek, akinek öt árpakenyere és két hala van, de mi az ennyinek?||9648
26336||.Jn.6.10||Jézus pedig azt mondta: Ültessétek le az embereket. Nagy fű volt azon a helyen, és leültek a férfiak, szám szerint mintegy ötezren.||
26337||.Jn.6.11||Jézus pedig vette a kenyereket, hálát adott, és szétosztotta az ott ülőknek, hasonlóképpen a halakat is, amennyit akartak.||
26338||.Jn.6.12||Amikor jóllaktak, azt mondta tanítványainak: Szedjétek össze a megmaradt darabokat, nehogy kárba vesszenek!||
26339||.Jn.6.13||Összeszedték azért, és tizenkét kosarat töltöttek meg az öt árpakenyérből való darabokkal, amelyek megmaradtak az étkezők után.||
26340||.Jn.6.14||Az emberek, amikor látták a csodálatos jelt, amelyet Jézus tett, azt mondták: Valóban ez az a próféta, akinek el kellett jönnie a világra.||26244;26437;25278
26341||.Jn.6.15||Amikor Jézus észrevette, hogy jönnek, és erőszakkal királlyá akarják tenni, visszavonult ismét a hegyre egymagában.||
26342||.Jn.6.16|Jézus a tengeren jár|Amikor pedig esteledett, tanítványai lementek a tengerhez,||
26343||.Jn.6.17||és hajóba szálltak, hogy átmenjenek a tengeren túli Kapernaumba. Már sötét volt, de Jézus még mindig nem jött oda hozzájuk.||
26344||.Jn.6.18||A tenger pedig az erős szél miatt háborgott.||
26345||.Jn.6.19||Amikor azért huszonöt- vagy harmincfutamnyira beeveztek, és meglátták Jézust, amint a tengeren jár, és a hajóhoz közeledik, megrémültek.||
26346||.Jn.6.20||Ő pedig azt mondta nekik: Én vagyok, ne féljetek!||
26347||.Jn.6.21||Akkor be akarták venni a hajóba, de a hajó máris azon a parton volt, ahova tartottak.||
26348||.Jn.6.22|A sokaság mennyei kenyeret kér|Másnap a tenger túlsó partján maradt sokaság látta, hogy nem volt ott más hajó, csak az az egy, és hogy Jézus nem szállt be a tanítványaival a hajóba, hanem csak tanítványai mentek el.||
26349||.Jn.6.23||De jöttek hajók Tiberiásból annak a helynek a közelébe, ahol a kenyeret ették, miután hálát adott az Úr.||
26350||.Jn.6.24||És amikor látta a sokaság, hogy sem Jézus, sem a tanítványai nincsenek ott, ők is hajókba szálltak, és Kapernaumba mentek Jézust keresni.||
26351||.Jn.6.25||Amikor megtalálták a tengeren túl, azt kérdezték tőle: Mester, mikor jöttél ide?||
26352||.Jn.6.26||Jézus pedig így válaszolt: Bizony, bizony mondom nektek, nem azért kerestek engem, mert csodajeleket láttatok, hanem azért, mert ettetek a kenyerekből, és jóllaktatok.||
26353||.Jn.6.27||Ne a veszendő eledelért fáradozzatok, hanem azért az örök életre megmaradó eledelért, amelyet az Emberfia ad majd nektek, akin az Atya Isten pecsétje van.||26366;26380;26239;26316;26468;23276;23772;24293;24612;25114;25403;30563
26354||.Jn.6.28||Ekkor azt kérdezték tőle: Mit kell tennünk, hogy az Isten dolgait cselekedjük?||
26355||.Jn.6.29||Jézus így válaszolt nekik: Az az Isten dolga, hogy higgyetek abban, akit ő küldött.||30669
26356||.Jn.6.30||Erre azt kérdezték: Te milyen jelt mutatsz, hogy lássuk, és higgyünk neked? Mit teszel?||23594;23740;24578;25501;28453
26357||.Jn.6.31||Atyáink a mannát ették a pusztában, ahogy meg van írva: Mennyei kenyeret adott nekik enni.||1951;1962
26358||.Jn.6.32||Erre Jézus azt mondta nekik: Bizony, bizony mondom nektek, nem Mózes adta nektek a mennyei kenyeret, hanem az én Atyám adja majd nektek az igazi mennyei kenyeret,||
26359||.Jn.6.33||mert az az Isten kenyere, amely a mennyből száll alá, és életet ad a világnak.||
26360||.Jn.6.34||Akkor azt mondták neki: Uram, add nekünk mindenkor ezt a kenyeret!||
26361||.Jn.6.35|Jézus az élet kenyere|Jézus pedig azt válaszolta: Én vagyok az élet kenyere, aki hozzám jön, nem éhezik meg soha, és aki hisz bennem, nem szomjazik meg soha.||26239;26434
26362||.Jn.6.36||De megmondtam nektek, hogy noha láttatok engem, mégsem hisztek.||
26363||.Jn.6.37||Mindenki, akit nekem ad az Atya, hozzám jön, és aki hozzám jön, azt semmiképpen nem taszítom el.||
26364||.Jn.6.38||Mert azért szálltam le a mennyből, hogy ne a magam akaratát cselekedjem, hanem annak akaratát, aki elküldött engem.||26202;26309;24160;24857;25973
26365||.Jn.6.39||Az pedig annak akarata, aki elküldött engem, hogy abból, amit nekem adott, semmit el ne veszítsek, hanem feltámasszam azt az utolsó napon.||26578;26840;26863
26366||.Jn.6.40||Az pedig az én Atyámnak akarata, hogy aki látja a Fiút, és hisz benne, örök élete legyen, és feltámasszam az utolsó napon.||26373;26207;26303
26367||.Jn.6.41||A zsidók zúgolódtak ellene, mert azt mondta: Én vagyok az a kenyér, amely a mennyből szállt alá.||
26368||.Jn.6.42||És azt mondták: Nemde Jézus ez, a József fia, akinek ismerjük az apját és az anyját? Hogyan mondhatja akkor, hogy a mennyből szállt alá?||23661;24477;25152
26369||.Jn.6.43||Jézus ekkor így válaszolt: Ne zúgolódjatok egymás között!||
26370||.Jn.6.44||Senki sem jöhet énhozzám, ha az Atya, aki elküldött engem, nem vonzza őt, én pedig feltámasztom majd az utolsó napon.||
26371||.Jn.6.45||Meg van írva a prófétáknál: És mindnyájan Istentől tanítottak lesznek. Mindaz, aki hallja az Atyát, és tanul tőle, énhozzám jön.||18804;19791;19792
26372||.Jn.6.46||Nem mintha valaki is látta volna az Atyát, csak aki az Istentől van, az látta az Atyát.||26130;23553;25452
26373||.Jn.6.47||Bizony, bizony mondom nektek, aki hisz, annak örök élete van.||26366
26374||.Jn.6.48||Én vagyok az élet kenyere.||
26375||.Jn.6.49||A ti atyáitok a mannát ették a pusztában, és meghaltak.||26357
26376||.Jn.6.50||De ez az a kenyér, amely a mennyből szállt alá, hogy aki eszik belőle, ne haljon meg.||
26377||.Jn.6.51||Én vagyok az az élő kenyér, amely a mennyből szállt alá, ha valaki eszik ebből a kenyérből, élni fog örökké. Ez a kenyér pedig az én testem, amelyet odaadok a világ életéért.||26202
26378||.Jn.6.52|Jézus teste igazi étel és vére igazi ital|A zsidók egymás között vitatkozni kezdtek, és azt kérdezték: Hogyan adhatja nekünk a testét, hogy azt együk?||
26379||.Jn.6.53||Jézus azt mondta nekik: Bizony, bizony mondom nektek, ha nem eszitek az Emberfiának testét, és nem isszátok az ő vérét, nincs élet bennetek.||
26380||.Jn.6.54||Aki eszi az én testemet, és issza az én véremet, annak örök élete van, és én feltámasztom az utolsó napon.||26239
26381||.Jn.6.55||Mert az én testem bizony étel, és az én vérem bizony ital.||
26382||.Jn.6.56||Aki eszi az én testemet, és issza az én véremet, az énbennem marad, és én is őbenne.||26773
26383||.Jn.6.57||Ahogy elküldött engem az élő Atya, és én az Atya által élek, úgy az is, aki engem eszik, élni fog általam.||
26384||.Jn.6.58||Ez a kenyér, amely a mennyből szállt alá, nem olyan, mint amilyet atyáitok ettek, és meghaltak: aki ezt a kenyeret eszi, élni fog örökké.||26202
26385||.Jn.6.59||Ezeket mondta, amikor Kapernaumban, a zsinagógában tanított.||
26386||.Jn.6.60|A tanítványok zúgolódása és Péter vallástétele|A tanítványai közül többen, akik ezt hallották, azt mondták: Kemény beszéd ez, ki tudja ezt megérteni?||
26387||.Jn.6.61||Mivel Jézus magától is tudta, hogy emiatt zúgolódnak tanítványai, azt mondta nekik: Ez megbotránkoztat titeket?||
26388||.Jn.6.62||Hát ha majd meglátjátok az Emberfiát felmenni oda, ahol korábban volt!||24959;26110;27001
26389||.Jn.6.63||A lélek az, ami megelevenít, a test nem használ semmit; a beszédek, amelyeket mondtam nektek, lélek és élet.||28915
26390||.Jn.6.64||De vannak közöttetek némelyek, akik nem hisznek. Mert Jézus kezdettől fogva tudta, hogy kik azok, akik nem hisznek, és ki az, aki elárulja őt.||26189;26710
26391||.Jn.6.65||És azt mondta: Ezért mondtam nektek, hogy senki sem jöhet hozzám, ha nem adta meg az Atya neki.||26370
26392||.Jn.6.66||Ettől fogva sokan visszavonultak a tanítványai közül, és többé nem jártak vele.||
26393||.Jn.6.67||Jézus meg is kérdezte a tizenkettőt: Vajon ti is el akartok menni?||
26394||.Jn.6.68||Simon Péter így válaszolt: Uram, kihez mehetnénk? Örök élet beszéde van tenálad,||
26395||.Jn.6.69||és mi elhittük és megismertük, hogy te vagy az Isten Szentje.||23755;24596;25388
26396||.Jn.6.70||Jézus azt felelte: Nemde én választottalak ki titeket, a tizenkettőt? De egy közületek ördög.||
26397||.Jn.6.71||Ezt pedig Júdás Iskáriótesre értette, Simon fiára, mert ez akarta őt elárulni, noha egy volt a tizenkettő közül.||
26398||.Jn.7.1|Jézus Jeruzsálemben a lombsátor-ünnepen|Jézus ezek után Galileát járta, és nem akart Júdeába menni, mert ott a zsidók meg akarták ölni.||
26399||.Jn.7.2||Közel volt a zsidók ünnepe, a lombsátorünnep.||3426
26400||.Jn.7.3||Testvérei azért azt mondták neki: Menj el innen, és térj vissza Júdeába, hogy tanítványaid is lássák tetteidet, amelyeket cselekszel!||
26401||.Jn.7.4||Mert senki sem cselekszik titokban, aki a nyilvánosság előtt ismertté akar válni. Ha ilyeneket teszel, mutasd meg magadat a világnak.||
26402||.Jn.7.5||Mert saját testvérei sem hittek benne.||24376
26403||.Jn.7.6||De Jézus azt mondta nekik: Az én időm még nem érkezett el, nektek azonban minden idő alkalmas.||
26404||.Jn.7.7||Titeket nem gyűlölhet a világ, de engem gyűlöl, mert én arról teszek bizonyságot, hogy cselekedetei gonoszak.||26786;26208
26405||.Jn.7.8||Ti menjetek fel az ünnepre, én még nem megyek fel erre az ünnepre, mert az én időm még nem telt be.||26470
26406||.Jn.7.9||Ezt mondta nekik, és Galileában maradt.||
26407||.Jn.7.10||Amikor azonban a testvérei már elmentek, akkor ő is fölment az ünnepre, de nem nyilvánosan, hanem titokban.||
26408||.Jn.7.11||A zsidók pedig keresték őt az ünnepen, és kérdezgették: Hol van ő?||26648
26409||.Jn.7.12||A tömegben nagy zúgolódás támadt miatta. Némelyek azt mondták, hogy jó ember, mások pedig azt mondták, hogy nem az, hanem félrevezeti a népet.||26525;26569
26410||.Jn.7.13||De senki sem beszélt nyilvánosan róla a zsidóktól való félelem miatt.||26531;26691;26932
26411||.Jn.7.14|Jézus nyilvánosan tanít a templomban|Már az ünnep közepe volt, amikor Jézus fölment a templomba, és tanított.||
26412||.Jn.7.15||A zsidók csodálkozva mondták: Honnan ismeri ez az Írásokat, holott nem tanulta?||
26413||.Jn.7.16||Jézus pedig így válaszolt: Az én tanításom nem az enyém, hanem azé, aki küldött engem.||26478;26698;26747;26761
26414||.Jn.7.17||Ha valaki cselekedni akarja az ő akaratát, megismerheti erről a tanításról, hogy Istentől van-e, vagy én magamtól szólok.||
26415||.Jn.7.18||Aki magától szól, az a saját dicsőségét keresi; aki annak dicsőségét keresi, aki őt elküldte, az igaz, és abban nincs hamisság.||
26416||.Jn.7.19||Nem Mózes adta nektek a törvényt? De közületek senki sem tartja meg a törvényt. Miért akartok engem megölni?||2052;2064
26417||.Jn.7.20||A sokaság pedig azt mondta: Ördög van benned. Ki akar téged megölni?||26498;26570
26418||.Jn.7.21||Jézus erre azt mondta nekik: Egy dolgot tettem, és mindnyájan csodálkoztok rajta.||26287
26419||.Jn.7.22||Mivel Mózes elrendelte nektek a körülmetélkedést – nem mintha az Mózestől való volna, hanem az atyáktól –, szombaton is körülmetélitek az embert.||407;3047
26420||.Jn.7.23||Ha pedig körülmetélhető az ember szombaton, hogy meg ne sértsék Mózes törvényét, ti most azért haragszotok rám, mert én egy embert teljes egészében meggyógyítottam szombaton?||
26421||.Jn.7.24||Ne csak látszatra ítéljetek, hanem mondjatok igazságos ítéletet!||4909
26422||.Jn.7.25||A jeruzsálemiek közül némelyek így beszéltek: Nemde ez az, akit meg akarnak ölni?||
26423||.Jn.7.26||És íme, nyilvánosan beszél, és semmit sem szólnak ellene. Talán bizony felismerték a főemberek, hogy ő a Krisztus?||
26424||.Jn.7.27||De erről tudjuk, honnan való, amikor azonban eljön a Krisztus, róla senki sem tudja, honnan való.||23661;24477;25152
26425||.Jn.7.28||Jézus pedig a templomban tanítva így kiáltott: Ti ismertek engem, és azt is tudjátok, honnan való vagyok, de én nem magamtól jöttem, hanem az küldött engem, aki igaz, akit ti nem ismertek.||26492;26476;28063
26426||.Jn.7.29||Én azonban ismerem őt, mert tőle vagyok, és ő küldött engem.||26565;23553
26427||.Jn.7.30||Erre el akarták fogni, de senki sem vetette rá a kezét, mert még nem jött el az ő órája.||26403
26428||.Jn.7.31|Jézus az élő vizet ígéri|A sokaság közül pedig sokan hittek benne, és azt mondták: a Krisztus, ha majd eljön, tehet-e több csodát annál, mint amennyit ő tett?||
26429||.Jn.7.32||Meghallották a farizeusok, hogy a sokaság ezeket suttogta felőle, és szolgákat küldtek a farizeusok és a főpapok, hogy elfogják.||
26430||.Jn.7.33||Ekkor azt mondta nekik Jézus: Még egy kevés ideig veletek vagyok, de majd elmegyek ahhoz, aki elküldött engem.||26732
26431||.Jn.7.34||Kerestek majd engem, de nem találtok meg, mert ahol én vagyok, oda ti nem jöhettek.||26471;26732
26432||.Jn.7.35||A zsidók akkor egymás között így beszéltek: Hová akar ez menni, hogy mi majd nem találjuk meg őt? Vajon a görögök közötti szórványba menne, görögöket tanítani?||
26433||.Jn.7.36||Mit értett azon, amit mondott: „Kerestek majd engem, de nem találtok meg, mert ahol én vagyok, oda ti nem jöhettek?”||
26434||.Jn.7.37||Az ünnep utolsó nagy napján pedig felállt Jézus, és így kiáltott: Ha valaki szomjazik, jöjjön hozzám, és igyék!||3438;18809
26435||.Jn.7.38||Aki hisz bennem, amint az Írás mondta, élő víz folyamai áradnak annak belsejéből.||18865;26237
26436||.Jn.7.39||Ezt pedig a Lélekről mondta, akit kapnak majd a benne hívők, mert még nem adatott a Szentlélek, mivelhogy Jézus még nem dicsőült meg.||26802;22406;27035
26437||.Jn.7.40|Ellentétes vélemények Jézusról|A sokaságból többen, akik hallották ezt a beszédet, azt mondták: Ez valóban próféta.||26340;25278
26438||.Jn.7.41||Mások azt mondták: Ez a Krisztus. Ismét mások azt kérdezték: Csak nem Galileából jön el a Krisztus?||26159
26439||.Jn.7.42||Az Írás nem azt mondja, hogy Dávid magvából való, és Betlehemből, abból a városból jön el a Krisztus, ahol Dávid élt?||22702;23241
26440||.Jn.7.43||Megosztottság támadt azért miatta a sokaságban.||26525;26569
26441||.Jn.7.44||Közülük némelyek el akarták fogni, de senki sem vetette rá a kezét.||
26442||.Jn.7.45||Végül a szolgák visszamentek a főpapokhoz és a farizeusokhoz, akik azt kérdezték tőlük: Miért nem hoztátok ide?||
26443||.Jn.7.46||A szolgák pedig így válaszoltak: Soha ember még így nem beszélt, mint ő!||23411
26444||.Jn.7.47||A farizeusok erre azt mondták: Talán titeket is megtévesztett?||
26445||.Jn.7.48||Vajon hitt-e benne valaki a főemberek vagy a farizeusok közül?||26691
26446||.Jn.7.49||De ez a sokaság, amely nem ismeri a törvényt, átkozott!||
26447||.Jn.7.50||Nikodémus, aki korábban járt nála, és aki közülük való volt, azt kérdezte tőlük:||26190;26933
26448||.Jn.7.51||Vajon a mi törvényünk elítéli-e az embert, mielőtt ki nem hallgatja, és meg nem tudja, hogy mit tett?||4909;5368
26449||.Jn.7.52||Erre azt mondták neki: Talán te is galileai vagy? Nézz utána, és meglátod, hogy Galileából nem támad próféta.||
26450||.Jn.7.53||És mindnyájan hazamentek.||
26451||.Jn.8.1|Jézus és a házasságtörő asszony|Jézus pedig kiment az Olajfák hegyére.||
26452||.Jn.8.2||Jókor reggel azonban ismét ott volt a templomban, és az egész nép hozzá ment, ő pedig leült, és tanította őket.||
26453||.Jn.8.3||Az írástudók és a farizeusok pedig egy asszonyt vittek hozzá, akit házasságtörésen értek, és középre állítva||
26454||.Jn.8.4||azt mondták neki: Mester, ezt az asszonyt tetten érték mint házasságtörőt.||
26455||.Jn.8.5||A törvényben pedig Mózes megparancsolta nekünk, hogy az ilyeneket kövezzük meg. Te azért mit mondasz?||3328;5492
26456||.Jn.8.6||Ezt pedig azért mondták, hogy próbára tegyék, és legyen mivel vádolniuk őt. Jézus pedig lehajolt, és az ujjával írt a földre.||
26457||.Jn.8.7||De amikor tovább faggatták, felegyenesedve azt mondta nekik: Aki közületek nem bűnös, az vesse rá először a követ.||
26458||.Jn.8.8||Majd újra lehajolt, és írt a földre.||
26459||.Jn.8.9||Azok pedig ezt hallva, egymás után kimentek, kezdve a vénekkel; egyedül Jézus maradt ott és az asszony középen állva.||
26460||.Jn.8.10||Amikor pedig Jézus felegyenesedett, és senkit sem látott az asszonyon kívül, azt kérdezte tőle: Asszony, hol vannak a te vádlóid? Senki sem kárhoztat téged?||
26461||.Jn.8.11||Ő így válaszolt: Senki, Uram! Jézus pedig azt mondta neki: Én sem ítéllek el, eredj el, és többé ne vétkezzél!||26293
26462||.Jn.8.12|Jézus a világ világossága|Ismét szólt hozzájuk Jézus, és azt mondta: Én vagyok a világ világossága; aki engem követ, sosem jár sötétségben, hanem övé lesz az élet világossága.||26116;26514;26695
26463||.Jn.8.13||A farizeusok pedig azt mondták neki: Te magad teszel bizonyságot magadról, a te bizonyságtételed nem érvényes.||
26464||.Jn.8.14||Jézus így válaszolt: Ha magam teszek is bizonyságot magamról, az én bizonyságtételem érvényes, mert tudom, honnan jöttem, és hova megyek, ti pedig nem tudjátok, honnan jövök, és hova megyek.||26310;26538
26465||.Jn.8.15||Ti test szerint ítéltek, én nem ítélkezem senki fölött.||
26466||.Jn.8.16||És ha ítélkezem is, az én ítéletem érvényes, mert nem egyedül vagyok, hanem én és az Atya, aki küldött engem.||
26467||.Jn.8.17||Márpedig a ti törvényetekben is meg van írva, hogy két ember bizonyságtétele érvényes.||5370;5421
26468||.Jn.8.18||Én vagyok az egyik, aki bizonyságot teszek magamról, és bizonyságot tesz rólam az Atya is, aki elküldött engem.||
26469||.Jn.8.19||Azt kérdezték tőle: Hol van a te Atyád? Jézus így válaszolt: Sem engem nem ismertek, sem az én Atyámat; ha engem ismernétek, az én Atyámat is ismernétek.||
26470||.Jn.8.20||Ezeket a beszédeket a kincstárnál mondta Jézus, amikor a templomban tanított, és senki sem fogta el őt, mert még nem jött el az ő órája.||26405
26471||.Jn.8.21|Jézus az Atyától jön, és az Atyához megy|Majd ismét beszélt hozzájuk Jézus: Én elmegyek, és kerestek majd engem, és bűneitekben fogtok meghalni. Ahova én megyek, ti oda nem jöhettek.||26431
26472||.Jn.8.22||A zsidók erre azt mondták: Talán megöli magát, hogy azt mondja: Ahova én megyek, ti oda nem jöhettek?||
26473||.Jn.8.23||És azt mondta nekik: Ti innen alulról valók vagytok, én onnan fölülről való vagyok, ti ebből a világból valók vagytok, én nem ebből a világból való vagyok.||26220
26474||.Jn.8.24||Azért mondtam nektek, hogy bűneitekben haltok meg, mert ha nem hiszitek, hogy én az vagyok, meghaltok bűneitekben.||26207
26475||.Jn.8.25||Azt kérdezték azért tőle: Ki vagy te? Jézus pedig így válaszolt: Akinek eleitől fogva mondom magamat.||
26476||.Jn.8.26||Sok mondani- és ítélnivalóm van felőletek, de igaz az, aki elküldött engem, és én azokat beszélem a világnak, amiket tőle hallottam.||26425
26477||.Jn.8.27||Nem értették meg, hogy az Atyáról beszélt nekik.||
26478||.Jn.8.28||Így szólt azért hozzájuk Jézus: Amikor fölemelitek az Emberfiát, akkor majd felismeritek, hogy én ki vagyok, és hogy magamtól semmit sem teszek, hanem azt mondom, amire az Atya tanított engem.||26203;26681
26479||.Jn.8.29||Velem van az, aki elküldött engem, nem hagyott engem egyedül az Atya, mert én mindenkor azokat cselekszem, amik neki kedvesek.||
26480||.Jn.8.30|Jézus megszabadít a bűntől|Amikor ezeket mondta, sokan hittek benne.||26428
26481||.Jn.8.31||Azt mondta azért Jézus a benne hívő zsidóknak: Ha megmaradtok az én beszédemben, bizonnyal az én tanítványaim vagytok,||
26482||.Jn.8.32||és megismeritek az igazságot, és az igazság szabaddá tesz titeket.||
26483||.Jn.8.33||Erre azt felelték: Ábrahám magva vagyunk, és nem szolgáltunk soha senkinek, miért mondod, hogy szabaddá leszünk?||
26484||.Jn.8.34||Jézus így válaszolt: Bizony, bizony mondom nektek, hogy mindaz, aki bűnt cselekszik, a bűn szolgája.||30586
26485||.Jn.8.35||A szolga pedig nem marad mindörökké a házban, a Fiú marad ott mindörökké.||
26486||.Jn.8.36||Azért ha a Fiú megszabadít titeket, valósággal szabadok lesztek.||
26487||.Jn.8.37|Ábrahám utódai és az ördög fiai|Tudom, hogy Ábrahám magva vagytok, de meg akartok engem ölni, mert az én beszédemnek nincs helye nálatok.||
26488||.Jn.8.38||Én azt mondom el, amit az én Atyámnál láttam, és ti is azt teszitek, amit a ti atyátoktól hallottatok.||26297;26298
26489||.Jn.8.39||Erre azt felelték: A mi atyánk Ábrahám. Jézus pedig azt mondta nekik: Ha Ábrahám gyermekei volnátok, Ábrahám cselekedeteit tennétek.||
26490||.Jn.8.40||De most meg akartok engem ölni, egy olyan embert, aki azt az igazságot mondta nektek, amelyet én Istentől hallottam. Ábrahám ezt nem tette.||
26491||.Jn.8.41||Ti a ti atyátok dolgait cselekszitek. Azt mondták azért neki: Mi nem paráznaságból születtünk, egy atyánk van, az Isten.||
26492||.Jn.8.42||Jézus ekkor így válaszolt: Ha Isten volna a ti atyátok, szeretnétek engem, mert én Istentől jöttem és érkeztem ide, nem magamtól jöttem, hanem ő küldött engem.||26425
26493||.Jn.8.43||Miért nem értitek az én beszédemet? Mert képtelenek vagytok meghallani a szavamat.||
26494||.Jn.8.44||Ti az ördög atyától vagytok, és atyátok kívánságait akarjátok teljesíteni, aki emberölő volt kezdettől fogva, és nem állt meg az igazságban, mert nincsen benne igazság. Amikor hazugságot szól, a sajátjából szól, mert hazug ő, a hazugság atyja.||30654;30746
26495||.Jn.8.45||Mivel pedig én az igazságot mondom, nem hisztek nekem.||
26496||.Jn.8.46||Közületek ki vádol engem bűnnel? Ha pedig az igazságot szólom, miért nem hisztek nekem?||
26497||.Jn.8.47||Aki Istentől van, az hallgatja Isten beszédeit. Ti azért nem hallgatjátok, mert nem Istentől valók vagytok.||30676
26498||.Jn.8.48|Jézus előbb volt, mint Ábrahám|Akkor azt mondták neki a zsidók: Nemde igazunk van, amikor azt mondjuk, hogy samáriai vagy, és ördög van benned?||26417;26570
26499||.Jn.8.49||Jézus így felelt: Nincs bennem ördög, hanem én tisztelem az Atyámat, de ti gyaláztok engem.||
26500||.Jn.8.50||Én nem keresem a magam dicsőségét, van, aki keresi és megítéli.||
26501||.Jn.8.51||Bizony, bizony mondom nektek, ha valaki megtartja az én beszédemet, nem lát halált sohasem.||26303
26502||.Jn.8.52||Azt mondták erre neki a zsidók: Most értettük meg, hogy ördög van benned. Ábrahám meghalt, a próféták is, és te azt mondod: Ha valaki megtartja az én beszédemet, nem kóstol halált sohasem.||26498
26503||.Jn.8.53||Talán nagyobb vagy a mi atyánknál, Ábrahámnál, aki meghalt? A próféták is meghaltak, te kinek tartod magadat?||
26504||.Jn.8.54||Jézus így válaszolt: Ha én dicsőítem magamat, az én dicsőségem semmi; az én Atyám az, aki dicsőít engem, akiről azt mondjátok: „Ő a mi Istenünk.”||26677
26505||.Jn.8.55||Ti nem ismeritek őt, de én ismerem őt, és ha azt mondanám, hogy nem ismerem őt, hozzátok hasonlóan hazug lennék, de ismerem őt, és megtartom az ő beszédét.||
26506||.Jn.8.56||Ábrahám, a ti atyátok örvendezett, hogy meglátja az én napomat, látta is, és örült.||
26507||.Jn.8.57||Erre azt mondták neki a zsidók: Még ötvenéves sem vagy, és láttad Ábrahámot?||
26508||.Jn.8.58||Jézus pedig így válaszolt: Bizony, bizony mondom nektek, hogy mielőtt Ábrahám lett, én vagyok!||
26509||.Jn.8.59||Erre köveket ragadtak, hogy rádobálják, de Jézus elrejtőzött, és kiment a templomból.||26581
26510||.Jn.9.1|A vakon született ember meggyógyítása szombaton|Ahogy továbbment, látott egy születésétől fogva vak embert.||
26511||.Jn.9.2||Tanítványai pedig megkérdezték tőle: Mester, ki vétkezett, ez vagy a szülei, hogy vakon született?||
26512||.Jn.9.3||Jézus így válaszolt: Sem ő nem vétkezett, sem az ő szülei, hanem ez azért történt, hogy nyilvánvaló legyen benne az Isten munkája.||
26513||.Jn.9.4||Amíg nappal van, annak dolgait kell tennünk, aki elküldött engem, mert eljön az éjszaka, amikor senki sem munkálkodhat.||
26514||.Jn.9.5||Amíg a világban vagyok, a világ világossága vagyok.||26462
26515||.Jn.9.6||Ezeket mondta, majd a földre köpött, nyálával sarat csinált, és rákente a sarat a vak szemére,||
26516||.Jn.9.7||és azt mondta neki: Menj el, mosakodj meg a Siloám tavában (amely azt jelenti: küldött)! Elment azért, megmosakodott, és amikor visszatért, már látott.||
26517||.Jn.9.8||A szomszédok pedig és azok, akik korábban látták, hogy koldus volt, azt mondták: Nemde ez az ember az, aki itt szokott ülni és koldulni?||
26518||.Jn.9.9||Némelyek azt mondták, hogy ez az, mások pedig, hogy nem ő, csak hasonlít hozzá. De ő azt mondta: Én vagyok az.||
26519||.Jn.9.10||Megkérdezték tőle: Hogyan nyílt meg a szemed?||
26520||.Jn.9.11||Ő pedig azt felelte: Az az ember, akit Jézusnak hívnak, sarat készített, rákente a szememre, és azt mondta nekem: Menj el a Siloámhoz, és mosakodj meg! Elmentem tehát, megmosakodtam, és megjött a látásom.||
26521||.Jn.9.12||Megkérdezték tőle: Hol van ő? Nem tudom – válaszolta.||
26522||.Jn.9.13|A meggyógyított vak kihallgatása és kiközösítése|Ekkor elvitték őt, aki előbb még vak volt, a farizeusokhoz,||
26523||.Jn.9.14||mert amikor Jézus a sarat csinálta, és megnyitotta a szemét, szombat volt.||
26524||.Jn.9.15||A farizeusok is megkérdezték tőle, hogyan jött meg a látása. Ő pedig azt mondta nekik: Sarat tett a szememre, majd megmosakodtam, és látok.||
26525||.Jn.9.16||A farizeusok közül némelyek azt mondták: Ez az ember nincs Istentől, mert nem tartja meg a szombatot. Mások azt mondták: Hogyan tehet bűnös ember ilyen csodajeleket? És meghasonlás támadt közöttük.||26409;26569
26526||.Jn.9.17||Ismét megkérdezték a vaktól: Te mit mondasz róla, hogy megnyitotta a szemedet? Ő pedig azt mondta, hogy próféta.||
26527||.Jn.9.18||A zsidók nem hitték el róla, hogy vak volt, és megjött a látása, amíg oda nem hívták a szüleit.||
26528||.Jn.9.19||Megkérdezték tőlük: Ez a ti fiatok, akiről azt mondjátok, hogy vakon született? Akkor hogyan lát most?||
26529||.Jn.9.20||A szülei pedig így válaszoltak: Tudjuk, hogy ez a mi fiunk, és hogy vakon született,||
26530||.Jn.9.21||de azt nem tudjuk, hogyan lát most, és nem tudjuk, hogy ki nyitotta meg a szemét. Elég idős már, őt kérdezzétek, ő beszéljen magáról!||
26531||.Jn.9.22||Ezeket mondták annak szülei, mivelhogy féltek a zsidóktól, mert már megegyeztek a zsidók, hogy aki Krisztusnak vallja őt, azt ki kell zárni a zsinagógából.||26410;26691;26932
26532||.Jn.9.23||Ezért mondták annak szülei, hogy elég idős már, őt kérdezzék.||
26533||.Jn.9.24||Másodszor is szólították azért a nemrég még vak embert, és azt mondták neki: Adj dicsőséget az Istennek, mi tudjuk, hogy ez az ember bűnös.||
26534||.Jn.9.25||Az pedig így felelt: Azt nem tudom, hogy bűnös-e, én csak egyet tudok, hogy noha vak voltam, most látok.||
26535||.Jn.9.26||Újra kérdezték tőle: Mit csinált veled? Hogyan nyitotta meg a szemedet?||
26536||.Jn.9.27||Ő így felelt nekik: Már mondtam nektek, de nem hallottátok. Miért akarjátok újra hallani? Netán ti is az ő tanítványai akartok lenni?||
26537||.Jn.9.28||Erre összeszidták, és azt mondták: Te vagy annak a tanítványa, mi pedig Mózes tanítványai vagyunk.||
26538||.Jn.9.29||Mi tudjuk, hogy Mózessel beszélt Isten, erről pedig azt se tudjuk, honnan való.||26464
26539||.Jn.9.30||Az ember pedig így válaszolt nekik: Ebben éppen az a csodálatos, hogy nem tudjátok, honnan való, pedig megnyitotta a szememet.||
26540||.Jn.9.31||Mert azt tudjuk, hogy Isten nem hallgatja meg a bűnösöket, csak azt hallgatja meg, aki istenfélő, és az ő akaratát cselekszi.||16904;17273;17737
26541||.Jn.9.32||Örök idők óta nem hallottak még olyat, hogy egy vakon született szemét valaki megnyitotta volna.||
26542||.Jn.9.33||Ha ez az ember nem Istentől lenne, semmit sem tehetne.||
26543||.Jn.9.34||Erre azt mondták neki: Te mindenestül bűnben születtél, és te tanítasz minket? És ezzel kidobták.||26531
26544||.Jn.9.35|A meggyógyított vak hite és a farizeusok vaksága|Meghallotta Jézus, hogy kidobták, és amint rátalált, megkérdezte tőle: Hiszel-e az Emberfiában?||
26545||.Jn.9.36||Ő így válaszolt: Ki az, Uram, hogy higgyek benne?||
26546||.Jn.9.37||Jézus pedig azt mondta neki: Most már látod is őt, mert aki beszél veled, ő az.||26251
26547||.Jn.9.38||Ő pedig azt mondta: Hiszek, Uram. És imádta őt.||
26548||.Jn.9.39||Jézus pedig azt mondta: Ítélet végett jöttem a világra, hogy akik nem látnak, lássanak, és akik látnak, vakok legyenek.||17846;17847;23620;23621
26549||.Jn.9.40||A vele levő farizeusok közül néhányan hallották ezt, és megkérdezték tőle: Talán mi is vakok vagyunk?||
26550||.Jn.9.41||Jézus azt válaszolta: Ha vakok volnátok, nem lenne bűnötök, de mivel azt mondjátok, hogy látunk, a bűnötök megmarad.||
26551||.Jn.10.1|A jó pásztor|Bizony, bizony mondom nektek, aki nem az ajtón megy be a juhok aklába, hanem máshol mászik be, az tolvaj és rabló.||
26552||.Jn.10.2||Aki pedig az ajtón megy be, a juhok pásztora az.||
26553||.Jn.10.3||Ennek az ajtónálló ajtót nyit, a juhok hallgatnak a szavára, ő a maga juhait a nevükön szólítja, és kivezeti őket.||
26554||.Jn.10.4||Amikor a maga juhait mind kiereszti, előttük megy, és a juhok követik, mert ismerik a hangját.||
26555||.Jn.10.5||Idegent pedig nem követnek, hanem elfutnak attól, mert nem ismerik az idegen hangját.||
26556||.Jn.10.6||Ezt a példázatot mondta nekik Jézus, de ők nem értették, amit nekik mondott.||
26557||.Jn.10.7||Jézus akkor így folytatta: Bizony, bizony mondom nektek, hogy én vagyok az ajtó a juhok számára.||
26558||.Jn.10.8||Mindazok, akik előttem jöttek, tolvajok és rablók, de a juhok nem hallgattak rájuk.||
26559||.Jn.10.9||Én vagyok az ajtó, ha valaki rajtam át megy be, megtartatik; bejár és kijár majd, és legelőt talál.||
26560||.Jn.10.10||A tolvaj nem másért jön, hanem hogy lopjon, öljön és pusztítson, én azért jöttem, hogy életük legyen, és bővölködjenek.||
26561||.Jn.10.11||Én vagyok a jó pásztor, és a jó pásztor életét adja a juhokért.||18499;21403;21488;30662
26562||.Jn.10.12||A béres pedig, aki nem pásztor, és akinek a juhok nem tulajdonai, amikor látja a farkast jönni, elhagyja a juhokat, és elfut, a farkas pedig elragadja és elszéleszti őket.||
26563||.Jn.10.13||A béres azért fut el, mert béres, és nincs gondja a juhokra.||
26564||.Jn.10.14||Én vagyok a jó pásztor, én ismerem az enyéimet, és engem is ismernek az enyéim,||26577
26565||.Jn.10.15||mint ahogy ismer engem az Atya, és én is ismerem az Atyát, és életemet adom a juhokért.||26426
26566||.Jn.10.16||Más juhaim is vannak nekem, amelyek nem ebből az akolból valók, azokat is elő kell hoznom, és hallgatnak majd az én hangomra, és lesz egy nyáj és egy pásztor.||18710;25070;-25072;29308;29309
26567||.Jn.10.17||Azért szeret engem az Atya, mert én leteszem az életemet, hogy újra felvegyem azt.||18791
26568||.Jn.10.18||Senki sem veszi el azt tőlem, hanem én teszem le azt magamtól. Van hatalmam letenni, és van hatalmam ismét felvenni azt. Ezt a parancsot kaptam az én Atyámtól.||
26569||.Jn.10.19||E beszéd miatt újra meghasonlás támadt a zsidók között.||26409;26525
26570||.Jn.10.20||Sokan közülük azt mondták: Ördög van benne, és bolond, mit hallgattok rá?||26417;26498
26571||.Jn.10.21||Mások így vélekedtek: Nem megszállott beszédei ezek. Vajon az ördög megnyithatja-e a vakok szemét?||
26572||.Jn.10.22|Jézus a templomszentelési ünnepen|Elérkezett Jeruzsálemben a templomszentelés ünnepe. Tél volt,||
26573||.Jn.10.23||és Jézus a templomban, Salamon csarnokában járt.||
26574||.Jn.10.24||A zsidók pedig köréje gyülekeztek, és azt kérdezték tőle: Meddig tartasz még bizonytalanságban bennünket? Ha te vagy a Krisztus, mondd meg nekünk nyíltan!||
26575||.Jn.10.25||Jézus így válaszolt: Megmondtam már nektek, de nem hiszitek, pedig azok a cselekedetek, amelyeket az Atyám nevében teszek, tanúskodnak mellettem.||26588;26315
26576||.Jn.10.26||Ti azonban nem hisztek, mert nem az én juhaim közül valók vagytok.||
26577||.Jn.10.27||Az én juhaim hallgatnak a hangomra, én ismerem őket, és ők követnek engem.||26564
26578||.Jn.10.28||Én örök életet adok nekik, és nem vesznek el soha, és senki sem ragadja ki őket a kezemből.||26365;26840;26863;28218;-28223
26579||.Jn.10.29||Az én Atyám, aki nekem adta őket, nagyobb mindeneknél, és senki sem ragadhatja ki őket az én Atyám kezéből.||
26580||.Jn.10.30||Én és az Atya egy vagyunk.||26839
26581||.Jn.10.31|Jézust meg akarják kövezni istenkáromlásért|Ismét köveket ragadtak azért a zsidók, hogy megkövezzék.||26509
26582||.Jn.10.32||Jézus pedig azt mondta nekik: Sok jó cselekedetet mutattam nektek az én Atyámtól, azok közül melyik tettemért köveztek meg engem?||
26583||.Jn.10.33||A zsidók így feleltek: Nem jó tettekért kövezünk meg téged, hanem káromlásért és azért, hogy te ember létedre Istenné teszed magadat.||26297;26488;26583;24186;29464
26584||.Jn.10.34||Jézus pedig azt mondta: Nincs-e megírva a ti törvényetekben: Én mondtam: istenek vagytok?||15297
26585||.Jn.10.35||Ha isteneknek mondta azokat, akikhez az Isten beszéde lett – és az Írást nem lehet semmibe venni –,||
26586||.Jn.10.36||arról mondjátok-e ti, hogy káromlást szól, akit az Atya megszentelt, és elküldött a világba, mivelhogy azt mondtam: az Isten Fia vagyok?||
26587||.Jn.10.37||Ha nem az én Atyám cselekedeteit teszem, úgy ne higgyetek nekem.||
26588||.Jn.10.38||De ha azokat cselekszem, akkor ha nekem nem is hisztek, higgyetek a cselekedeteknek, hogy megtudjátok és elismerjétek, hogy az Atya énbennem van, és én őbenne vagyok.||26575;26747;26849;26850
26589||.Jn.10.39||Ismét meg akarták fogni, de kimenekült a kezük közül.||
26590||.Jn.10.40||És újra elment a Jordánon túl arra a helyre, ahol János először keresztelt, és ott maradt.||26140;26212
26591||.Jn.10.41||És sokan mentek hozzá, és azt mondták, hogy János ugyan nem tett semmi csodát, de mindaz, amit János őfelőle mondott, igaz volt.||
26592||.Jn.10.42||És sokan hittek ott őbenne.||
26593||.Jn.11.1|Lázár feltámasztása|Volt pedig egy beteg, Lázár, Betániából, Máriának és testvérének, Mártának a falujából.||25468;25469
26594||.Jn.11.2||Mária volt az, aki megkente az Urat kenettel, és hajával törölte meg a lábát; az ő testvére, Lázár volt beteg.||26650;24128;24824
26595||.Jn.11.3||Üzenetet küldtek azért a nővérek hozzá: Uram, íme, akit szeretsz, beteg.||
26596||.Jn.11.4||Amikor Jézus ezt meghallotta, azt mondta: Ez a betegség nem halálos, hanem az Isten dicsőségére van, hogy általa megdicsőüljön az Isten Fia.||
26597||.Jn.11.5||Jézus pedig szerette Mártát és annak nővérét és Lázárt.||
26598||.Jn.11.6||Amikor viszont meghallotta, hogy beteg, két napig azon a helyen maradt, ahol volt.||
26599||.Jn.11.7||Majd ezt követően így szólt tanítványaihoz: Menjünk ismét Júdeába.||
26600||.Jn.11.8||A tanítványok pedig azt mondták: Mester, most akartak megkövezni a zsidók, és ismét oda mégy?||26581;26589
26601||.Jn.11.9||Jézus azt felelte: Nemde tizenkét órája van a nappalnak? Ha valaki nappal jár, nem botlik meg, mert látja a világ világosságát,||
26602||.Jn.11.10||de aki éjjel jár, megbotlik, mert nincsen világossága.||
26603||.Jn.11.11||Ezeket mondta, majd hozzátette: Lázár, a mi barátunk, elaludt, de elmegyek, hogy felköltsem.||
26604||.Jn.11.12||Tanítványai erre azt mondták: Uram, ha elaludt, meggyógyul.||
26605||.Jn.11.13||Pedig Jézus annak haláláról beszélt, de ők azt gondolták, hogy álomnak alvásáról szól.||
26606||.Jn.11.14||Akkor Jézus megmondta nekik nyíltan: Lázár meghalt,||
26607||.Jn.11.15||de miattatok, hogy higgyetek, örülök, hogy nem voltam ott. Ám menjünk el hozzá!||
26608||.Jn.11.16||Tamás, akit Ikernek neveznek, azt mondta tanítványtársainak: Menjünk el mi is, hogy meghaljunk vele.||
26609||.Jn.11.17||Amikor Jézus megérkezett, megtudta, hogy Lázár már négy napja a sírban van.||
26610||.Jn.11.18||Betánia pedig közel volt Jeruzsálemhez, mintegy tizenöt futamnyira,||
26611||.Jn.11.19||és a zsidók közül sokan mentek Mártához és Máriához, hogy vigasztalják őket testvérük miatt.||
26612||.Jn.11.20||Márta, amint meghallotta, hogy Jézus jön, elébe ment, Mária pedig otthon maradt.||
26613||.Jn.11.21||Márta akkor azt mondta Jézusnak: Uram, ha itt lettél volna, nem halt volna meg a testvérem!||
26614||.Jn.11.22||De most is tudom, hogy amit csak kérsz Istentől, megadja neked.||
26615||.Jn.11.23||Jézus azt mondta neki: Feltámad a testvéred.||
26616||.Jn.11.24||Márta így válaszolt: Tudom, hogy feltámad a feltámadáskor, az utolsó napon.||26308;22150
26617||.Jn.11.25||Ekkor Jézus azt mondta: Én vagyok a feltámadás és az élet, aki hisz énbennem, ha meghal is, él,||
26618||.Jn.11.26||és mindenki, aki él, és hisz énbennem, soha meg nem hal. Hiszed-e ezt?||
26619||.Jn.11.27||Azt mondta neki: Igen, Uram, én hiszem, hogy te vagy a Krisztus, az Isten Fia, akinek el kellett jönnie a világra.||26395
26620||.Jn.11.28||És miután ezeket mondta, elment, és titokban szólt testvérének, Máriának: A Mester itt van, és hív téged.||
26621||.Jn.11.29||Ő pedig, amint ezt hallotta, gyorsan felkelt, és elment hozzá.||
26622||.Jn.11.30||Jézus pedig még nem ért a faluba, hanem azon a helyen volt, ahol Mártával találkozott.||
26623||.Jn.11.31||A zsidók, akik vele voltak a házban, és vigasztalták őt, látták, hogy Mária hirtelen felkel és kimegy. Követték őt, azt gondolván, hogy a sírhoz megy, hogy ott sírjon.||
26624||.Jn.11.32||Mária pedig, amint odaért, ahol Jézus volt, meglátta őt, a lábához borult, és azt mondta neki: Uram, ha itt lettél volna, nem halt volna meg a testvérem!||
26625||.Jn.11.33||Amikor Jézus látta, hogy sír, és sírnak a vele jött zsidók is, lelke mélyéig felindult és megrendült.||
26626||.Jn.11.34||Azt kérdezte: Hová helyeztétek őt? Azt mondták neki: Jöjj, Uram, és lásd meg!||
26627||.Jn.11.35||Akkor könnyekre fakadt Jézus,||
26628||.Jn.11.36||a zsidók pedig azt mondták: Íme, mennyire szerette!||
26629||.Jn.11.37||Némelyek közülük azt mondták: Nemde megtehette volna, aki a vak szemét megnyitotta, hogy ez ne haljon meg?||
26630||.Jn.11.38||Jézus pedig még mindig mélyen felindulva odament a sírhoz. Az pedig egy barlang volt, és egy kő feküdt rajta.||
26631||.Jn.11.39||Azt mondta Jézus: Vegyétek el a követ! Az elhunyt nővére, Márta pedig azt mondta: Uram, már szaga van, hiszen negyednapos!||
26632||.Jn.11.40||Mire Jézus így válaszolt: Nemde megmondtam neked, hogy ha hiszel, meglátod majd Isten dicsőségét?||
26633||.Jn.11.41||Akkor elmozdították a követ. Jézus pedig felemelte a szemét az égre, és azt mondta: Atyám, hálát adok neked, hogy meghallgattál engem.||
26634||.Jn.11.42||Tudtam, hogy mindenkor meghallgatsz engem, csak a körülálló sokaság miatt mondtam, hogy elhiggyék, hogy te küldtél engem.||
26635||.Jn.11.43||Miután ezeket mondta, hangosan kiáltott: Lázár, jöjj ki!||
26636||.Jn.11.44||És kijött a halott, keze-lába pólyába csavarva és az arca kendővel körülkötve. Akkor így szólt hozzájuk Jézus: Vegyétek le róla, hadd menjen!||
26637||.Jn.11.45|A nagytanács elhatározza Jézus megölését|Sokan hittek akkor benne azok közül a zsidók közül, akik Máriához mentek, és látták, amit tett.||
26638||.Jn.11.46||Némelyek pedig közülük elmentek a farizeusokhoz, és elmondták nekik, mit tett Jézus.||
26639||.Jn.11.47||Akkor a főpapok és a farizeusok összehívták a nagytanácsot, és így szóltak: Mit tegyünk? Ez az ember sok csodajelet tesz.||24124;24822;25933
26640||.Jn.11.48||Ha tovább hagyjuk őt, mindenki hinni fog benne, és eljönnek majd a rómaiak, és elveszik tőlünk mind e helyet, mind e népet.||
26641||.Jn.11.49||Közülük az egyik, Kajafás, aki főpap volt abban az esztendőben, azt mondta nekik: Ti semmit sem tudtok!||26868
26642||.Jn.11.50||Meg sem gondoljátok, hogy jobb nektek, hogy egy ember haljon meg a népért, mint hogy az egész nép elvesszen.||
26643||.Jn.11.51||Ezt pedig nem magától mondta, hanem mert abban az esztendőben főpap volt, és megjövendölte, hogy Jézus meg fog halni a népért,||
26644||.Jn.11.52||és nemcsak a népért, hanem azért is, hogy Isten szétszóródott gyermekeit egybegyűjtse.||
26645||.Jn.11.53||Attól a naptól fogva egyetértettek abban, hogy megölik.||24124;24822;25933
26646||.Jn.11.54||Jézus azért nem járt többé nyilvánosan a zsidók között, hanem elment onnan a pusztához közeli vidékre, egy Efraim nevű városba, és ott tartózkodott a tanítványaival.||
26647||.Jn.11.55||Közel volt pedig a zsidók húsvétja, és a vidékről sokan mentek fel Jeruzsálembe húsvét előtt, hogy megtisztuljanak.||
26648||.Jn.11.56||Keresték azért Jézust, és a templomban állva egymás között így beszéltek: Mit gondoltok, már fel se jön az ünnepre?||26408
26649||.Jn.11.57||A főpapok és a farizeusok pedig parancsot adtak, hogy ha valaki megtudja, hol van, jelentse, hogy elfoghassák.||
26650||.Jn.12.1|Jézus megkenetése Betániában|Jézus azért hat nappal húsvét előtt elment Betániába, ahol Lázár élt, akit feltámasztott a halálból.||24127;24824
26651||.Jn.12.2||Vacsorát készítettek ott neki, és Márta szolgált fel, Lázár pedig egy volt azok közül, akik vele együtt ültek.||
26652||.Jn.12.3||Mária ekkor elővett egy font igazi, drága nárdusból való kenetet, megkente Jézus lábát és a saját hajával törölte meg. A ház pedig megtelt a kenet illatával.||
26653||.Jn.12.4||Ekkor azt mondta egyik tanítványa, Iskáriótes Júdás, Simon fia, aki készült őt elárulni:||
26654||.Jn.12.5||Miért nem adták el ezt a kenetet háromszáz dénárért, és miért nem adták az árát a szegényeknek?||
26655||.Jn.12.6||Ezt pedig nem azért mondta, mintha neki a szegényekre lett volna gondja, hanem mivel tolvaj volt, és nála volt az erszény, és amit abba tettek, elcsente.||26728
26656||.Jn.12.7||Jézus erre azt mondta: Hagyj békét neki, mert a temetésem idejére tartogatta ezt.||
26657||.Jn.12.8||Mert szegények mindenkor lesznek veletek, én pedig nem leszek mindig veletek.||5330;24132;24828
26658||.Jn.12.9|A nagytanács elhatározza Lázár megölését|A zsidók közül nagyon sokan értesültek arról, hogy ő ott van, és nemcsak Jézus miatt mentek oda, hanem azért is, hogy lássák Lázárt, akit feltámasztott a halálból.||26635;26636
26659||.Jn.12.10||A főpapok pedig elhatározták, hogy Lázárt is megölik,||
26660||.Jn.12.11||mivel a zsidók közül sokan miatta mentek oda, és hittek Jézusban.||
26661||.Jn.12.12|Jézus bevonul Jeruzsálembe|Másnap, amikor az ünnepre érkező nagy sokaság meghallotta, hogy Jézus Jeruzsálembe jön,||
26662||.Jn.12.13||pálmaágakat szedett, kiment elébe, és így kiáltozott: Hozsánna! Áldott, aki jön az Úr nevében, az Izráel Királya!||23902;24716;25836;15961
26663||.Jn.12.14||Jézus pedig talált egy szamarat, és felült rá, amint meg van írva:||
26664||.Jn.12.15||Ne félj, Sion leánya, íme, a te királyod jön, szamárcsikón ülve!||23075
26665||.Jn.12.16||Ezeket eleinte nem értették a tanítványai, de miután megdicsőült Jézus, visszaemlékeztek arra, hogy amik meg vannak írva felőle, azok történtek meg vele.||
26666||.Jn.12.17||A sokaság azért, amely vele volt, amikor kihívta Lázárt a sírból, és feltámasztotta a halálból, bizonyságot tett mellette.||
26667||.Jn.12.18||Azért is ment elébe a sokaság, mivel hallotta, hogy ezt a csodajelet tette.||
26668||.Jn.12.19||A farizeusok pedig egymás között így beszéltek: Látjátok, hogy semmit sem értetek el? Íme, a világ őt követi!||
26669||.Jn.12.20|A földbe esett búzaszem|Néhány görög is volt azok között, akik felmentek, hogy imádkozzanak az ünnepen.||
26670||.Jn.12.21||Ezek a galileai Bétsaidából való Fülöphöz mentek, és kérték őt: Uram, látni akarjuk Jézust.||26157
26671||.Jn.12.22||Fülöp elment, és szólt Andrásnak, majd András és Fülöp is elment, és szólt Jézusnak.||
26672||.Jn.12.23||Jézus pedig így felelt nekik: Eljött az óra, hogy megdicsőíttessék az Emberfia.||26829
26673||.Jn.12.24||Bizony, bizony mondom nektek, ha a búzaszem földbe nem hull, és el nem hal, csak egymaga marad, ha pedig elhal, sok termést hoz.||
26674||.Jn.12.25||Aki szereti a maga életét, elveszti azt, és aki gyűlöli a maga életét e világon, örök életre tartja meg azt.||23523;23764;24602;25392;25751
26675||.Jn.12.26||Ha valaki nekem szolgál, engem kövessen, és ahol én vagyok, ott lesz az én szolgám is, és ha valaki nekem szolgál, azt megbecsüli az Atya.||26740;26852;29687
26676||.Jn.12.27||Most az én lelkem háborog, és mit mondjak? Atyám, ments meg engem ettől az órától? De hiszen ezért az óráért jöttem.||
26677||.Jn.12.28||Atyám, dicsőítsd meg a te nevedet! És hang hallatszott az égből: Megdicsőítettem, és újra megdicsőítem.||
26678||.Jn.12.29||A sokaság, amely ott állt, és hallotta, azt mondta, hogy mennydörgött. Mások azt mondták: Angyal szólt neki.||
26679||.Jn.12.30||Jézus pedig azt mondta: Nem értem lett ez a hang, hanem értetek.||
26680||.Jn.12.31||Most történik e világ elítélése, most vettetik ki e világ fejedelme.||
26681||.Jn.12.32||Én pedig, ha fölemeltetem e földről, mindeneket magamhoz vonzok.||26203;26478
26682||.Jn.12.33||Ezt pedig azért mondta, hogy jelezze, milyen halállal fog meghalni.||
26683||.Jn.12.34|Járjatok a világosságban!|A sokaság azt mondta: Mi azt hallottuk a törvényből, hogy a Krisztus örökké megmarad. Akkor hogyan mondhatod, hogy az Emberfiának fel kell emeltetnie? Ki ez az Emberfia?||8194;15070;15417;15424;15856;17903;17904;21489;21869;22014;22027
26684||.Jn.12.35||Jézus pedig azt mondta nekik: Még egy kevés ideig közöttetek van a világosság. Járjatok, amíg világosságotok van, hogy a sötétség el ne borítson titeket, mert aki a sötétségben jár, nem tudja, hova megy.||26121;30627
26685||.Jn.12.36||Higgyetek a világosságban, amíg veletek van a világosság, hogy a világosság fiai legyetek. Ezeket mondta Jézus, majd elment, és elrejtőzött előlük.||
26686||.Jn.12.37|A nép hite és hitetlensége|És noha ennyi jelt tett előttük, mégsem hittek benne,||
26687||.Jn.12.38||hogy beteljesedjék Ézsaiás próféta beszéde, amelyet mondott: Uram, ki hitt a mi szavunknak, és az Úr karja kinek jelentetett meg?||18780
26688||.Jn.12.39||Azért nem hihettek, mert ismét azt mondta Ézsaiás:||
26689||.Jn.12.40||Megvakította szemüket, és megkeményítette szívüket, hogy szemükkel ne lássanak, és szívükkel ne értsenek, és meg ne térjenek, és meg ne gyógyítsam őket.||17846;23620;24402;25322;27994;28285
26690||.Jn.12.41||Ezeket mondta Ézsaiás, amikor látta az ő dicsőségét, és őróla szólt.||17838
26691||.Jn.12.42||Mindazáltal a főemberek közül is sokan hittek benne, de a farizeusok miatt nem vallották be, hogy ki ne zárják őket a zsinagógából,||26445
26692||.Jn.12.43||mert inkább szerették az emberektől kapott dicsőséget, mint az Isten dicsőségét.||26323
26693||.Jn.12.44|Aki hisz Jézusban, az Atyában hisz|Jézus pedig így kiáltott: Aki hisz énbennem, nem énbennem hisz, hanem abban, aki elküldött engem,||
26694||.Jn.12.45||és aki lát engem, az azt látja, aki küldött engem.||26746
26695||.Jn.12.46||Én világosságul jöttem e világra, hogy aki hisz bennem, ne maradjon sötétségben.||26462;26514
26696||.Jn.12.47||Ha valaki hallja az én beszédemet, és nem tartja meg, én nem ítélem el, mert nem azért jöttem, hogy elítéljem a világot, hanem hogy megmentsem.||26206
26697||.Jn.12.48||Aki megvet engem, és nem fogadja be az én beszédeimet, van annak ítélőbírája: az a beszéd, amelyet szóltam, az ítéli el majd az utolsó napon.||
26698||.Jn.12.49||Mert én nem magamtól szóltam, hanem az Atya, aki elküldött engem, ő parancsolta nekem, hogy mit mondjak, és mit szóljak.||26747
26699||.Jn.12.50||Én pedig tudom, hogy az ő parancsolata örök élet. Amit mondok, tehát úgy mondom, ahogyan az Atya mondta nekem.||
26700||.Jn.13.1|Jézus megmossa tanítványai lábát|A húsvét ünnepe előtt Jézus tudta: elérkezett az ő órája, hogy átmenjen e világból az Atyához. Szerette az övéit e világon, mindvégig szerette őket.||24123;24822;25932
26701||.Jn.13.2||Vacsora közben, amikor az ördög már Iskáriótes Júdásnak, Simon fiának szívébe súgta, hogy árulja el őt,||
26702||.Jn.13.3||Jézus, tudva, hogy az Atya mindent a kezébe adott, és hogy Istentől jött, és Istenhez megy,||26224;26830;23553;24280
26703||.Jn.13.4||felkelt a vacsorától, levette felsőruháját, egy kendőt vett, és körülkötötte magát.||
26704||.Jn.13.5||Azután vizet töltött a medencébe, mosni kezdte a tanítványok lábát, és megtörölte a kendővel, amellyel körülkötötte magát.||
26705||.Jn.13.6||Amikor Simon Péterhez ért, ő azt kérdezte tőle: Uram, te mosod meg az én lábamat?||
26706||.Jn.13.7||Jézus így válaszolt: Te most nem érted azt, amit teszek, de később majd megérted.||
26707||.Jn.13.8||Péter azt mondta neki: Az én lábamat nem mosod meg soha. Jézus erre azt válaszolta: Ha nem moslak meg, semmi közöd sincs hozzám.||
26708||.Jn.13.9||Mire azt mondta neki Simon Péter: Uram, ne csak a lábamat, hanem a kezemet és a fejemet is!||
26709||.Jn.13.10||Jézus így válaszolt: Aki megfürdött, annak csak a lábát kell megmosni, különben egészen tiszta; ti is tiszták vagytok, de nem mindnyájan.||26709
26710||.Jn.13.11||Tudta ugyanis, hogy ki árulja el őt, azért mondta: Nem vagytok mindnyájan tiszták.||26390
26711||.Jn.13.12|A Mester és tanítványai|Miután megmosta a lábukat, felvette a felsőruháját, újra leült, és azt mondta nekik: Tudjátok, mit tettem veletek?||
26712||.Jn.13.13||Ti engem így hívtok: „Mester” és „Uram”. És jól mondjátok, mert az vagyok.||23993;-23995;28601
26713||.Jn.13.14||Azért ha én, az Úr és a Mester megmostam a lábatokat, nektek is meg kell mosnotok egymás lábát.||
26714||.Jn.13.15||Példát adtam nektek, hogy amint én cselekedtem veletek, ti is úgy tegyetek.||
26715||.Jn.13.16||Bizony, bizony mondom nektek: A szolga nem nagyobb az ő Uránál, sem a küldött nem nagyobb annál, aki őt küldte.||26788;23508;25253
26716||.Jn.13.17||Most, hogy tudjátok ezeket, boldogok lesztek, ha meg is teszitek.||
26717||.Jn.13.18||Nem mindnyájatokról szólok, hisz tudom, kiket választottam, hanem hogy beteljesedjék az Írás: Aki a kenyeremet eszi, a sarkát emelte fel ellenem.||14574
26718||.Jn.13.19||Most megmondom nektek, mielőtt meglenne, hogy amikor meglesz, higgyétek majd, hogy én vagyok.||
26719||.Jn.13.20||Bizony, bizony mondom nektek: Aki befogadja azt, akit küldök, engem fogad be, aki pedig engem befogad, azt fogadja be, aki engem elküldött.||23524;25416
26720||.Jn.13.21|Jézus árulója|Amikor ezeket mondta Jézus, lelkében megrendült, és e szavakkal tett bizonyságot: Bizony, bizony mondom nektek, hogy közületek egy elárul engem.||24142;24839;25952
26721||.Jn.13.22||A tanítványok ekkor zavartan néztek egymásra: Vajon kiről szól?||
26722||.Jn.13.23||Egyik tanítványa pedig, akit Jézus szeretett, Jézus kebelén nyugodott.||26987
26723||.Jn.13.24||Intett azért neki Simon Péter, hogy tudakozza meg, ki az, akiről beszél.||
26724||.Jn.13.25||Ő pedig Jézus keblére hajolva megkérdezte: Uram, ki az?||
26725||.Jn.13.26||Jézus így válaszolt: Az, akinek a bemártott falatot adom. És bemártva a falatot Iskáriótes Júdásnak, a Simon fiának adta,||
26726||.Jn.13.27||és a falat után bement abba a Sátán. Akkor azt mondta neki Jézus: Amit teszel, hamar tedd meg.||
26727||.Jn.13.28||Senki sem értette az ott ülők közül, hogy miért mondta ezt neki.||
26728||.Jn.13.29||Egyesek ugyanis úgy vélték, hogy mivel az erszény Júdásnál volt, azt mondta neki Jézus: Vedd meg, amire szükségünk van az ünnepre, vagy azt, hogy adjon valamit a szegényeknek.||26655
26729||.Jn.13.30||Az pedig elvette a falatot, és azonnal kiment. Éjszaka volt.||
26730||.Jn.13.31|Az új parancsolat|Amikor kiment, azt mondta Jézus: Most dicsőült meg az Emberfia, és Isten dicsőült meg benne.||
26731||.Jn.13.32||Ha megdicsőült benne Isten, akkor Isten is megdicsőíti őt önmagában, és most azonnal megdicsőíti őt.||
26732||.Jn.13.33||Gyermekeim, még egy kicsit veletek vagyok. Kerestek majd engem, de amint a zsidóknak mondtam, hogy ahova én megyek, oda ti nem jöhettek, most nektek is mondom.||26430;26431;26471
26733||.Jn.13.34||Új parancsolatot adok nektek, hogy egymást szeressétek: amint én szerettelek titeket, ti is úgy szeressétek egymást.||26780;3299;23978;29257;30368;30463;30622;30657;30686;30691
26734||.Jn.13.35||Arról ismeri meg mindenki, hogy az én tanítványaim vagytok, ha szeretitek egymást.||
26735||.Jn.13.36|Péter fogadkozása|Simon Péter megkérdezte tőle: Uram, hova mégy? Jézus így felelt: Ahova én megyek, oda most nem követhetsz, később azonban utánam jössz.||26985;26986
26736||.Jn.13.37||Azt mondta neki Péter: Uram, miért nem követhetlek most? Az életemet adom érted!||
26737||.Jn.13.38||Jézus erre azt mondta neki: Az életedet adod értem? Bizony, bizony mondom neked, nem szólal meg addig a kakas, míg háromszor meg nem tagadsz engem.||24155;24851;25965
26738||.Jn.14.1|Jézus az út az Atyához|Ne nyugtalankodjék a szívetek, higgyetek Istenben, és higgyetek énbennem.||
26739||.Jn.14.2||Az én Atyám házában sok lakóhely van, ha nem volna, megmondtam volna nektek. Elmegyek, hogy helyet készítsek nektek.||
26740||.Jn.14.3||És ha majd elmegyek, és helyet készítek nektek, ismét eljövök, és magamhoz veszlek titeket, hogy ahol én vagyok, ti is ott legyetek.||26675;26852;29687
26741||.Jn.14.4||Ahova én megyek, oda tudjátok az utat.||
26742||.Jn.14.5||Tamás erre azt mondta: Uram, nem tudjuk, hova mégy. Honnan tudnánk az utat?||
26743||.Jn.14.6||Azt mondta neki Jézus: Én vagyok az út, az igazság és az élet, senki sem mehet az Atyához, csakis énáltalam.||
26744||.Jn.14.7||Ha megismertetek volna engem, megismertétek volna az én Atyámat is; mostantól fogva ismeritek őt, és láttátok őt.||
26745||.Jn.14.8||Azt mondta neki Fülöp: Uram, mutasd meg nekünk az Atyát, és az elég nekünk!||
26746||.Jn.14.9||Jézus így válaszolt: Annyi idő óta veletek vagyok, és mégsem ismertél meg engem, Fülöp? Aki látott engem, látta az Atyát. Hogyan mondhatod, hogy „mutasd meg nekünk az Atyát”?||26694
26747||.Jn.14.10||Nem hiszed, hogy én az Atyában vagyok, és az Atya énbennem van? Azokat a beszédeket, amelyeket mondok nektek, nem magamtól mondom, hanem az Atya, aki bennem lakik, viszi végbe tetteit.||26588;26849;26698
26748||.Jn.14.11||Higgyetek nekem, hogy én az Atyában vagyok, és az Atya énbennem van, ha pedig másért nem, magukért a cselekedetekért higgyetek.||
26749||.Jn.14.12|A másik Pártfogó ígérete|Bizony, bizony mondom nektek: Aki hisz bennem, az is cselekszi majd azokat a cselekedeteket, amelyeket én teszek, sőt azoknál nagyobbakat is tesz, mert én az én Atyámhoz megyek.||
26750||.Jn.14.13||Akármit kértek majd az én nevemben, megteszem azt, hogy dicsőíttessék az Atya a Fiúban.||26775;26818;26819;23390;24731
26751||.Jn.14.14||Ha valamit kértek az én nevemben, megteszem azt.||
26752||.Jn.14.15||Ha szerettek engem, megtartjátok a parancsolataimat,||
26753||.Jn.14.16||és én kérni fogom az Atyát, és más Vigasztalót ad majd nektek, hogy veletek maradjon mindörökké:||
26754||.Jn.14.17||az igazság Lelkét, akit a világ be nem fogadhat, mert nem látja és nem ismeri őt, de ti ismeritek, mert nálatok lakik, és bennetek lesz.||
26755||.Jn.14.18||Nem hagylak titeket árván, eljövök hozzátok.||
26756||.Jn.14.19||Még egy kevés idő, és a világ nem lát többé engem, de ti megláttok majd, mert én élek, és ti is élni fogtok.||
26757||.Jn.14.20||Azon a napon megtudjátok, hogy én az én Atyámban vagyok, és ti énbennem, és én tibennetek.||26849;26851
26758||.Jn.14.21||Akinél az én parancsolataim vannak, és megtartja azokat, az szeret engem, aki pedig szeret engem, azt szeretni fogja az én Atyám, és én is szeretni fogom őt, és kijelentem magam neki.||
26759||.Jn.14.22||Azt kérdezte tőle Júdás, de nem az Iskáriótes: Uram, hogyan lehet, hogy nekünk akarod kijelenteni magadat, nem pedig a világnak?||
26760||.Jn.14.23||Jézus így válaszolt: Ha valaki szeret engem, megtartja az én beszédemet, és az én Atyám szeretni fogja azt, és ahhoz megyünk, és annál lakozunk.||
26761||.Jn.14.24||Aki nem szeret engem, nem tartja meg az én beszédeimet; és az a beszéd, amelyet hallotok, nem az enyém, hanem az Atyáé, aki küldött engem.||26413
26762||.Jn.14.25||Ezeket mondtam nektek, amíg veletek voltam.||
26763||.Jn.14.26||A Vigasztaló pedig a Szentlélek, akit az én nevemben küld az Atya, az majd mindenre megtanít titeket, és eszetekbe juttatja mindazokat, amiket mondtam nektek.||26794;26802
26764||.Jn.14.27||Békességet hagyok nektek, az én békességemet adom nektek, de nem úgy adom, ahogy a világ adja. Ne nyugtalankodjék a szívetek, s ne féljen!||
26765||.Jn.14.28||Hallottátok, hogy én azt mondtam nektek: Elmegyek, és eljövök hozzátok. Ha szeretnétek engem, örülnétek, hogy az Atyához megyek, mert az Atya nagyobb nálam.||26740
26766||.Jn.14.29||Most mondtam meg nektek, mielőtt megtörténne, hogy ha majd megtörténik, higgyetek.||26718
26767||.Jn.14.30||Már nem sokat beszélek veletek, mert jön a világ fejedelme, noha fölöttem nincs semmi hatalma.||
26768||.Jn.14.31||Hanem azért, hogy megtudja a világ, hogy szeretem az Atyát, és úgy cselekszem, amint az én Atyám parancsolta nekem: keljetek fel, menjünk el innen.||
26769||.Jn.15.1|Az igazi szőlőtő|Én vagyok az igazi szőlőtő, és az én Atyám a szőlőműves.||
26770||.Jn.15.2||Minden szőlővesszőt lemetsz, amely nem terem bennem gyümölcsöt, mindazt pedig, amely gyümölcsöt terem, megtisztítja, hogy több gyümölcsöt teremjen.||
26771||.Jn.15.3||Ti már tiszták vagytok a beszéd által, amelyet szóltam nektek.||26709
26772||.Jn.15.4||Maradjatok énbennem, és én is tibennetek. Ahogyan a szőlővessző nem teremhet gyümölcsöt magától, ha nem marad a szőlőtőn, úgy ti sem, ha nem maradtok bennem.||
26773||.Jn.15.5||Én vagyok a szőlőtő, ti a szőlővesszők: aki énbennem marad, és én őbenne, az sok gyümölcsöt terem, mert nélkülem semmit sem cselekedhettek.||26382
26774||.Jn.15.6||Ha valaki nem marad énbennem, kivettetik, mint a szőlővessző, és megszárad; ezeket összegyűjtik, tűzre vetik és elégetik.||
26775||.Jn.15.7||Ha énbennem maradtok, és az én beszédeim bennetek maradnak, kérjetek, amit csak akartok, és megadatik nektek.||26750;26818;30668
26776||.Jn.15.8||Abban dicsőíttetik meg az én Atyám, hogy sok gyümölcsöt teremtek, és a tanítványaim lesztek.||
26777||.Jn.15.9|Aki Krisztusban marad, megmarad a szeretetben|Amint az Atya szeretett engem, én is úgy szerettelek titeket. Maradjatok meg az én szeretetemben!||
26778||.Jn.15.10||Ha az én parancsolataimat megtartjátok, megmaradtok az én szeretetemben, amint én is megtartottam az én Atyám parancsolatait, és megmaradok az ő szeretetében.||26752
26779||.Jn.15.11||Ezeket mondtam nektek, hogy az örömöm bennetek legyen, és a ti örömötök beteljék.||
26780||.Jn.15.12||Ez az én parancsolatom, hogy úgy szeressétek egymást, ahogyan én szerettelek titeket.||26733;29373
26781||.Jn.15.13||Nincs senkiben nagyobb szeretet annál, mint ha valaki életét adja barátaiért.||
26782||.Jn.15.14||Ti az én barátaim vagytok, ha azt teszitek, amit parancsolok nektek.||
26783||.Jn.15.15||Többé nem mondalak titeket szolgáknak, mert a szolga nem tudja, mit tesz az ura. Titeket azonban barátaimnak mondtalak, mert mindazt, amit az én Atyámtól hallottam, tudtul adtam nektek.||
26784||.Jn.15.16||Nem ti választottatok engem, hanem én választottalak titeket, és arra rendeltelek titeket, hogy elmenjetek, és gyümölcsöt teremjetek, és a ti gyümölcsötök megmaradjon, hogy akármit kértek az Atyától az én nevemben, megadja nektek.||24281;26750;26818;26819
26785||.Jn.15.17||Ezeket parancsolom nektek, hogy egymást szeressétek.||
26786||.Jn.15.18|A tanítványok és a világ|Ha gyűlöl titeket a világ, tudjátok meg, hogy engem előbb gyűlölt, mint titeket.||26404
26787||.Jn.15.19||Ha e világból valók volnátok, a világ szeretne titeket, mint az övéit, de mivel nem e világból valók vagytok, hanem én kiválasztottalak titeket magamnak e világból, azért gyűlöl titeket a világ.||
26788||.Jn.15.20||Emlékezzetek arra a beszédre, amelyet mondtam nektek: Nem nagyobb a szolga az ő uránál. Ha engem üldöztek, titeket is üldöznek majd, ha az én beszédemet megtartották, a tiéteket is megtartják majd.||26715;23508;25253
26789||.Jn.15.21||De mindezt az én nevemért teszik veletek, mert nem ismerik azt, aki küldött engem.||24033
26790||.Jn.15.22||Ha nem jöttem volna, és nem beszéltem volna velük, nem volna bűnük, most azonban nincs mentség bűneikre.||26550;25573;25574
26791||.Jn.15.23||Aki engem gyűlöl, az én Atyámat is gyűlöli.||
26792||.Jn.15.24||Ha nem tettem volna közöttük azokat a cselekedeteket, amelyeket senki más nem tett, nem volna bűnük, most azonban láttak, és mégis meggyűlöltek engem is, és az én Atyámat is,||
26793||.Jn.15.25||hogy beteljesedjék a mondás, amely megíratott törvényükben: Ok nélkül gyűlöltek engem.||14991
26794||.Jn.15.26||Amikor pedig eljön majd a Vigasztaló, akit én küldök nektek az Atyától, az igazság Lelke, aki az Atyától származik, ő majd bizonyságot tesz rólam.||26763;26802;26108
26795||.Jn.15.27||De ti is bizonyságot tesztek, mert kezdettől fogva velem voltatok.||27014;27160
26796||.Jn.16.1||Ezeket azért mondtam nektek, hogy meg ne botránkozzatok.||
26797||.Jn.16.2||A zsinagógákból kizárnak titeket, sőt eljön az óra, amikor mindaz, aki megöl titeket, úgy véli, hogy Istennek tesz szolgálatot vele.||
26798||.Jn.16.3||Mindezt azért teszik, mert nem ismerték meg sem az Atyát, sem engem.||26789
26799||.Jn.16.4||Ezeket pedig azért mondtam el, hogy amikor majd eljön az ő órájuk, emlékezzetek rá, hogy megmondtam nektek.Azért nem mondtam el ezeket kezdettől fogva, mert veletek voltam.||23461;24346;25208
26800||.Jn.16.5|A Szentlélek elvezet a teljes igazságra|Most azonban elmegyek ahhoz, aki elküldött engem, és senki sem kérdezi közületek, hogy „hová mégy?”||
26801||.Jn.16.6||Mivel ezeket mondtam nektek, szomorúság töltötte el a szíveteket,||
26802||.Jn.16.7||de én az igazságot mondom nektek: Jobb nektek, hogy én elmenjek, mert ha el nem megyek, nem jön el hozzátok a Vigasztaló, ha pedig elmegyek, elküldöm azt hozzátok.||26763;26794
26803||.Jn.16.8||És amikor ő eljön, megfeddi a világot bűn, igazság és ítélet tekintetében:||
26804||.Jn.16.9||bűn tekintetében, hogy nem hisznek bennem,||
26805||.Jn.16.10||igazság tekintetében, hogy én az Atyámhoz megyek, és többé nem láttok engem,||
26806||.Jn.16.11||ítélet tekintetében pedig, hogy e világ fejedelme megítéltetett.||26680
26807||.Jn.16.12||Még sok mondanivalóm van, de most nem tudnátok elhordozni,||
26808||.Jn.16.13||de amikor eljön az, aki az igazság Lelke, elvezet majd titeket minden igazságra. Mert nem magától szól, hanem azokat szólja, amiket hall, és a bekövetkezendőket kijelenti nektek.||
26809||.Jn.16.14||Ő engem dicsőít majd, mert az enyémből vesz, és kijelenti nektek.||
26810||.Jn.16.15||Mindaz, ami az Atyáé, az enyém, azért mondtam, hogy az enyémből vesz, és kijelenti nektek.||26838
26811||.Jn.16.16|Jézus közeli visszatérését ígéri|Egy kevés idő, és nem láttok engem, és ismét egy kevés idő, és megláttok majd engem, mert én az Atyához megyek.||26430;26732
26812||.Jn.16.17||Tanítványai közül egyesek így beszéltek egymás között: Mi az, amit mond: „Egy kevés idő, és nem láttok engem, és ismét egy kevés idő, és megláttok majd engem”, meg hogy „én az Atyához megyek”?||
26813||.Jn.16.18||Ezt kérdezték tehát: Mi az a kevés idő, amelyről szól? Nem tudjuk, mit mond.||
26814||.Jn.16.19||Jézus észrevette, hogy meg akarják kérdezni, és azt mondta nekik: Arról tanakodtok egymás között, hogy azt mondtam: „Egy kevés idő, és nem láttok engem, és ismét egy kevés idő, és megláttok majd engem”?||
26815||.Jn.16.20||Bizony, bizony mondom nektek, hogy ti sírtok és jajgattok majd, a világ pedig örül, szomorkodtok majd, de szomorúságotok örömre fordul.||
26816||.Jn.16.21||Az asszony is szomorú, amikor szül, mert eljött az órája, de amikor megszülte gyermekét, többé nem emlékezik gyötrelmeire az öröm miatt, hogy ember született e világra.||
26817||.Jn.16.22||Hasonlóképpen ti is most szomorúságban vagytok, de ha majd ismét meglátlak titeket, örülni fog a szívetek, és örömötöket senki sem veszi el tőletek.||
26818||.Jn.16.23|Jézus az imádság meghallgatását ígéri|És azon a napon nem kérdeztek engem semmiről. Bizony, bizony mondom nektek, hogy amit csak kérni fogtok az Atyától az én nevemben, megadja nektek.||26750;26784;23390;23915;24731;25481;30338
26819||.Jn.16.24||Mostanáig semmit sem kértetek az Atyától az én nevemben, kérjetek, és megkapjátok, hogy a ti örömötök teljes legyen.||
26820||.Jn.16.25||Ezeket példázatokban mondtam nektek, de eljön az idő, amikor nem példázatokban szólok, hanem nyíltan beszélek nektek az Atyáról.||
26821||.Jn.16.26||Azon a napon az én nevemben kértek majd, és nem mondom nektek, hogy majd én kérem az Atyát értetek,||
26822||.Jn.16.27||mert maga az Atya szeret titeket, mivel szerettetek engem, és elhittétek, hogy Istentől jöttem.||26836
26823||.Jn.16.28||Eljöttem az Atyától, és a világba jöttem, most pedig elhagyom a világot, és visszatérek az Atyához.||
26824||.Jn.16.29||Ekkor azt mondták neki a tanítványai: Íme, most nyíltan beszélsz, és semmi példázatot nem mondasz.||
26825||.Jn.16.30||Most már tudjuk, hogy mindent tudsz, és nincs szükséged rá, hogy valaki is kérdezzen; ezért hisszük, hogy Istentől jöttél.||26822
26826||.Jn.16.31||Mire Jézus így válaszolt: Most hiszitek?||
26827||.Jn.16.32||Íme, eljön az óra, és immár eljött, hogy szétoszoljatok, ki-ki az övéihez, és engem egyedül hagyjatok, de nem vagyok egyedül, mert az Atya velem van.||24152;24848
26828||.Jn.16.33||Azért mondtam ezeket nektek, hogy békességetek legyen énbennem. E világon nyomorúságotok lesz, de bízzatok, én legyőztem a világot.||
26829||.Jn.17.1|Jézus főpapi imádsága|Ezeket mondta Jézus, majd föltekintett az égre, és így szólt: Atyám, eljött az óra, dicsőítsd meg a te Fiadat, hogy a te Fiad is dicsőítsen téged,||26672
26830||.Jn.17.2||amint hatalmat adtál neki minden emberen, hogy örök életet adjon mindazoknak, akiket neki adtál.||26224;26702;26300
26831||.Jn.17.3||Az pedig az örök élet, hogy megismerjenek téged, az egyedül igaz Istent és akit elküldtél, a Jézus Krisztust.||30711
26832||.Jn.17.4||Én dicsőítettelek téged e földön, elvégeztem a munkát, amelyet rám bíztál, hogy végezzek.||26259
26833||.Jn.17.5||Atyám, most te dicsőíts meg engem, te magadnál azzal a dicsőséggel, amely már a világ létele előtt az enyém volt tenálad.||
26834||.Jn.17.6||Kijelentettem a te nevedet az embereknek, akiket a világból nekem adtál. A tieid voltak, és nekem adtad őket, és a te beszédedet megtartották.||
26835||.Jn.17.7||Most megismerték, hogy mindaz, amit nekem adtál, tetőled van,||
26836||.Jn.17.8||mert a beszédeket, amelyeket nekem adtál, nekik adtam, és ők befogadták, és igazán megismerték, hogy én tőled jöttem ki, és elhitték, hogy te küldtél engem.||26822
26837||.Jn.17.9||Én értük könyörgök, nem a világért könyörgök, hanem azokért, akiket nekem adtál, mert a tieid.||
26838||.Jn.17.10||Az enyéim mind a tieid, és a tieid az enyéim, és megdicsőíttetem őbennük.||26810
26839||.Jn.17.11||Én már nem vagyok többé a világban, de ők a világban vannak, én pedig tehozzád megyek. Szent Atyám, tartsd meg őket a te nevedben, akiket nekem adtál, hogy egyek legyenek, mint mi!||26849;26580
26840||.Jn.17.12||Amíg velük voltam, megőriztem őket a te nevedben, amelyet nekem adtál; megtartottam őket, és senki sem veszett el közülük, csak a veszedelem fia, hogy az Írás beteljesüljön.||26365;26578;26863;26717;14574
26841||.Jn.17.13||Most pedig hozzád megyek, de ezeket elmondom még a világban, hogy teljes legyen bennük az örömöm.||
26842||.Jn.17.14||A te igédet nekik adtam, és a világ gyűlölte őket, mivelhogy nem a világból valók, mint ahogy én sem a világból való vagyok.||
26843||.Jn.17.15||Nem azt kérem, hogy vedd ki őket a világból, hanem hogy őrizd meg őket a gonosztól.||
26844||.Jn.17.16||Nem a világból valók, mint ahogy én sem a világból való vagyok.||
26845||.Jn.17.17||Szenteld meg őket az igazsággal: a te igéd igazság.||
26846||.Jn.17.18||Úgy, amint te elküldtél engem a világba, én is elküldtem őket a világba.||
26847||.Jn.17.19||Én odaszentelem magamat értük, hogy ők is megszenteltekké legyenek az igazságban.||30186
26848||.Jn.17.20||De nemcsak értük könyörgök, hanem azokért is, akik majd az ő beszédükre hisznek bennem,||
26849||.Jn.17.21||hogy mindnyájan egyek legyenek, Atyám, mint te énbennem, és én tebenned, ők pedig mibennünk, hogy elhiggye a világ, hogy te küldtél engem.||26588;26747;26748;30670;26839
26850||.Jn.17.22||Én azt a dicsőséget, amelyet nekem adtál, nekik adtam, hogy egyek legyenek, amint mi egyek vagyunk:||
26851||.Jn.17.23||Én őbennük, és te énbennem, hogy tökéletesen eggyé legyenek, és hogy megismerje a világ, hogy te küldtél engem, és úgy szeretted őket, amint engem szerettél.||
26852||.Jn.17.24||Atyám, azt akarom, hogy akiket nekem adtál, azok is velem legyenek ott, ahol én vagyok, hogy megláthassák az én dicsőségemet, amelyet nekem adtál, mert szerettél engem már e világ teremtése előtt.||26675;26740;29687
26853||.Jn.17.25||Igazságos Atyám! A világ nem ismert téged, de én ismertelek téged, és ők is felismerték, hogy te küldtél engem.||
26854||.Jn.17.26||És megismertettem velük a te nevedet, és ezután is megismertetem, hogy az a szeretet legyen bennük, amellyel engem szerettél, és én is bennük legyek.||
26855||.Jn.18.1|Jézus elfogatása|Miután ezeket elmondta Jézus, tanítványaival együtt kiment a Kedron patakján túlra, ahol egy kert volt. Ide ment be a tanítványaival együtt.||8413;24157;24853;25970
26856||.Jn.18.2||Ezt a helyet Júdás is ismerte, aki őt elárulta, mivel Jézus gyakran gyűlt ott össze tanítványaival.||
26857||.Jn.18.3||Júdás tehát odament az általa vezetett katonai csapattal és a főpapoknak és a farizeusoknak fegyverekkel, fáklyákkal és lámpásokkal felfegyverzett szolgáival.||24168;24864;25978;27008
26858||.Jn.18.4||Mivel Jézus tudta mindazt, ami reá várt, eléjük ment, és azt kérdezte tőlük: Kit kerestek?||
26859||.Jn.18.5||Azok így válaszoltak: A názáreti Jézust. Ő így felelt: Én vagyok. Árulója, Júdás is ott állt velük együtt.||
26860||.Jn.18.6||Amikor azt mondta nekik, hogy „Én vagyok”, meghátráltak, és a földre estek.||
26861||.Jn.18.7||Ismét megkérdezte őket: Kit kerestek? És azt válaszolták: A názáreti Jézust.||
26862||.Jn.18.8||Mondtam nektek, hogy én vagyok – szólt Jézus –, azért ha engem kerestek, ezeket bocsássátok el.||
26863||.Jn.18.9||Hogy beteljesedjen szava, amelyet mondott: Azok közül, akiket nekem adtál, senkit sem vesztettem el.||26365;26578;26840
26864||.Jn.18.10||Simon Péter pedig, akinél kard volt, kirántotta, a főpap szolgájára sújtott, és levágta a jobb fülét. A szolga neve pedig Málkus volt.||24172;24868;25981
26865||.Jn.18.11||Jézus ekkor azt mondta Péternek: Tedd hüvelyébe a kardodat! Talán ne igyam ki azt a poharat, amelyet az Atya adott nekem?||24173
26866||.Jn.18.12|Jézus kihallgatása Annás és Kajafás előtt|Ekkor a csapat, az ezredes és a zsidók szolgái megfogták Jézust, és megkötözték.||
26867||.Jn.18.13||Először Annáshoz vitték, ő ugyanis apósa volt Kajafásnak, aki abban az esztendőben főpap volt.||
26868||.Jn.18.14||Kajafás volt az, aki azt tanácsolta a zsidóknak, hogy jobb, ha egy ember hal meg a népért.||26641;26642
26869||.Jn.18.15||Simon Péter pedig és egy másik tanítvány követte Jézust. Az a tanítvány pedig ismerőse volt a főpapnak, és bement Jézussal együtt a főpap udvarába,||24179;24875;25985
26870||.Jn.18.16||Péter pedig kint állt az ajtónál. Kiment azért az a másik tanítvány, a főpap ismerőse, szólt az ajtónálló szolgálónak, és bevitte Pétert.||
26871||.Jn.18.17||Az ajtónálló szolgálólány pedig azt kérdezte Pétertől: Nemde te is ennek az embernek a tanítványai közül való vagy? Ő pedig azt válaszolta: Nem vagyok.||
26872||.Jn.18.18||A szolgák és a templomőrök ott álltak, s mivel hűvös volt, tüzet raktak, és melegedtek. Velük együtt ott állt Péter is, és melegedett.||
26873||.Jn.18.19||A főpap pedig tanítványai és tanítása felől faggatta Jézust.||
26874||.Jn.18.20||Jézus így válaszolt: Én nyilvánosan szóltam a világhoz, és mindig a zsinagógában és a templomban tanítottam, ahol a zsidók mind összegyülekeznek; titokban semmit sem mondtam.||
26875||.Jn.18.21||Miért engem kérdezel? Kérdezd azokat, akik hallották, amit nekik mondtam, ők bizonnyal tudják, mit mondtam.||
26876||.Jn.18.22||Amikor ezeket mondta, a templomszolgák egyike, aki ott állt, arcul ütötte Jézust, mondva: Így felelsz a főpapnak?||
26877||.Jn.18.23||Jézus pedig azt mondta: Ha rosszul szóltam, bizonyítsd be a rosszat, ha pedig jól, miért versz engem?||
26878||.Jn.18.24||Annás akkor megkötözve elküldte őt Kajafáshoz, a főpaphoz.||24178;24874;25985
26879||.Jn.18.25||Simon Péter pedig ott állt és melegedett, amikor megkérdezték tőle: Nemde te is az ő tanítványai közül való vagy? Ő pedig tagadta, és azt mondta: Nem vagyok.||24190;24887;24888;25987
26880||.Jn.18.26||Akkor a főpap egyik szolgája, rokona annak, akinek a fülét Péter levágta, azt kérdezte: Nem láttalak én téged vele együtt a kertben?||
26881||.Jn.18.27||Péter ekkor ismét tagadott, és a kakas azonnal megszólalt.||24195;24893;25991
26882||.Jn.18.28|Jézus kihallgatása Pilátus előtt|Jézust pedig Kajafástól a helytartóságra vitték. Kora reggel volt. Akik vitték, nem mentek be a helytartóságra, nehogy tisztátalanokká legyenek, hogy meg tudják enni a húsvéti bárányt.||24198;24894;26003;27356;27379
26883||.Jn.18.29||Kiment azért Pilátus hozzájuk, és azt kérdezte: Mivel vádoljátok ezt az embert?||
26884||.Jn.18.30||Azok így válaszoltak neki: Ha nem gonosztevő lenne, nem adtuk volna át neked.||
26885||.Jn.18.31||Akkor azt mondta nekik Pilátus: Vigyétek el, és ítéljétek meg a ti törvényetek szerint! A zsidók azonban így válaszoltak: Nekünk senkit sem szabad megölnünk.||
26886||.Jn.18.32||Hogy beteljesedjék Jézus szava, amelyet akkor mondott, amikor jelezte, hogy milyen halállal kell meghalnia.||23878;24688;25787
26887||.Jn.18.33||Pilátus ekkor visszament a helytartóságra, behívta Jézust, és azt kérdezte: Te vagy a zsidók királya?||24207;24895;26005
26888||.Jn.18.34||Jézus így válaszolt: Magadtól mondod ezt, vagy mások mondták neked ezt rólam?||
26889||.Jn.18.35||Pilátus azt felelte: Tán zsidó vagyok én? A te néped és a főpapok adtak át téged az én kezembe. Mit cselekedtél?||
26890||.Jn.18.36||Jézus így válaszolt: Az én országom nem e világból való. Ha e világból való volna az én országom, az én szolgáim vitézkednének, hogy át ne adassam a zsidóknak. Ámde az én országom nem innen való.||
26891||.Jn.18.37||Ekkor azt mondta neki Pilátus: Tehát valóban király vagy? Jézus azt válaszolta: Te mondod, hogy én király vagyok. Én azért születtem, és azért jöttem e világra, hogy bizonyságot tegyek az igazságról. Mindaz, aki az igazságból való, hallgat az én szavamra.||
26892||.Jn.18.38||Pilátus azt kérdezte: Mi az igazság? És ahogy ezt mondta, ismét kiment a zsidókhoz, és így szólt hozzájuk: Én nem találok benne semmilyen bűnt.||
26893||.Jn.18.39||Nálatok pedig az a szokás, hogy valakit szabadon bocsássak a húsvét ünnepén. Akarjátok azért, hogy elbocsássam nektek a zsidók királyát?||24211;24899;26019
26894||.Jn.18.40||Erre mindnyájan kiáltoztak, és ismét azt mondták: Ne ezt, hanem Barabbást! Ez a Barabbás pedig rabló volt.||24217;24904;26020;27079
26895||.Jn.19.1|Pilátus kiszolgáltatja Jézust|Akkor Pilátus elvitette Jézust, és megostoroztatta.||24222;24908
26896||.Jn.19.2||A katonák tövisből koronát fontak, és a fejére tették, bíbor köntöst adtak rá,||
26897||.Jn.19.3||majd elébe járultak, és azt mondták: Üdvöz légy, zsidók királya! És arcul csapdosták.||
26898||.Jn.19.4||Pilátus pedig ismét kiment, és azt mondta nekik: Íme, kihozom őt nektek, hogy értsétek meg, hogy nem találok benne semmi bűnt.||
26899||.Jn.19.5||Akkor kiment Jézus töviskoronát és bíborköntöst viselve, Pilátus pedig azt mondta nekik: Íme, az ember!||
26900||.Jn.19.6||Amint meglátták őt a főpapok és a szolgák, így kiáltoztak: Feszítsd meg, feszítsd meg! Pilátus pedig azt mondta nekik: Vigyétek el őt ti, és feszítsétek meg, mert én nem találok benne bűnt.||
26901||.Jn.19.7||De a zsidók így feleltek: Nekünk törvényünk van, és a mi törvényünk szerint meg kell halnia, mivelhogy Isten Fiává tette magát.||
26902||.Jn.19.8||Amikor Pilátus ezt a beszédet meghallotta, még inkább megijedt.||
26903||.Jn.19.9||Ismét bement a helytartóságra, és megkérdezte Jézust: Honnan való vagy? De Jézus nem válaszolt.||
26904||.Jn.19.10||Erre azt mondta neki Pilátus: Nekem nem válaszolsz? Nem tudod, hogy nekem hatalmam van arra, hogy szabadon bocsássalak, és hatalmam van arra, hogy megfeszítselek?||
26905||.Jn.19.11||Jézus így válaszolt: Semmi hatalmad sem volna rajtam, ha felülről nem adatott volna neked. Nagyobb bűne van azért annak, aki a kezedbe adott engem.||
26906||.Jn.19.12||Ettől fogva Pilátus igyekezett őt szabadon bocsátani, de a zsidók azt kiáltozták: Ha ezt szabadon bocsátod, nem vagy a császár barátja, mert aki magát királlyá teszi, ellene mond a császárnak!||
26907||.Jn.19.13||Pilátus azért, amikor hallotta e beszédet, kihozatta Jézust, és a bírói székbe ült azon a helyen, amelyet Kövezett udvarnak, héberül pedig Gabbatának neveztek.||
26908||.Jn.19.14||A húsvét előkészületi napja volt, mintegy hat óra. És azt mondta a zsidóknak: Íme, a ti királyotok!||
26909||.Jn.19.15||Azok pedig így kiáltoztak: Vidd el, vidd el, feszítsd meg! Azt mondta nekik Pilátus: A ti királyotokat feszítsem meg? A főpapok így feleltek: Nekünk nem királyunk van, hanem császárunk!||
26910||.Jn.19.16|Jézus megfeszítése|Akkor átadta nekik, hogy megfeszíttessék.||24227;24915;26027
26911||.Jn.19.17||Átvették azért Jézust, ő pedig maga vitte a keresztfáját, és kiment az úgynevezett Koponya-helyre, amelyet héberül Golgotának hívnak.||
26912||.Jn.19.18||Ott megfeszítették őt és vele másik kettőt kétfelől, középen Jézust.||26034;26035
26913||.Jn.19.19||Pilátus pedig egy feliratot is készített, és feltette a keresztfára. Ez volt ráírva: A NÁZÁRETI JÉZUS, A ZSIDÓK KIRÁLYA.||24233;24919;26040
26914||.Jn.19.20||A zsidók közül sokan olvasták a feliratot, mert közel volt a városhoz az a hely, ahol Jézust megfeszítették, és héberül, latinul és görögül volt felírva.||
26915||.Jn.19.21||A zsidók főpapjai pedig azt mondták Pilátusnak: Ne azt írd, hogy a zsidók királya, hanem ahogy ő mondta: A zsidók királya vagyok.||
26916||.Jn.19.22||Pilátus azt válaszolta: Amit megírtam, megírtam.||
26917||.Jn.19.23||A katonák pedig, amikor megfeszítették Jézust, vették a ruháit, és négy részre osztották. Mindegyik katonának jutott egy rész, és még ott volt a köntöse. A köntös pedig varrás nélküli volt, felülről aljáig egybeszőtt.||24231;24917;26036
26918||.Jn.19.24||Azt mondták azért egymásnak: Ezt ne hasogassuk el, hanem vessünk rá sorsot, hogy kié legyen! Azért, hogy beteljesedjék az Írás, amely ezt mondja: Megosztoztak ruháimon, és köntösömre sorsot vetettek. A katonák valóban így tettek.||14237
26919||.Jn.19.25||Jézus keresztje mellett pedig ott állt az anyja és az anyjának a nővére, Mária, Klópás felesége és a magdalai Mária.||24251;24252;24933;26051
26920||.Jn.19.26||Jézus, amikor látta, hogy ott áll az anyja és az a tanítvány, akit szeretett, azt mondta az anyjának: Asszony, íme, a te fiad!||
26921||.Jn.19.27||Azután azt mondta a tanítványnak: Íme, a te anyád! És ettől az órától fogva magához fogadta őt az a tanítvány.||
26922||.Jn.19.28|Jézus halála|Ezek után Jézus, tudva, hogy már minden elvégeztetett, hogy beteljesedjék az Írás, azt mondta: Szomjazom.||15008
26923||.Jn.19.29||Volt ott egy ecettel telt edény. Egy ecettel átitatott szivacsot izsópra tűztek, és odanyújtották a szájához.||24244
26924||.Jn.19.30||Miután Jézus elfogadta az ecetet, azt mondta: Elvégeztetett! És fejét lehajtva kibocsátotta lelkét.||
26925||.Jn.19.31||Mivel előkészületi nap volt, és a zsidók nem akarták, hogy a testek szombaton a keresztfán maradjanak, mert az a szombat nagy ünnepnap volt, arra kérték Pilátust, hogy törjék el a lábszárcsontjukat, és vegyék le őket.||5470
26926||.Jn.19.32||Eljöttek azért a katonák, és eltörték az elsőnek a lábszárcsontját, majd a másikét is, akit vele együtt feszítettek meg.||
26927||.Jn.19.33||De amikor Jézushoz értek, és látták, hogy ő már halott, nem törték meg a lábszárcsontját,||
26928||.Jn.19.34||hanem az egyik katona dárdával átszúrta az oldalát, és azonnal vér és víz jött ki abból.||
26929||.Jn.19.35||Aki látta ezt, az tanúskodott erről, és igaz az ő tanúságtétele, és ő tudja, hogy a való igazat mondja, hogy ti is higgyetek.||
26930||.Jn.19.36||Mert azért történtek ezek, hogy beteljesedjék az Írás: Csontja meg ne töressék.||1862
26931||.Jn.19.37||Másutt pedig így szól az Írás: Néznek majd arra, akit átszúrtak.||23122
26932||.Jn.19.38|Jézus temetése|Ezek után pedig az arimátiai József, aki Jézus tanítványa volt, de csak titokban, a zsidóktól való félelem miatt, azt kérte Pilátustól, hogy levehesse Jézus testét. És Pilátus megengedte neki. Elment tehát, és levette a testet.||26410;26531;26691;24253;24935;26052
26933||.Jn.19.39||Még Nikodémus is eljött, aki éjszaka ment először hozzá, és mintegy száz font mirhából és aloéból való kenetet hozott.||26190;26447
26934||.Jn.19.40||Vették tehát Jézus testét, és begöngyölték lepedőkbe az illatszerekkel együtt, ahogyan a zsidóknál szokás temetni.||
26935||.Jn.19.41||Azon a helyen pedig, ahol megfeszítették, volt egy kert és a kertben egy új sír, amelybe még senkit sem helyeztek.||
26936||.Jn.19.42||Mivel az a sír közel volt, abba helyezték Jézust a zsidók előkészületi napja miatt.||
26937||.Jn.20.1|Az üres sír|A hét első napján pedig, kora reggel, amikor még sötét volt, a magdalai Mária odament a sírhoz, és látta, hogy a követ elvették a sírról.||24263;24941;26060
26938||.Jn.20.2||Elfutott azért, és Simon Péterhez és ahhoz a másik tanítványhoz ment, akit Jézus szeretett, és azt mondta nekik: Elvitték az Urat a sírból, és nem tudjuk, hova tették!||
26939||.Jn.20.3||Kiment azért Péter és a másik tanítvány, és elmentek a sírhoz.||26071
26940||.Jn.20.4||Mind a ketten együtt futottak, de az a másik tanítvány Péternél gyorsabban futott, és elsőként ért a sírhoz.||
26941||.Jn.20.5||Behajolt, és látta, hogy ott vannak a lepedők, de nem ment be.||
26942||.Jn.20.6||Aztán őt követve megérkezett Simon Péter is, és bement a sírboltba, és látta, hogy a lepedők ott vannak,||
26943||.Jn.20.7||és a kendő, amely Jézus fején volt, nincs együtt a lepedőkkel, hanem külön összegöngyölítve más helyen van.||
26944||.Jn.20.8||Akkor bement a másik tanítvány is, aki előbb ért a sírhoz, és látott és hitt.||
26945||.Jn.20.9||Mert még nem értették az Írást, hogy fel kell támadnia a halálból.||14112
26946||.Jn.20.10||A tanítványok ekkor visszatértek az övéikhez.||
26947||.Jn.20.11|Jézus megjelenik a magdalai Máriának|Mária pedig kint állt a sírnál, és sírt. Miközben sírt, behajolt a sírboltba,||24945
26948||.Jn.20.12||és két angyalt látott fehér ruhában ülni: az egyiket fejtől, a másikat lábtól, ott, ahol Jézus teste feküdt.||
26949||.Jn.20.13||Azok így szóltak hozzá: Asszony, miért sírsz? Ő pedig azt válaszolta: Mert elvitték az én Uramat, és nem tudom, hova tették.||
26950||.Jn.20.14||Amikor ezt mondta, hátrafordult, és látta, hogy Jézus áll ott, de nem ismerte fel, hogy Jézus az.||24949
26951||.Jn.20.15||Jézus pedig azt kérdezte tőle: Asszony, miért sírsz? Kit keresel? Ő pedig azt gondolta, hogy a kertész az, és azt mondta neki: Uram, ha te vitted el őt, mondd meg nekem, hova tetted, és én elviszem.||
26952||.Jn.20.16||Ekkor Jézus megszólította: Mária! Ő pedig megfordulva azt mondta neki héberül: Rabbóni (amely azt jelenti: Mester)!||
26953||.Jn.20.17||Jézus azt mondta neki: Ne érints engem, mert még nem mentem fel az Atyához, hanem menj az én testvéreimhez, és mondd meg nekik, hogy felmegyek az én Atyámhoz és a ti Atyátokhoz és az én Istenemhez és a ti Istenetekhez.||14241
26954||.Jn.20.18||A magdalai Mária elment, hírül adta a tanítványoknak, hogy látta az Urat, és hogy ezeket mondta neki.||24950
26955||.Jn.20.19|Jézus megjelenik tanítványainak|Már este volt azon a napon, a hét első napján, és a zsidóktól való félelem miatt az ajtók is zárva voltak, ahol egybegyűltek a tanítványok, eljött Jézus, megállt középen, és azt mondta nekik: Békesség nektek!||24954;26095;28791
26956||.Jn.20.20||És ahogy ezt mondta, megmutatta nekik a kezét és az oldalát. A tanítványok pedig örvendeztek, hogy látják az Urat.||
26957||.Jn.20.21||Majd ismét azt mondta nekik Jézus: Békesség nektek! Ahogy engem elküldött az Atya, én is úgy küldelek el titeket.||26846
26958||.Jn.20.22||Ezt mondva rájuk lehelt, és így szólt: Vegyetek Szentlelket!||
26959||.Jn.20.23||Akiknek bűneit megbocsátjátok, azok bocsánatot nyernek, akikéit megtartjátok, azokéi megmaradnak.||23758;23812
26960||.Jn.20.24|Jézus és Tamás|Tamás pedig, egy a tizenkettő közül, akit Ikernek hívtak, nem volt velük, amikor eljött Jézus.||
26961||.Jn.20.25||A többi tanítvány elmondta neki: Láttuk az Urat. De ő azt mondta: Ha nem látom a kezén a szegek helyét, és nem teszem ujjamat a szegek helyére, és kezemmel nem érintem meg az oldalát, semmiképpen el nem hiszem.||
26962||.Jn.20.26||Nyolc nap múlva ismét benn voltak a tanítványai, és Tamás is velük volt. Bár az ajtó zárva volt, Jézus bement, megállt középen, és azt mondta: Békesség nektek!||
26963||.Jn.20.27||Azután így szólt Tamáshoz: Nyújtsd ide az ujjadat, és nézd meg a kezemet, és nyújtsd ki a kezedet, és helyezd az oldalamra, és ne légy hitetlen, hanem hívő!||
26964||.Jn.20.28||Tamás pedig azt mondta neki: Én Uram és én Istenem!||
26965||.Jn.20.29||Jézus pedig így válaszolt: Mivel láttál engem, hittél; boldogok, akik nem látnak és hisznek.||30449
26966||.Jn.20.30|Az evangélium célja|Sok más jelt is tett Jézus a tanítványok szeme láttára, amelyek nincsenek megírva ebben a könyvben.||26992
26967||.Jn.20.31||Ezek pedig azért írattak meg, hogy higgyétek, hogy Jézus a Krisztus, az Isten Fia, és ebben a hitben életetek legyen az ő nevében.||
26968||.Jn.21.1|Jézus megjelenik a Tibériás tengernél: a nagy halfogás|Ezek után ismét megjelent Jézus a tanítványoknak a Tiberiás-tengernél. Megjelenése pedig így történt.||
26969||.Jn.21.2||Együtt volt Simon Péter és Tamás, akit Ikernek hívtak, Nátánaél a galileai Kánából, Zebedeus fiai és még kettő a tanítványai közül.||
26970||.Jn.21.3||Simon Péter azt mondta nekik: Elmegyek halászni. Mire ők azt válaszolták: Mi is veled megyünk. Elmentek, és hajóba szálltak, de azon az éjszakán nem fogtak semmit.||
26971||.Jn.21.4||Amikor pedig már reggeledett, megállt Jézus a parton, a tanítványok azonban nem ismerték meg, hogy Jézus az.||
26972||.Jn.21.5||Jézus akkor megkérdezte tőlük: Fiaim, van valami ennivalótok? Azt felelték neki: Nincsen.||
26973||.Jn.21.6||Ő pedig azt mondta nekik: Vessétek ki a hálót a hajó jobb oldalán, és találtok. Kivetették hát, de kivonni már nem bírták a halak sokasága miatt.||
26974||.Jn.21.7||Akkor az a tanítvány, akit Jézus szeretett, ezt mondta Péternek: Az Úr van ott! Simon Péter azért, amikor hallotta, hogy az Úr van ott, magára vette az ingét, mert mezítelen volt, és bevetette magát a tengerbe.||26722
26975||.Jn.21.8||A többi tanítvány pedig a hajón jött, mert nem messze voltak a parttól, hanem mintegy kétszáz könyöknyire, és kivonták a hálót a halakkal.||
26976||.Jn.21.9||Amikor partra szálltak, látták, hogy parázs van ott, és azon hal és kenyér.||
26977||.Jn.21.10||Jézus pedig azt mondta nekik: Hozzatok a halakból, amit most fogtatok!||
26978||.Jn.21.11||Simon Péter beszállt, és kivonta a hálót a partra, amely telve volt nagy halakkal, százötvenhárommal, és noha ennyi volt, mégsem szakadozott a háló.||
26979||.Jn.21.12||Jézus azt mondta nekik: Gyertek, egyetek! A tanítványok közül pedig senki sem merte megkérdezni tőle: Ki vagy te? Tudták ugyanis, hogy az Úr az.||
26980||.Jn.21.13||Jézus akkor odament, vette a kenyeret, és nekik adta, és ugyanúgy a halat is.||
26981||.Jn.21.14||Ezzel már harmadszor jelent meg Jézus a tanítványainak, miután feltámadt a halottak közül.||
26982||.Jn.21.15|Jézus kérdése Péterhez, Péter megbízatása|Miután ettek, azt mondta Jézus Simon Péternek: Simon, Jóna fia, jobban szeretsz-e engem ezeknél? Ő azt mondta: Igen, Uram, te tudod, hogy szeretlek! Ő így szólt: Legeltesd az én bárányaimat!||
26983||.Jn.21.16||Majd másodszor is megkérdezte: Simon, Jóna fia, szeretsz-e engem? Ő pedig azt válaszolta: Igen, Uram, te tudod, hogy én szeretlek téged. Mire Jézus azt mondta neki: Őrizd az én juhaimat!||
26984||.Jn.21.17||Majd harmadszor is azt mondta neki: Simon, Jóna fia, szeretsz-e engem? Megszomorodott Péter, hogy harmadszor is azt kérdezte: Szeretsz-e engem? És azt mondta neki: Uram, te mindent tudsz, te tudod, hogy én szeretlek téged. Jézus azt mondta neki: Legeltesd az én juhaimat!||
26985||.Jn.21.18||Bizony, bizony mondom neked, amikor ifjabb voltál, felövezted magadat, és oda mentél, ahova akartál, amikor pedig megöregszel, kinyújtod a kezedet, és más övez fel téged, és oda visz, ahova nem akarod.||30560
26986||.Jn.21.19||Ezt pedig azért mondta, hogy jelezze, milyen halállal dicsőíti majd meg Istent. Miután ezt mondta, így szólt hozzá: Kövess engem!||
26987||.Jn.21.20|Jézus szava Péter és a szeretett tanítvány sorsáról|Péter pedig megfordult, látta, hogy követi az a tanítvány, akit Jézus szeretett, aki a vacsora közben az ő keblére hajolt, és megkérdezte: Uram, ki az, aki elárul téged?||26722
26988||.Jn.21.21||Őt látta Péter, amikor azt kérdezte Jézustól: Uram, vele pedig mi lesz?||
26989||.Jn.21.22||Jézus pedig azt válaszolta: Ha akarom, hogy ő megmaradjon, amíg eljövök, mit tartozik rád? Te kövess engem!||
26990||.Jn.21.23||Elterjedt azért ez a beszéd a testvérek között, hogy az a tanítvány nem hal meg, pedig Jézus nem azt mondta neki, hogy nem hal meg, hanem ezt: Ha akarom, hogy ő megmaradjon, amíg eljövök, mit tartozik rád?||
26991||.Jn.21.24|Az evangélium írója Befejezés|Ez az a tanítvány, aki bizonyságot tesz ezekről, és aki megírta ezeket, és tudjuk, hogy az ő bizonyságtétele igaz.||
26992||.Jn.21.25||De van sok egyéb is, amit Jézus tett, és ha egyenként megíratnának, úgy vélem, hogy maga a világ sem tudná befogadni azokat a könyveket, amelyeket írnának.||26966
26993|Az apostolok cselekedetei|.Apcsel.1.1|Bevezetés|Első könyvemben mindazokat a dolgokat leírtam, Teofilusz, amelyeket Jézus kezdett cselekedni és tanítani||24963
26994||.Apcsel.1.2||addig a napig, amelyen felvitetett, miután parancsolatokat adott a Szentlélek által a választott apostoloknak,||24281;24955;26108
26995||.Apcsel.1.3||akiknek szenvedése után sok jel által meg is mutatta, hogy ő él: negyven napon át megjelent nekik, és az Isten országára tartozó dolgokról beszélt velük.||24280;24952;24954;26074;26093;26095;26955;26968;-26981;28791;-28794
26996||.Apcsel.1.4|A Szentlélek ígérete és Jézus mennybemenetele|Amikor együtt volt velük, meghagyta nekik, hogy ne menjenek el Jeruzsálemből, hanem várják meg az Atya ígéretét, amelyről azt mondta: Hallottátok tőlem,||26108;26763;26794
26997||.Apcsel.1.5||hogy János ugyan vízzel keresztelt, ti azonban nemsokára Szentlélekkel fogtok megkereszteltetni.||23270;24290;25108;26145;27019;-27022
26998||.Apcsel.1.6||Amikor így együtt voltak, megkérdezték tőle: Uram, nemde ebben az időben állítod helyre a királyságot Izráelnek?||
26999||.Apcsel.1.7||Mire ő azt válaszolta: Nem a ti dolgotok tudni az időket vagy alkalmakat, amelyeket az Atya a maga hatalmába helyezett.||
27000||.Apcsel.1.8||De erőt kaptok, amikor a Szentlélek eljön rátok, és tanúim lesztek Jeruzsálemben, egész Júdeában és Samáriában és a föld legvégső határáig.||27050
27001||.Apcsel.1.9||Amikor ezeket mondta, szemük láttára felemeltetett, és felhő takarta el őt szemük elől.||24959;26110
27002||.Apcsel.1.10||Amint távozásakor merően az eget nézték, két férfi állt meg mellettük fehér ruhában,||
27003||.Apcsel.1.11||akik így szóltak hozzájuk: Galileai férfiak, miért álltok itt az eget nézve? Ez a Jézus, aki felvitetett tőletek a mennybe, ugyanígy fog visszajönni, ahogyan felmenni láttátok őt a mennybe.||24054;24810;30772;29686
27004||.Apcsel.1.12||Akkor az Olajfák hegyéről – amely egy szombatnapi járóföldre van Jeruzsálemtől – visszatértek Jeruzsálembe.||
27005||.Apcsel.1.13||Amikor megérkeztek, felmentek a felső szobába, ahol megszálltak: Péter és Jakab, János és András, Fülöp és Tamás, Bertalan és Máté, Jakab, Alfeus fia és Simon, a zélóta és Júdás, Jakab fia.||
27006||.Apcsel.1.14||Ezek mindnyájan egy szívvellélekkel, kitartóan imádkoztak az asszonyokkal és Máriával, Jézus anyjával és testvéreivel együtt.||
27007||.Apcsel.1.15|Mátyás apostollá választása|És azokban a napokban a testvérek körében (mintegy százhúsz főnyi sokaság volt ott együtt) Péter felállt, és azt mondta:||
27008||.Apcsel.1.16||Atyámfiai, férfiak, be kellett teljesednie az Írásnak, amelyet megjövendölt a Szentlélek Dávid szája által Júdás felől, aki vezetője lett azoknak, akik elfogták Jézust.||14574;24168;24864;25978;26857
27009||.Apcsel.1.17||Közénk tartozott, és részese volt ennek a szolgálatnak.||23488;24374
27010||.Apcsel.1.18||Ő ugyan mezőt szerzett hamisságának béréből, de fejjel lezuhanva középen széthasadt, és minden belső része kifordult.||24136;25936
27011||.Apcsel.1.19||Ez tudomására jutott minden Jeruzsálemben lakónak, ezért nevezték el azt a mezőt a maguk nyelvén Akeldamának, azaz Vérmezőnek.||24204
27012||.Apcsel.1.20||Mert meg van írva a Zsoltárok könyvében: Legyen lakóhelye pusztává, és ne lakjék abban senki, tisztségét pedig más vegye át.||15012;15829
27013||.Apcsel.1.21||Szükséges tehát, hogy egyvalaki azok közül a férfiak közül, akik velünk együtt jártak mindenkor, amíg az Úr Jézus közöttünk járt-kelt||
27014||.Apcsel.1.22||János keresztségétől kezdve addig a napig, amelyen felvitetett tőlünk, feltámadásának tanúja legyen velünk együtt.||
27015||.Apcsel.1.23||Ekkor kijelöltek kettőt: Józsefet, akit Barsabbásnak hívtak, és mellékneve Jusztusz volt, és Mátyást.||
27016||.Apcsel.1.24||Majd imádságban ezt mondták: Te, Uram, aki mindenkinek ismered a szívét, mutasd meg, hogy e kettő közül kit választottál,||
27017||.Apcsel.1.25||hogy átvegye e szolgálatnak és apostolságnak a helyét, amelyet Júdás elhagyott, hogy az őt megillető helyre jusson.||
27018||.Apcsel.1.26||Akkor sorsot vetettek, és a sors Mátyásra esett, akit a tizenegy apostol közé soroltak.||
27019||.Apcsel.2.1|A Szentlélek kitöltése|Amikor eljött a pünkösd napja, mindnyájan egy helyen voltak együtt,||2160;2518;5352
27020||.Apcsel.2.2||és az égből hirtelen nagy zúgás támadt, mint a sebesen zúgó szél zendülése, és betöltötte az egész házat, ahol ültek.||
27021||.Apcsel.2.3||Majd lángnyelvhez hasonlók jelentek meg előttük, amelyek elkülönültek, és mindegyikükre leszálltak.||
27022||.Apcsel.2.4||Ők pedig mindnyájan megteltek Szentlélekkel, és különféle nyelveken kezdtek beszélni, amint a Lélek adta nekik, hogy szóljanak.||
27023||.Apcsel.2.5||Abban az időben Jeruzsálemben istenfélő zsidó férfiak tartózkodtak minden nemzetből az ég alatt.||
27024||.Apcsel.2.6||Amikor ez a zúgás támadt, az összegyűlt sokaság megzavarodott, mert mindegyik a maga nyelvén hallotta őket szólni.||
27025||.Apcsel.2.7||Álmélkodtak, és csodálkozva mondták egymásnak: Nemde valamennyien galileaiak ezek, akik beszélnek?||
27026||.Apcsel.2.8||Akkor hogyan hallhatja őket mindegyikünk a maga anyanyelvén?||
27027||.Apcsel.2.9||Pártusok, médek és elámiták és akik Mezopotámiában, Júdeában és Kappadóciában, Pontuszban és Ázsiában,||18105;30442;27179
27028||.Apcsel.2.10||Frígiában és Pamfíliában, Egyiptomban és Líbia tartományaiban lakunk, amely Ciréné mellett van, és a római jövevények,||27179
27029||.Apcsel.2.11||mind zsidók, mind prozeliták, krétaiak és arabok, halljuk, amint a mi nyelvünkön beszélnek Isten felséges dolgairól.||
27030||.Apcsel.2.12||Mindenki álmélkodott, és zavarban volt, egymást kérdezgették: Vajon mi akar ez lenni?||
27031||.Apcsel.2.13||Mások gúnyolódva mondták: Édes bortól részegedtek meg.||
27032||.Apcsel.2.14|Péter apostol pünkösdi beszéde|Péter azonban előállt a tizeneggyel, felemelte hangját, és így szólt hozzájuk: Zsidó férfiak és ti mindnyájan, jeruzsálemi lakosok! Hallgassatok meg, és vegyétek tudomásul,||
27033||.Apcsel.2.15||hogy nem részegek ezek, amint ti állítjátok, hiszen a napnak harmadik órája van,||
27034||.Apcsel.2.16||hanem ez az, amit megjövendölt Jóel próféta:||22406;-22410
27035||.Apcsel.2.17||És az utolsó napokban – ezt mondja Isten – kitöltök Lelkemből mindenkire, és prófétálnak fiaitok és leányaitok, és ifjaitok látomást látnak, véneitek pedig álmokat álmodnak.||18604
27036||.Apcsel.2.18||Még szolgáimra és szolgálóleányaimra is kitöltök azokban a napokban Lelkemből, és prófétálnak.||
27037||.Apcsel.2.19||És csodákat teszek az égben odafenn, és jeleket a földön idelenn, vért, tüzet és füstfellegeket.||
27038||.Apcsel.2.20||A nap sötétséggé változik, és a hold vérré, mielőtt eljön az Úr nagy és fenséges napja.||
27039||.Apcsel.2.21||De mindaz, aki az Úr nevét segítségül hívja, üdvözül.||
27040||.Apcsel.2.22||Izraelita férfiak, halljátok meg ezt a beszédet: A názáreti Jézust, azt a férfit, aki erők, csodatételek és jelek által bizonyságot nyert előttetek Istentől, amelyeket Isten általa vitt véghez köztetek – amint magatok is tudjátok –,||23299;23530;-23531;26191;26315;26541;26575
27041||.Apcsel.2.23||azt, aki Isten elvégzett tanácsa és terve szerint nektek adatott, gonosz kezek segítségével keresztfára szegezve megöltétek.||27119
27042||.Apcsel.2.24||De a halál fájdalmait feloldva Isten feltámasztotta, mivel lehetetlen volt, hogy a halál őt fogva tartsa.||
27043||.Apcsel.2.25||Mert Dávid ezt mondja róla: Mindig magam előtt láttam az Urat, mert ő jobb kezem felől van, hogy meg ne tántorodjam.||14110;-14113
27044||.Apcsel.2.26||Azért örvendezett a szívem, és ujjongott a nyelvem, még a testem is reménységben nyugszik majd.||
27045||.Apcsel.2.27||Mert nem hagyod lelkemet a sírban, és nem engeded, hogy a te szented rothadást lásson.||
27046||.Apcsel.2.28||Megismertetted velem az élet útjait, örömmel töltesz el színed előtt.||
27047||.Apcsel.2.29||Atyámfiai, férfiak, nyíltan beszélhetek nektek Dávid ősatyáról, hogy ő meghalt és eltemettetett, és sírja mind e mai napig köztünk van.||8781;12345
27048||.Apcsel.2.30||De mivel ő próféta volt, és tudta, hogy Isten esküvéssel megesküdött neki, hogy utódai közül ültet valakit trónjára,||8193;16228
27049||.Apcsel.2.31||a bekövetkezendőt előre látva szólt Krisztus feltámadásáról, hogy nem marad a sírban, s teste sem lát rothadást.||
27050||.Apcsel.2.32||Ezt a Jézust Isten feltámasztotta, s ennek mi mindnyájan tanúi vagyunk.||26995;27369;26107
27051||.Apcsel.2.33||Miután tehát az Isten jobbjára felemeltetett, és megkapta az Atyától megígért Szentlelket, kitöltötte azt, amint most látjátok és halljátok is.||26108;26794;26802
27052||.Apcsel.2.34||Mert nem Dávid ment fel a mennybe, hiszen ő maga mondja: Azt mondta az Úr az én Uramnak: Ülj az én jobb kezem felől,||15853
27053||.Apcsel.2.35||amíg ellenségeidet lábad alá teszem zsámolyul.||
27054||.Apcsel.2.36||Bizonyosan tudja meg azért Izráel egész háza, hogy Úrrá és Krisztussá tette őt Isten, azt a Jézust, akit ti keresztre feszítettetek.||
27055||.Apcsel.2.37|Az első gyülekezet|Amit hallottak, szíven találta őket, és azt kérdezték Pétertől és a többi apostoltól: Mit cselekedjünk, atyámfiai, férfiak?||
27056||.Apcsel.2.38||Péter pedig azt mondta nekik: Térjetek meg és keresztelkedjetek meg mindnyájan Jézus Krisztus nevében bűneitek bocsánatára, és megkapjátok a Szentlélek ajándékát.||
27057||.Apcsel.2.39||Mert nektek szól az ígéret és gyermekeiteknek és mindazoknak, akik távol vannak ugyan, de akiket elhívott az Úr, a mi Istenünk.||18602;-18606;26848
27058||.Apcsel.2.40||Sok más beszéddel is intette és így kérlelte őket: Szabaduljatok meg ettől a gonosz nemzedéktől!||
27059||.Apcsel.2.41||Akik azért örömmel fogadták szavát, megkeresztelkedtek, és azon a napon mintegy háromezer lélek csatlakozott hozzájuk.||
27060||.Apcsel.2.42||És állhatatosan kitartottak az apostolok tudományában és a közösségben, a kenyér megtörésében és az imádkozásban.||
27061||.Apcsel.2.43||Mindenkiben félelem támadt, ahogy az apostolok sok csodát és jelet tettek.||24957;24958;26749
27062||.Apcsel.2.44||Mindazok pedig, akik hittek, együtt voltak, és mindenük közös volt.||27123
27063||.Apcsel.2.45||Vagyonukat és birtokaikat eladogatták, és szétosztogatták mindenkinek, amint kinek-kinek szüksége volt.||
27064||.Apcsel.2.46||Mindennap kitartóan, egy szívvel-lélekkel összegyűltek a templomban, és házanként megtörték a kenyeret, örömmel és tiszta szívvel részesedve az eledelben,||
27065||.Apcsel.2.47||Istent dicsőítve és az egész nép előtt kedvességet találva. Az Úr pedig naponta szaporította a gyülekezetet az üdvözülőkkel.||
27066||.Apcsel.3.1|Péter meggyógyítja a sántát|Péter és János pedig együtt ment fel a templomba az imádkozás órájára, kilencre.||
27067||.Apcsel.3.2||Akkor vittek oda egy születésétől fogva sánta embert, akit mindennap le szoktak tenni a templom Ékesnek nevezett kapujánál, hogy a templomba menőktől alamizsnát kérjen.||27491;-27493
27068||.Apcsel.3.3||Ez, amikor látta, hogy Péter és János be akar menni a templomba, alamizsnát kért tőlük.||
27069||.Apcsel.3.4||Péter pedig Jánossal együtt rátekintett, és azt mondta: Nézz ránk!||
27070||.Apcsel.3.5||Az pedig rájuk nézett, azt remélve, hogy kap valamit tőlük.||
27071||.Apcsel.3.6||Péter pedig azt mondta: Ezüstöm és aranyam nincs, de amim van, azt adom neked: A názáreti Jézus Krisztus nevében kelj fel és járj!||
27072||.Apcsel.3.7||És jobb kezénél fogva felsegítette, úgy, hogy azonnal megerősödött a lába és a bokája,||
27073||.Apcsel.3.8||felszökkent, talpra állt, járt, és bement velük a templomba, járkálva, ugrálva és dicsérve Istent.||18394
27074||.Apcsel.3.9||És az egész nép látta, hogy jár, és Istent dicséri.||
27075||.Apcsel.3.10||Amikor ráismertek, hogy ő az, aki alamizsnáért ült a templom Ékes-kapujában, csodálkoztak és megdöbbentek azon, ami vele történt.||
27076||.Apcsel.3.11|Péter bizonyságot tesz Jézusról|Amikor pedig Péter és János mellett maradt kitartóan, az egész nép álmélkodva futott össze hozzájuk a Salamon csarnokába.||
27077||.Apcsel.3.12||Amikor Péter ezt látta, azt mondta a népnek: Izráel férfiai, mit csodálkoztok ezen? Miért néztek úgy ránk, mintha saját erőnkkel vagy kegyességünkkel tettük volna azt, hogy ő járjon?||
27078||.Apcsel.3.13||Ábrahám, Izsák és Jákób Istene, a mi atyáink Istene dicsőítette meg az ő Fiát, Jézust, akit ti elárultatok és megtagadtatok Pilátus előtt, pedig ő úgy döntött, hogy elbocsátja.||23910;24902;26018;26893
27079||.Apcsel.3.14||Ti pedig azt a szentet és igazat megtagadtátok, és azt kértétek, hogy a gyilkost bocsássa szabadon nektek,||24217;24904;26020;26894
27080||.Apcsel.3.15||az élet fejedelmét pedig megöltétek. Isten azonban feltámasztotta a halálból, aminek mi tanúi vagyunk.||
27081||.Apcsel.3.16||Az ő nevében való hit erősítette meg ezt az embert, akit láttok és ismertek, az ő neve és a benne való hit hozott gyógyulást neki mindnyájatok szeme láttára.||26749;26750
27082||.Apcsel.3.17||De most, atyámfiai, tudom, hogy tudatlanságból cselekedtetek, miként vezetőitek is.||28470
27083||.Apcsel.3.18||Isten azonban így töltötte be mindazt, amit előre megmondott minden prófétája által, hogy az ő Krisztusának szenvednie kell.||18781;-18791;22081
27084||.Apcsel.3.19||Tartsatok azért bűnbánatot, és térjetek meg, hogy eltöröltessenek a ti bűneitek,||27056;29723;30082;-30092
27085||.Apcsel.3.20||hogy eljöjjön a felüdülés ideje az Úrtól, és elküldje Jézust, akit Messiásul rendelt nektek.||27003
27086||.Apcsel.3.21||Őt a mennynek kell magába fogadnia mindaddig, amíg minden újjáteremtetik, ahogyan Isten eleitől fogva megmondta szent prófétáinak szája által.||
27087||.Apcsel.3.22||Mert Mózes ezt mondta: Prófétát támaszt nektek az Úr, a ti Istenetek atyátokfiai közül, olyat, mint én, őt hallgassátok mindenben, amit csak mond nektek!||5402;5403
27088||.Apcsel.3.23||Mindaz, aki nem hallgat arra a prófétára, ki lesz irtva a nép közül.||
27089||.Apcsel.3.24||De valamennyi próféta Sámueltől és az utána következőktől fogva, akik csak szóltak, ezekről a napokról jövendöltek.||
27090||.Apcsel.3.25||Ti vagytok a próféták fiai és annak a szövetségnek fiai, amelyet Isten szerzett a mi atyáinkkal, amikor ezt mondta Ábrahámnak: A te magodban nyer áldást a föld minden nemzetsége.||565
27091||.Apcsel.3.26||Isten elsősorban nektek támasztotta fel és küldte el Szolgáját, hogy megáldjon titeket azzal, hogy mindegyikőtöket elfordítja gonoszságától.||23724;26247;28014;28389;23554
27092||.Apcsel.4.1|Pétert és Jánost börtönbe vetik|Még beszéltek a néphez, amikor odaléptek hozzájuk a papok, a templomőrség parancsnoka és a szadduceusok,||27152;27154;25935;25983;27145;27810;24758
27093||.Apcsel.4.2||akik amiatt nehezteltek, hogy a népet tanítják, és hirdetik, hogy Jézusban van feltámadás a halálból.||28806;-28809
27094||.Apcsel.4.3||Ezért elfogták és őrizetbe vették őket másnapig, mert már este volt.||27146
27095||.Apcsel.4.4||De azok közül, akik hallgatták az igét, sokan hittek, és a férfiak száma mintegy ötezer lett.||
27096||.Apcsel.4.5|Péter a nagytanács előtt|Másnap aztán Jeruzsálemben összegyűltek a vezetők, a vének, az írástudók||24894
27097||.Apcsel.4.6||és Annás, a főpap, valamint Kajafás, János, Sándor és a főpapi nemzetség valamennyi tagja.||24178;25094;26867;26878
27098||.Apcsel.4.7||Majd miután középre állították őket, feltették nekik a kérdést: Milyen hatalommal vagy kinek a nevében tettétek ezt?||24735
27099||.Apcsel.4.8||Akkor Péter Szentlélekkel megtelve így válaszolt: Népünk vezetői és Izráel vénei!||23503;23504
27100||.Apcsel.4.9||Ha e mai napon egy beteg emberrel való jótett felől vallattok minket, hogy mi által gyógyult meg,||
27101||.Apcsel.4.10||tudjátok meg ti mindnyájan és Izráel egész népe, hogy a názáreti Jézus Krisztus neve által, akit ti megfeszítettetek, akit Isten feltámasztott a halálból, őáltala áll ez előttetek egészségesen.||24643;24644
27102||.Apcsel.4.11||Ez az a kő, amelyet ti mint építők megvetettetek, és amely mégis szegletkővé lett.||18248;15957;23935;30470;30473
27103||.Apcsel.4.12||Nincsen üdvösség senki másban, mert nem adatott az embereknek az ég alatt más név, amely által üdvözülhetnénk.||23232
27104||.Apcsel.4.13|Péter és János szabadon bocsátása|Amikor látták Péter és János bátorságát, és felmérték, hogy írástudatlan, egyszerű emberek, igen elcsodálkoztak. Felismerték őket, hogy Jézussal voltak,||
27105||.Apcsel.4.14||de mivel látták, hogy a meggyógyult ember velük együtt ott áll, semmit sem tudtak ellenük szólni.||
27106||.Apcsel.4.15||Miután kiküldték őket a nagytanács elől, maguk közt így tanakodtak:||
27107||.Apcsel.4.16||Mit tegyünk ezekkel az emberekkel? Mert hogy nyilvánvaló csoda történt általuk, az minden Jeruzsálemben lakónak a tudtára jutott, és le sem tagadhatjuk.||
27108||.Apcsel.4.17||De hogy tovább ne terjedjen a nép között, fenyegessük meg őket, hogy többé senkinek se szóljanak az ő nevében.||
27109||.Apcsel.4.18||Akkor behívták őket, és megparancsolták nekik, hogy semmiképpen ne beszéljenek és ne tanítsanak Jézus nevében.||26106
27110||.Apcsel.4.19||Péter és János pedig így válaszolt nekik: Vajon igaz dolog-e Isten előtt rátok hallgatnunk inkább, mint Istenre? Ítéljétek meg!||27157
27111||.Apcsel.4.20||Mert nem tehetjük, hogy ne beszéljünk azokról, amiket láttunk és hallottunk.||19498
27112||.Apcsel.4.21||Azok pedig, mivel nem találtak semmi módot arra, hogy megbüntessék őket, megfenyegették, majd elbocsátották őket a nép miatt, mert mindnyájan dicsőítették Istent a történtekért,||
27113||.Apcsel.4.22||hiszen több mint negyvenéves volt az az ember, akivel a gyógyítás csodája történt.||
27114||.Apcsel.4.23|A gyülekezet imádsága|Miután elbocsátották őket, elmentek az övéikhez, és elbeszélték, mit mondtak nekik a főpapok és a vének.||
27115||.Apcsel.4.24||Ahogy ezt meghallották, egy szívvel-lélekkel felemelték szavukat Istenhez, és ezt mondták: Mindenható Urunk, te teremtetted a mennyet és a földet, a tengert és mindent, ami azokban van,||18436;-18440
27116||.Apcsel.4.25||te mondtad a Szentlélek által a mi atyáinknak, a te szolgádnak, Dávidnak szájával: Miért dühöngenek a pogányok, és gondolnak hiábavalóságot a népek?||13948;13949
27117||.Apcsel.4.26||Felkeltek a föld királyai, és a fejedelmek összegyűltek az Úr ellen és az ő Krisztusa ellen.||
27118||.Apcsel.4.27||Mert ebben a városban valóban összegyűlt Heródes és Poncius Pilátus a pogányokkal és Izráel népével a te szent Szolgád, Jézus ellen, akit felkentél,||26009;-26013
27119||.Apcsel.4.28||hogy véghezvigyék mindazt, amiről a te kezed és tanácsod előre elhatározta, hogy megtörténjék.||27041;26085
27120||.Apcsel.4.29||Most azért, Urunk, tekints az ő fenyegetéseikre, és add meg szolgáidnak, hogy teljes bátorsággal szólják a te igédet!||
27121||.Apcsel.4.30||Nyújtsd ki kezed gyógyításra, hogy jelek és csodák történjenek a te szent Szolgád, Jézus neve által!||27486;24960;30048
27122||.Apcsel.4.31||Miután könyörögtek, megrendült az a hely, ahol összejöttek, és beteltek mindnyájan Szentlélekkel, és az Isten igéjét bátran hirdették.||
27123||.Apcsel.4.32|Testvéri közösség a gyülekezetben|A hívők sokaságának pedig szíve-lelke egy volt, és vagyonából senki semmit nem mondott magáénak, hanem mindenük közös volt.||27062
27124||.Apcsel.4.33||Az apostolok nagy erővel tettek bizonyságot az Úr Jézus feltámadásáról, és nagy kegyelem volt mindnyájukon.||
27125||.Apcsel.4.34||Nem volt közöttük egyetlen szűkölködő sem, mert akiknek földjük vagy házuk volt, eladták, és az eladottak árát elhozták||
27126||.Apcsel.4.35||és letették az apostolok lábához, amelyet aztán elosztottak a többiek között, kinek-kinek szüksége szerint.||
27127||.Apcsel.4.36||A ciprusi származású lévita József is, akit az apostolok Barnabásnak neveztek – amely azt jelenti: Vigasztalás fia –,||
27128||.Apcsel.4.37||mivel volt földje, eladta, a pénzt elhozta, és letette az apostolok lábához.||
27129||.Apcsel.5.1|Anániás és Szafira|Egy ember azonban, név szerint Anániás, feleségével, Szafirával együtt eladta birtokát,||
27130||.Apcsel.5.2||és feleségének tudtával félretett magának annak árából, egy részét pedig elvitte, és az apostolok lába elé tette.||
27131||.Apcsel.5.3||Péter pedig azt mondta: Anániás, miért foglalta el a Sátán a szívedet, hogy becsapd a Szentlelket, és a föld árából félretegyél?||
27132||.Apcsel.5.4||Ha megmaradt volna, nemde neked maradt volna meg, és miután eladtad, te rendelkeztél az árával? Hogyan tudtál helyt adni e dolognak a szívedben? Nem embereknek hazudtál, hanem Istennek.||
27133||.Apcsel.5.5||Anániás pedig, ahogy meghallotta ezeket a szavakat, összeesett és meghalt. Erre nagy félelem támadt mindenkiben, aki ezt hallotta.||
27134||.Apcsel.5.6||Az ifjak pedig előálltak, begöngyölték őt, majd kivitték és eltemették.||
27135||.Apcsel.5.7||Mintegy három órával később a felesége is megjött, nem tudva, hogy mi történt.||
27136||.Apcsel.5.8||Péter azt kérdezte tőle: Mondd meg nekem, ennyiért adtátok-e el a földet? Ő pedig azt mondta: Igen, ennyiért.||
27137||.Apcsel.5.9||Péter erre így szólt: Miért egyeztetek meg abban, hogy az Úr Lelkét megkísértitek? Íme, a küszöbön vannak azok lábai, akik eltemették férjedet, és kivisznek téged is.||
27138||.Apcsel.5.10||És azonnal összeesett a lábánál, és meghalt; az ifjak pedig bejöttek, és halva találták őt, és elvitték, eltemették a férje mellé.||
27139||.Apcsel.5.11||Erre nagy félelem támadt az egész gyülekezetben és mindazokban, akik ezt hallották.||
27140||.Apcsel.5.12|Az apostolok csodákat tesznek|Az apostolok keze által pedig sok jel és csoda történt a nép között, és mindnyájan egy akarattal a Salamon csarnokában voltak.||
27141||.Apcsel.5.13||Mások közül pedig senki sem mert hozzájuk csatlakozni, a nép pedig nagy tiszteletben tartotta őket.||27065;27124
27142||.Apcsel.5.14||Az Úrban hívők száma férfiak és nők sokaságával egyre növekedett.||27400
27143||.Apcsel.5.15||Úgyannyira, hogy ágyakra és hordágyakra helyezve az utcákra hozták ki a betegeket, hogy az arra elhaladó Péternek legalább az árnyéka érje valamelyiküket.||27666
27144||.Apcsel.5.16||A szomszéd városok sokasága is Jeruzsálembe gyűlt, és elhozták a betegeket és a tisztátalan lelkektől gyötörteket, akik mind meggyógyultak.||
27145||.Apcsel.5.17|Az apostolok fogsága és szabadulása|Ekkor azonban felállt a főpap és mindenki, aki vele volt, azaz a szadduceusok felekezete, betelve irigységgel,||27092;27093
27146||.Apcsel.5.18||elfogták az apostolokat, és a közönséges börtönbe vetették őket.||27094
27147||.Apcsel.5.19||De az Úr angyala éjszaka megnyitotta a börtön ajtaját, kivezette őket, és azt mondta nekik:||27413;27575;-27580
27148||.Apcsel.5.20||Menjetek, álljatok a templomban a nép elé, és hirdessétek nekik ennek az életnek minden beszédét!||
27149||.Apcsel.5.21||Azok pedig ezt hallva, jókor reggel bementek a templomba, és tanítottak. Amikor a főpap és kísérete megérkezett, összehívták a nagytanácsot, Izráel véneinek egész testületét, és elküldtek a börtönbe, hogy vezessék elő őket.||
27150||.Apcsel.5.22||Amikor azonban a poroszlók odamentek, nem találták őket a börtönben. Visszatértek tehát, és jelentést tettek:||
27151||.Apcsel.5.23||A börtönt ugyan nagyon erősen bezárva találtuk, és az őrök is az ajtó előtt álltak, de amikor azt kinyitottuk, ott benn senkit sem találtunk.||
27152||.Apcsel.5.24||Amikor a templomőrség parancsnoka és a főpapok meghallották ezeket a szavakat, zavarba jöttek, hogy ez ugyan mi lehet.||27092;27030
27153||.Apcsel.5.25||Megjelent azonban valaki, és hírül adta nekik: Íme, azok a férfiak, akiket a börtönbe vetettetek, ott állnak a templomban, és tanítják a népet.||
27154||.Apcsel.5.26||Akkor elment a parancsnok a poroszlókkal, és előállították őket, de erőszak nélkül, mert féltek a néptől, hogy megkövezi őket.||
27155||.Apcsel.5.27||Elővezették tehát és a nagytanács elé állították őket. A főpap pedig kérdőre vonta őket:||
27156||.Apcsel.5.28||Nemde szigorúan megparancsoltuk nektek, hogy ne tanítsatok ebben a névben, és íme, betöltöttétek Jeruzsálemet a tanításotokkal, és reánk akarjátok hárítani annak az embernek a vérét.||27109;24221
27157||.Apcsel.5.29||Péter és az apostolok erre így válaszoltak: Istennek kell inkább engedelmeskedni, mint az embereknek.||27110
27158||.Apcsel.5.30||A mi atyáink Istene feltámasztotta Jézust, akit ti fára függesztve megöltetek.||
27159||.Apcsel.5.31||Az Isten őt jobbjával fejedelemmé és üdvözítővé emelte, hogy megtérést és bűnbocsánatot adjon Izráelnek.||29293;29295;25037;26106
27160||.Apcsel.5.32||Mi vagyunk a tanúi ezeknek az eseményeknek, csakúgy, mint a Szentlélek, akit Isten adott azoknak, akik engedelmeskednek neki.||26107;27014;27050;27080;26794;26795
27161||.Apcsel.5.33|Gamáliél tanácsa|Azok pedig ezeket hallva a fogukat csikorgatták, és arról tanácskoztak, hogy megölik őket.||
27162||.Apcsel.5.34||De felállt a nagytanácsban egy farizeus, név szerint Gamáliél, az egész nép előtt tiszteletben álló törvénytudó, és megparancsolta, hogy egy kis időre vezessék ki ezeket az embereket.||27775
27163||.Apcsel.5.35||Majd így szólt hozzájuk: Izráel férfiai, jól gondoljátok meg, mit készültök tenni ezekkel az emberekkel!||
27164||.Apcsel.5.36||Mert nem is olyan régen felkelt Teudás, aki azt állította magáról, hogy ő valaki, és mintegy négyszáz ember csatlakozott hozzá. De megölték, és akik követték őt, mind elszéledtek, és semmivé lettek.||
27165||.Apcsel.5.37||Ezután az összeírás idején felkelt a galileai Júdás, és sok népet maga mellé állított, de ő is elveszett, és mindazok, akik őt követték, szétszóródtak.||25041
27166||.Apcsel.5.38||Mostanra nézve is azt mondom nektek, hagyjátok békén ezeket az embereket, és bocsássátok szabadon őket, mert ha emberektől van ez az elgondolás vagy ez a dolog, semmivé lesz;||
27167||.Apcsel.5.39||ha pedig Istentől van, úgysem tudjátok leállítani őket, sőt esetleg Isten ellen harcolónak is találtattok. Engedtek azért neki,||
27168||.Apcsel.5.40||és miután előszólították az apostolokat, megverették őket, majd megparancsolták nekik, hogy Jézus nevében ne szóljanak, és azzal elbocsátották őket.||27791;24793;29081;29082;27108;27109
27169||.Apcsel.5.41||Ők azért örömmel mentek el a nagytanács színe elől, hogy méltókká tétettek arra, hogy az ő nevéért gyalázatot viseljenek.||23312;23313;25235;25236;29457
27170||.Apcsel.5.42||És nem szűntek meg mindennap a templomban és házanként tanítani és hirdetni Jézust, a Krisztust.||27064
27171||.Apcsel.6.1|A görög nyelvűek hét gondozója|Azokban a napokban pedig, ahogy a tanítványok számban gyarapodtak, a görögül beszélő zsidók között zúgolódás támadt a héberek ellen, hogy a közülük való özvegyasszonyokat mellőzik a mindennapi szolgálatban.||27063;27125;27126
27172||.Apcsel.6.2||Ekkor a tizenkettő összehívta a tanítványok sokaságát, és ezt mondták: Nem helyes az, hogy mi az Isten igéjét elhagyjuk, és az asztalok körül szolgálunk.||
27173||.Apcsel.6.3||Testvéreink, válasszatok ki magatok közül hét férfit, akiről jó bizonyságot tesznek, akik Lélekkel és bölcsességgel teljesek, hogy őket rendeljük erre a szolgálatra,||
27174||.Apcsel.6.4||mi pedig az imádkozás és az igehirdetés szolgálatát végezzük.||27006;27124;27170
27175||.Apcsel.6.5||Tetszett ez a beszéd az egész sokaságnak, és kiválasztották Istvánt, aki hittel és Szentlélekkel teljes férfi volt, Fülöpöt, Prokhoroszt, Nikánórt, Timónt, Parmenászt és Nikoláoszt, aki antiókhiai prozelita volt,||27250;27740
27176||.Apcsel.6.6||akiket az apostolok elé állítottak, majd imádkoztak, és rájuk tették kezüket.||3949;4572;5848;29828;29882
27177||.Apcsel.6.7||Az Isten igéje pedig terjedt, és a tanítványok száma igen megnövekedett Jeruzsálemben, és a papok közül is nagyon sokan engedtek a hitnek.||
27178||.Apcsel.6.8|Istvánt elfogják és vádolják|István pedig kegyelemmel és erővel teljesen, nagy csodákat és jeleket tett a nép között.||
27179||.Apcsel.6.9||Azonban a zsinagógából előálltak némelyek, akiket szabadosoknak neveztek, valamint a ciréneiek, az alexandriaiak, a ciliciaiak és az ázsiaiak, és vitatkozni kezdtek Istvánnal.||
27180||.Apcsel.6.10||De nem állhattak ellene annak a bölcsességnek és a Léleknek, amellyel beszélt.||25908
27181||.Apcsel.6.11||Akkor felbujtottak néhány embert, akik azt mondták: Hallottuk, hogy káromló beszédeket mondott Mózes és Isten ellen.||
27182||.Apcsel.6.12||Ezzel fellázították a népet, a véneket és az írástudókat is, majd rátámadva elfogták, és a nagytanács elé hurcolták.||
27183||.Apcsel.6.13||Hamis tanúkat is állítottak ellene, akik azt mondták: Ez az ember nem szűnik meg káromló beszédeket szólni e szent hely és a törvény ellen.||19650
27184||.Apcsel.6.14||Hallottuk, amikor azt mondta, hogy az a názáreti Jézus ezt a helyet lerontja, és megváltoztatja azokat a szokásokat, amelyeket Mózes hagyott ránk.||
27185||.Apcsel.6.15||A nagytanácsban ülők pedig mindnyájan rátekintettek, és arcát olyannak látták, mint egy angyalét.||
27186||.Apcsel.7.1|István védőbeszéde|Akkor a főpap megkérdezte: Valóban így van ez?||
27187||.Apcsel.7.2||Ő pedig azt mondta: Férfiak, atyámfiai és atyák, hallgassatok meg! A dicsőség Istene megjelent a mi atyánknak, Ábrahámnak, amikor Mezopotámiában volt, mielőtt Háránban letelepedett,||
27188||.Apcsel.7.3||és azt mondta neki: Menj ki a te földedről és rokonságod közül, és menj arra a földre, amelyet mutatok neked!||299;-301
27189||.Apcsel.7.4||Akkor kiment a káldeusok földjéről, és letelepedett Háránban, majd miután meghalt az atyja, Isten áthozta őt erre a földre, amelyen ti most laktok.||297;298
27190||.Apcsel.7.5||Itt azonban nem adott neki még egy talpalatnyi örökséget sem, de azt ígérte, hogy majd neki adja azt birtokul és utódjának – holott nem volt neki gyermeke.||305;333
27191||.Apcsel.7.6||Úgy mondta Isten, hogy utódja jövevény lesz idegen földön, rabszolgává teszik és sanyargatják őket négyszáz esztendeig.||373;376
27192||.Apcsel.7.7||De megítélem azt a népet, amelynek szolgálnak – azt mondta Isten –, ők pedig ezek után kijönnek, és ezen a helyen szolgálnak nekem.||374
27193||.Apcsel.7.8||A körülmetélés szövetségét is nekik adta, és így nemzette Ábrahám Izsákot, és körülmetélte őt nyolcadnapon, és Izsák Jákóbot és Jákób a tizenkét ősatyát.||406;407;515;-517;679;684;826;835;-854
27194||.Apcsel.7.9||Az ősatyák pedig irigységből eladták Józsefet Egyiptomba, de Isten vele volt,||1087;1111
27195||.Apcsel.7.10||és megszabadította minden nyomorúságából, kedvessé és bölccsé tette Egyiptom királya, a fáraó előtt, aki aztán kormányzóvá rendelte Egyiptom fölé és az ő egész háza fölé.||1233;-1239
27196||.Apcsel.7.11||Abban az időben éhínség és nagy nyomorúság következett egész Egyiptom és Kánaán földjére, és atyáink nem találtak élelmet.||
27197||.Apcsel.7.12||Amikor pedig Jákób meghallotta, hogy Egyiptomban van gabona, elküldte a mi atyáinkat első útjukra,||1254;-1255
27198||.Apcsel.7.13||majd a második alkalommal József megismertette magát testvéreivel, és a fáraó is megtudta József származását.||1359;-1361
27199||.Apcsel.7.14||József pedig elküldött atyjáért, Jákóbért, és magához hívatta őt és a hetvenöt lélekből álló egész rokonságát.||1413;1537;5208
27200||.Apcsel.7.15||Lement tehát Jákób Egyiptomba, majd ő is meghalt, és a mi atyáink is,||1391;-1393;1506;1538
27201||.Apcsel.7.16||és elvitették őket Sikembe, és abba a sírba helyezték őket, amelyet Ábrahám ezüstpénzen vásárolt Emór fiaitól Sikemben.||587;979;1519;6508
27202||.Apcsel.7.17||Amikor pedig elérkezett az az idő, amelyet Isten Ábrahámnak ígért, megerősödött és megsokasodott a nép Egyiptomban,||376;1539;3649;-3651
27203||.Apcsel.7.18||mígnem más király támadt Egyiptomban, aki nem ismerte Józsefet.||1540;-1554
27204||.Apcsel.7.19||Ez álnokul bánt népünkkel, azzal nyomorgatta atyáinkat, hogy magzataikat kitétette, hogy ne maradjanak életben.||
27205||.Apcsel.7.20||Akkor született Mózes, aki kedves volt Isten előtt. Őt három hónapig atyja házában nevelték,||1556;30262
27206||.Apcsel.7.21||majd amikor kitették, a fáraó leánya magához vette, és saját fiaként nevelte fel.||1564
27207||.Apcsel.7.22||Megtanították Mózest az egyiptomiak minden bölcsességére, és hatalmas volt szóban és tettben.||
27208||.Apcsel.7.23||Amikor pedig a negyvenedik évét betöltötte, feltámadt szívében, hogy meglátogatja atyjafiait, az Izráel fiait.||1565;1566
27209||.Apcsel.7.24||Amikor látta, hogy az egyikkel rosszul bánnak, védelmére kelt, és agyonütve az egyiptomit, bosszút állt azért, akit bántalmaztak.||
27210||.Apcsel.7.25||Azt gondolta, hogy atyjafiai megértik majd, hogy Isten az ő keze által ad nekik szabadulást, de azok nem értették meg.||
27211||.Apcsel.7.26||Másnap éppen akkor jelent meg köztük, amikor összevesztek, és békességre intette őket, ezt mondva: Férfiak, atyafiak vagytok, miért bántjátok egymást?||1567;1568
27212||.Apcsel.7.27||De az, aki felebarátját bántalmazta, eltaszította őt, és azt mondta: Ki tett téged fejedelemmé és bíróvá fölöttünk?||
27213||.Apcsel.7.28||Talán engem is meg akarsz ölni, ahogy megölted tegnap az egyiptomit?||
27214||.Apcsel.7.29||Erre a beszédre aztán Mózes elmenekült, és jövevény lett Midján földjén, ahol két fia született.||1569;1575;1576
27215||.Apcsel.7.30||Negyven esztendő elteltével a Sínaihegy pusztájában csipkebokor tüzes lángjában egy angyal jelent meg neki.||1580;-1585
27216||.Apcsel.7.31||Mózes pedig, amikor meglátta, elcsodálkozott a látáson, és amikor odament, hogy megnézze, az Úr hangja szólt hozzá:||
27217||.Apcsel.7.32||Én vagyok a te atyáid Istene, Ábrahám, Izsák és Jákób Istene. Mózes pedig megrémült, és nem mert odanézni.||1585;1594;1595
27218||.Apcsel.7.33||Az Úr pedig azt mondta neki: Oldd le sarudat a lábadról, mert ez a hely, amelyen állsz, szent föld.||5949
27219||.Apcsel.7.34||Látván láttam népem nyomorúságát Egyiptomban, és hallottam sóhajtozásukat, és azért szálltam le, hogy megszabadítsam őket. Most pedig jöjj, elküldelek téged Egyiptomba.||1586;-1589
27220||.Apcsel.7.35||Ezt a Mózest, akit megtagadtak, mondva: Ki tett téged fejedelemmé és bíróvá? – ezt küldte el Isten fejedelmül és szabadítóul az angyal által, aki megjelent neki a csipkebokorban.||27212;1581;-1589
27221||.Apcsel.7.36||Ő hozta ki őket, és tett csodákat és jeleket Egyiptom földjén, a Vörös-tengeren és a pusztában negyven esztendeig.||1695;1697;1705;1910;-1917;1945;1988;1989
27222||.Apcsel.7.37||Ez az a Mózes, aki azt mondta Izráel fiainak: Prófétát támaszt nektek az Úr, a ti Istenetek a ti atyátokfiai közül, olyat, mint én vagyok.||5399;5402
27223||.Apcsel.7.38||Ez az, aki ott volt a gyülekezetben a pusztában a Sínai-hegyen vele beszélő angyallal és a mi atyáinkkal, aki élő igéket vett, hogy nekünk adja,||2072;2524;2528;5805;30093;30464
27224||.Apcsel.7.39||akinek nem akartak engedni a mi atyáink, hanem elutasították, és szívükben Egyiptom felé fordultak,||
27225||.Apcsel.7.40||és azt mondták Áronnak: Csinálj nekünk isteneket, akik előttünk járnak, mert ezzel a Mózessel, aki minket kihozott Egyiptom földjéről, nem tudjuk, mi történt.||2439
27226||.Apcsel.7.41||Borjút készítettek azokban a napokban, és áldozatot vittek a bálványnak, és gyönyörködtek kezük alkotásában.||2440;-2444
27227||.Apcsel.7.42||Isten pedig elfordult tőlük, és hagyta, hogy az ég csillagseregét imádják, amint meg van írva a próféták könyvében: Vajon hoztatok-e nekem véresáldozatokat és égőáldozatokat negyven esztendeig a pusztában, Izráel háza?||19487;28023;22515;-22517
27228||.Apcsel.7.43||Sőt inkább Molok sátrát hordoztátok, és a ti isteneteknek, Romfának csillagát, a kézzel csinált bálványképeket, hogy azokat imádjátok, ezért száműzlek titeket Babilonon túlra.||3272;3320;9116;10177
27229||.Apcsel.7.44||A bizonyság sátra a mi atyáinknál volt a pusztában, amint parancsolta az, aki azt mondta Mózesnek, hogy azt arra a mintára készítse, amelyet látott.||2235
27230||.Apcsel.7.45||Ezt a mi atyáink át is vették, és behozták Józsuéval, amikor elfoglalták a pogányok földjét, akiket kiűzött Isten atyáink elől. Így volt ez egészen Dávid idejéig,||5906;-5908
27231||.Apcsel.7.46||aki kegyelmet talált Isten előtt, és könyörgött, hogy hajlékot találhasson Jákób Istenének,||7499;8183;10866;16219;-16222
27232||.Apcsel.7.47||mígnem Salamon épített neki házat.||8898;11232
27233||.Apcsel.7.48||De a Magasságos nem kézzel csinált templomokban lakik, ahogy a próféta mondja:||9013;11302
27234||.Apcsel.7.49||A menny az én trónusom, a föld pedig lábam zsámolya, milyen házat építhetnétek nekem – mondja az Úr –, vagy melyik lehet az én nyugalmam helye?||18990;18991
27235||.Apcsel.7.50||Nem az én kezem alkotta-e mindezeket?||
27236||.Apcsel.7.51||Keménnyakú és körülmetéletlen szívű és fülű emberek, mindenkor ellene szegültök a Szentléleknek, ugyanúgy, mint atyáitok!||5163;18944;19166;19268
27237||.Apcsel.7.52||A próféták közül kit nem üldöztek a ti atyáitok? És megölték azokat, akik előre hirdették annak az Igaznak eljövetelét, akinek most árulóivá és gyilkosaivá lettetek, ti,||23313;25519;-25523;27079;27080
27238||.Apcsel.7.53||akik a törvényt angyalok közvetítésével kaptátok, és mégsem tartottátok meg.||27223;29188;30046
27239||.Apcsel.7.54|Istvánt megkövezik|Amikor ezeket hallották, haragra gerjedtek szívükben, és fogukat csikorgatták ellene.||
27240||.Apcsel.7.55||Ő pedig mivel Szentlélekkel teljes volt, az égre emelte a tekintetét, és látta Isten dicsőségét és Jézust Isten jobbja felől állni,||27173;27175;24185;24883;26000;28218
27241||.Apcsel.7.56||és azt mondta: Íme, látom a megnyílt eget és az Emberfiát az Isten jobbja felől állni.||
27242||.Apcsel.7.57||Erre hangosan felkiáltottak, bedugták a fülüket, és egy akarattal rárohantak,||
27243||.Apcsel.7.58||majd kiűzték a városon kívülre, és megkövezték. A tanúk pedig felsőruháikat egy Saul nevű ifjú lábához rakták le.||3460;3462;27183;5371;27792
27244||.Apcsel.7.59||Mialatt Istvánt megkövezték, ő így imádkozott: Uram Jézus, vedd magadhoz lelkemet!||14353;26048
27245||.Apcsel.7.60||Majd térdre esett, és hangosan így kiáltott: Uram, ne ródd fel nekik ezt a bűnt! És miután ezt mondta, meghalt.||26036;23345
27246||.Apcsel.8.1|Saul üldözi az egyházat|Saul pedig helyeselte az ő megölését. És azon a napon nagy üldözés támadt a jeruzsálemi gyülekezet ellen, és az apostolok kivételével valamennyien szétszóródtak Júdea és Samária vidékeire.||27792;27395
27247||.Apcsel.8.2||Istvánt pedig kegyes férfiak eltemették, és nagy síratást tartottak felette.||
27248||.Apcsel.8.3||Saul pedig pusztította az egyházat, házról házra járt, férfiakat és nőket hurcolt el, és börtönbe vetette őket.||27286;27776;27791;29137
27249||.Apcsel.8.4|Fülöp Krisztust hirdeti Samáriában|Akik pedig szétszórattak, elmentek, és hirdették az igét.||23507
27250||.Apcsel.8.5||Fülöp lement Samária városába, és ott hirdette nekik a Krisztust.||27175;27740
27251||.Apcsel.8.6||A sokaság pedig egy szívvel-lélekkel figyelt arra, amit Fülöp mondott, mert hallották és látták a jeleket, amelyeket tett.||27143;27144;24957;24958
27252||.Apcsel.8.7||Mert sok megszállottból hangosan kiáltozva kimentek a tisztátalan lelkek, sok béna és sánta pedig meggyógyult,||
27253||.Apcsel.8.8||és nagy öröm volt abban a városban.||
27254||.Apcsel.8.9||Egy Simon nevű ember pedig, aki igen nagyra tartotta magát, már régóta varázslást űzött abban a városban, és ámulatba ejtette Samária népét.||27437;27667;27668
27255||.Apcsel.8.10||Kicsinytől nagyig mindenki hallgatott rá, és azt mondták: Ez Isten hatalmasnak mondott ereje!||
27256||.Apcsel.8.11||Azért hallgattak rá, mert varázslásaival már jó ideje ámulatba ejtette őket.||
27257||.Apcsel.8.12||De miután hittek Fülöpnek, aki az Isten országáról és a Jézus Krisztus nevéről szóló örömhírt hirdette, férfiak és nők is megkeresztelkedtek.||
27258||.Apcsel.8.13||Maga Simon is hitt és megkeresztelkedett, majd Fülöp mellé szegődött. Amikor látta, hogy jelek és nagy csodák történnek, teljesen elámult.||
27259||.Apcsel.8.14||Amikor pedig meghallották a Jeruzsálemben levő apostolok, hogy Samária befogadta Isten igéjét, elküldték hozzájuk Pétert és Jánost,||26264;-26267
27260||.Apcsel.8.15||akik amikor lementek, imádkoztak értük, hogy kapjanak Szentlelket,||
27261||.Apcsel.8.16||mert közülük még senkire sem szállt rá, csak meg voltak keresztelve az Úr Jézus nevére.||
27262||.Apcsel.8.17||Akkor rájuk tették a kezüket, és elnyerték a Szentlelket.||27655;-27660
27263||.Apcsel.8.18||Amikor Simon látta, hogy az apostolok kézrátétele által adatik a Lélek, pénzt ajánlott fel nekik,||
27264||.Apcsel.8.19||és azt mondta: Adjátok meg nekem is ezt a hatalmat, hogy akire ráteszem a kezem, elnyerje a Szentlelket!||
27265||.Apcsel.8.20||De Péter azt mondta neki: A te pénzed veled együtt vesszen el, mivel azt gondoltad, hogy Isten ajándéka pénzen megvehető!||
27266||.Apcsel.8.21||Nincs neked semmi részed vagy örökséged ebben a dologban, mert a szíved nem igaz Isten előtt.||
27267||.Apcsel.8.22||Térj meg azért ebből a gonoszságodból, és könyörögj az Úrhoz, hátha megbocsátja neked szíved gondolatát,||
27268||.Apcsel.8.23||mert látom, hogy a keserű irigység és álnokság fogságában vagy.||
27269||.Apcsel.8.24||Simon pedig azt mondta: Könyörögjetek értem az Úrhoz, hogy semmi se következzék be abból, amit mondtatok!||
27270||.Apcsel.8.25||Ők pedig, miután bizonyságot tettek, és hirdették az Úr igéjét, visszatértek Jeruzsálembe, és sok samáriai faluban hirdették az evangéliumot.||
27271||.Apcsel.8.26|Az etióp kincstárnok megtérése|Az Úr angyala pedig így szólt Fülöphöz: Kelj fel, és menj el dél felé, arra a pusztai útra, amely Jeruzsálemből Gázába vezet.||
27272||.Apcsel.8.27||Ő felkelt és elment. És íme, egy etióp férfi, az etiópok királynőjének, a kandakénak az udvari főembere és egész kincstárának felügyelője, aki feljött imádkozni Jeruzsálembe,||9027;9028
27273||.Apcsel.8.28||most visszatérőben volt, és kocsiján ülve Ézsaiás prófétát olvasta.||
27274||.Apcsel.8.29||A Lélek pedig azt mondta Fülöpnek: Menj oda, és csatlakozz ehhez a kocsihoz!||
27275||.Apcsel.8.30||Fülöp tehát odafutott, és hallotta, hogy Ézsaiás prófétát olvassa. Megkérdezte tőle: Érted-e, amit olvasol?||
27276||.Apcsel.8.31||Ő pedig azt mondta: Hogyan érthetném, hacsak valaki meg nem magyarázza nekem? És kérte Fülöpöt, hogy szálljon fel, és üljön mellé.||
27277||.Apcsel.8.32||Az Írásnak az a fejezete, amelyet olvasott, ez volt: Amint a juh, amelyet mészárszékre visznek, és amint a bárány az ő nyírója előtt néma, úgy ő sem nyitotta meg a száját.||18786;18787
27278||.Apcsel.8.33||Megaláztatásában ítélete elvétetett, nemzetségét ki sorolja fel? Mert élete elvétetett a földről.||
27279||.Apcsel.8.34||Az udvari főember pedig azt kérdezte Fülöptől: Kérlek, kiről mondja ezt a próféta? Magáról vagy valaki másról?||
27280||.Apcsel.8.35||Fülöp pedig megnyitotta száját, és az Írásnak ebből a szakaszából kiindulva Jézust hirdette neki.||
27281||.Apcsel.8.36||Ahogy mentek az úton, egy vízhez érkeztek, és az udvari főember azt mondta: Ímhol a víz, mi gátol abban, hogy megkeresztelkedjem?||
27282||.Apcsel.8.37||Fülöp pedig azt mondta: Ha teljes szívből hiszel, lehet. Ő pedig így felelt: Hiszem, hogy Jézus Krisztus az Isten Fia.||23755;26395
27283||.Apcsel.8.38||És megállította a kocsit, és leszálltak mindketten a vízbe, Fülöp és az udvari főember, és megkeresztelte őt.||
27284||.Apcsel.8.39||Amikor pedig a vízből kijöttek, az Úr Lelke elragadta Fülöpöt, és többé nem látta őt az udvari főember, de örömmel folytatta az útját.||9354;9569;20583
27285||.Apcsel.8.40||Fülöp pedig Azótoszba jutott, és az evangéliumot hirdetve végigjárt minden várost, míg Cézáreába nem ért.||
27286||.Apcsel.9.1|Saul megtérése|Saul pedig – még fenyegetéstől és öldökléstől lihegve az Úr tanítványai ellen – elment a főpaphoz,||
27287||.Apcsel.9.2||és leveleket kért tőle Damaszkuszba a zsinagógákhoz, hogy ha talál némelyeket, akik ezt az utat követik, akár férfiakat, akár nőket, megkötözve Jeruzsálembe vihesse őket.||
27288||.Apcsel.9.3||Útközben azonban, ahogy Damaszkuszhoz közeledett, hirtelen fény sugározta körül az égből,||27778;27903;27904
27289||.Apcsel.9.4||és földre esve egy hangot hallott, amely ezt mondta neki: Saul, Saul, miért üldözöl engem?||20592
27290||.Apcsel.9.5||Ő azt kérdezte: Kicsoda vagy, Uram? Az Úr pedig így válaszolt: Én vagyok Jézus, akit te üldözöl.||
27291||.Apcsel.9.6||De kelj fel, és menj be a városba, és majd megmondják neked, mit kell tenned.||
27292||.Apcsel.9.7||A vele utazó férfiak pedig némán álltak, mert hallották ugyan a szót, de senkit sem láttak.||
27293||.Apcsel.9.8||Saul felkelt a földről, de amikor kinyitotta a szemét, semmit sem látott, azért kezénél fogva vezették be Damaszkuszba.||
27294||.Apcsel.9.9||És három napig nem látott, nem evett és nem is ivott.||
27295||.Apcsel.9.10||Volt pedig egy tanítvány Damaszkuszban, név szerint Anániás, akihez így szólt az Úr látásban: Anániás! Ő pedig azt mondta: Íme, itt vagyok, Uram!||
27296||.Apcsel.9.11||Az Úr pedig azt mondta neki: Kelj fel, és menj el az úgynevezett Egyenes utcába, és keress föl Júdás házában egy Saul nevű tarzuszi embert, mert íme, imádkozik,||27771
27297||.Apcsel.9.12||és látomásban azt látta, hogy egy Anániás nevű férfi bemegy hozzá, és kezét ráteszi, hogy lásson.||
27298||.Apcsel.9.13||Anániás pedig így válaszolt: Uram, sokaktól hallottam e férfi felől, hogy mennyi rosszat tett a te szentjeid ellen Jeruzsálemben,||
27299||.Apcsel.9.14||és itt is felhatalmazása van a főpapoktól, hogy mindazokat megkötözze, akik a te nevedet segítségül hívják.||
27300||.Apcsel.9.15||De az Úr azt mondta neki: Menj el, mert ő nekem választott eszközöm, hogy hordozza az én nevemet a pogányok, a királyok és Izráel fiai előtt.||29139;29140;18710;29155;-29157;27874;27892;27305;27314
27301||.Apcsel.9.16||Mert én megmutatom neki, mennyit kell az én nevemért szenvednie.||29080;-29090
27302||.Apcsel.9.17||Elment azért Anániás, bement a házba, rátette kezét, és azt mondta: Atyámfia, Saul, az Úr küldött engem, az a Jézus, aki megjelent neked az úton, ahogy jöttél, hogy újra láss, és beteljesedj Szentlélekkel.||
27303||.Apcsel.9.18||És azonnal mintha pikkelyek estek volna le a szeméről, mindjárt visszanyerte látását, felkelt és megkeresztelkedett,||
27304||.Apcsel.9.19||majd miután evett, megerősödött. Saul néhány napig a damaszkuszi tanítványokkal volt,||29141
27305||.Apcsel.9.20||és azonnal hirdetni kezdte a zsinagógákban Jézust, hogy ő az Isten Fia.||
27306||.Apcsel.9.21||Akik hallották, mindnyájan álmélkodtak, és azt mondták: Nemde ő pusztította Jeruzsálemben azokat, akik ezt a nevet hívják segítségül, és ide is azért jött, hogy megkötözve a főpaphoz vigye őket?||29147
27307||.Apcsel.9.22||Saul pedig egyre határozottabban lépett fel, és zavarba hozta a Damaszkuszban lakó zsidókat, bizonyítva, hogy Jézus a Krisztus.||
27308||.Apcsel.9.23||Jó néhány nap elteltével azonban a zsidók tanácsot tartottak, hogy megöljék,||
27309||.Apcsel.9.24||de Saulnak tudomására jutott a szándékuk. A kapukat is éjjel-nappal őrizték, hogy őt megöljék,||
27310||.Apcsel.9.25||de a tanítványok az éj leple alatt elvitték, és a várfalon egy kosárban leeresztették.||29089;29090
27311||.Apcsel.9.26||Amikor Saul Jeruzsálembe érkezett, megpróbált a tanítványokhoz csatlakozni, de mindnyájan féltek tőle, mert nem hitték, hogy ő is tanítvány.||29142
27312||.Apcsel.9.27||Barnabás azonban maga mellé vette, elvitte az apostolokhoz, és elmondta nekik, hogyan látta az úton az Urat, és hogy beszélt vele, és milyen bátran tanított Damaszkuszban, Jézus nevében.||
27313||.Apcsel.9.28||Ezután otthonosan mozgott közöttük Jeruzsálemben,||
27314||.Apcsel.9.29||nagy bátorsággal tanított az Úr nevében, beszélt, sőt vitázott a görögül beszélő zsidókkal, azok pedig igyekeztek őt megölni.||
27315||.Apcsel.9.30||Amikor ez a testvérek tudomására jutott, levitték Cézáreába, és elküldték Tarzuszba.||29145
27316||.Apcsel.9.31|Péter Liddában és Joppéban|Az egyháznak tehát egész Júdeában, Galileában és Samáriában békessége volt; az Úr félelmében épültek és jártak, és a Szentlélek vigasztalása által számban gyarapodtak.||
27317||.Apcsel.9.32||Péter pedig, amikor mindnyájukat körbelátogatta, a Liddában lakó szentekhez is eljutott.||
27318||.Apcsel.9.33||Talált ott egy Éneász nevű embert, aki nyolc esztendeje ágyhoz kötött béna volt.||
27319||.Apcsel.9.34||Péter azt mondta neki: Éneász, Jézus Krisztus meggyógyít téged, kelj föl, vesd be magad az ágyadat! És azonnal felkelt.||
27320||.Apcsel.9.35||A Liddában és Sáronban lakók mind látták őt, és megtértek az Úrhoz.||
27321||.Apcsel.9.36||Joppéban pedig volt egy nőtanítvány – név szerint Tábita, amely azt jelenti: Dorkász, azaz zerge –, aki sok jót tett, és alamizsnát osztogatott.||
27322||.Apcsel.9.37||De éppen azokban a napokban megbetegedett, és meghalt, majd miután megmosták, kiterítették a felső szobában.||
27323||.Apcsel.9.38||Mivel Lidda Joppéhoz közel volt, a tanítványok, akik meghallották, hogy ott van Péter, elküldtek hozzá két férfit, és arra kérték, hogy késedelem nélkül jöjjön át hozzájuk.||
27324||.Apcsel.9.39||Péter felkelt, és velük ment. Ahogy odaért, felvezették a felső szobába, az özvegyasszonyok pedig mind elébe álltak, és sírva mutogatták neki azokat a ruhákat és ingeket, amelyeket Dorkász készített, amíg velük volt.||
27325||.Apcsel.9.40||Péter pedig mindenkit kiküldött, majd térdre esve imádkozott, és a holttest felé fordulva azt mondta: Tábita, kelj fel! Az pedig felnyitotta a szemét, és Pétert meglátva felült.||9638;9641;26635
27326||.Apcsel.9.41||Ő pedig kezet nyújtva neki talpra segítette, majd beszólította a szenteket és az özvegyasszonyokat, és élve eléjük állította.||
27327||.Apcsel.9.42||Ennek egész Joppéban elterjedt a híre, és sokan hittek az Úrban.||
27328||.Apcsel.9.43||Ezután Péter több napig ott maradt Joppéban egy Simon nevű tímárnál.||
27329||.Apcsel.10.1|Kornéliusz és Péter látomása|Volt pedig Cézáreában egy Kornéliusz nevű férfi, százados az úgynevezett itáliai seregből,||
27330||.Apcsel.10.2||aki kegyes és istenfélő volt egész házanépével együtt, sok alamizsnát osztogatott a népnek, és szüntelen könyörgött Istenhez.||
27331||.Apcsel.10.3||Egy nap, mintegy kilenc óra tájban látomásban világosan látta, hogy az Isten angyala bement hozzá, és megszólította: Kornéliusz!||
27332||.Apcsel.10.4||Ő pedig ránézett, és rémülten azt kérdezte: Mi az, Uram? Ő pedig azt mondta neki: A te könyörgéseid és alamizsnáid feljutottak Istenhez emlékeztetőül.||
27333||.Apcsel.10.5||Most azért küldj Joppéba embereket, és hívasd magadhoz Simont, akit Péternek hívnak.||
27334||.Apcsel.10.6||Ő egy Simon nevű tímárnál van szálláson, akinek a háza a tenger mellett van.||
27335||.Apcsel.10.7||Ahogy elment az angyal, aki vele beszélt, Kornéliusz szólított kettőt a szolgái közül és egy istenfélő katonát azok közül, akik rendelkezésére álltak,||
27336||.Apcsel.10.8||és miután elmondott nekik mindent, elküldte őket Joppéba.||
27337||.Apcsel.10.9||Másnap pedig, ahogy azok úton voltak, és a városhoz közeledtek, Péter hat óra tájban felment a ház felső részére imádkozni.||
27338||.Apcsel.10.10||De megéhezett, és enni akart, amíg azonban ételt készítettek neki, révületbe esett,||
27339||.Apcsel.10.11||és látta, hogy az ég megnyílt, és leszállt hozzá valami edényféle, mint egy nagy lepedő, amely négy sarkánál fogva ereszkedett le a földre.||
27340||.Apcsel.10.12||Ebben mindenféle földi négylábú állat, csúszómászó és égi madár volt.||
27341||.Apcsel.10.13||És hang hallatszott: Kelj fel, Péter, öljed és egyél!||
27342||.Apcsel.10.14||Péter pedig azt mondta: Semmiképpen sem, Uram, mert sohasem ettem semmi közönségest vagy tisztátalant.||2998;5297;5309;20610
27343||.Apcsel.10.15||De másodszor is szólt a hang: Amit Isten megtisztított, azt te ne mondd tisztátalannak!||
27344||.Apcsel.10.16||Ez pedig háromszor is megtörtént, majd nyomban felvitetett az edény az égbe.||
27345||.Apcsel.10.17|Kornéliusz követei Péternél|Ahogy Péter magában tűnődött, hogy mi lehet az a látomás, amelyet látott, azok a férfiak, akiket Kornéliusz küldött, Simon háza felől kérdezősködve a kapuhoz érkeztek,||
27346||.Apcsel.10.18||és bekiáltva érdeklődtek, hogy Simon, akit Péternek hívnak, ott van-e szálláson.||
27347||.Apcsel.10.19||És amíg Péter a látomás felől gondolkodott, azt mondta neki a Lélek: Íme, három férfi keres téged.||
27348||.Apcsel.10.20||Kelj fel azért, menj le, és minden tétovázás nélkül menj el velük, mert én küldtem őket.||
27349||.Apcsel.10.21||Péter akkor lement azokhoz a férfiakhoz, és azt mondta: Íme, én vagyok az, akit kerestek. Mi járatban vagytok?||
27350||.Apcsel.10.22||Ők pedig azt mondták: Kornéliusz százados, igaz és istenfélő férfi, aki mellett a zsidók egész népe jó bizonyságot tesz, egy szent angyaltól azt az utasítást kapta, hogy hívasson téged a házához, és hallgassa meg, amit mondasz.||
27351||.Apcsel.10.23|Péter Kornéliusz házában|Erre behívta és vendégül látta őket.Másnap pedig felkelt, elment velük, és a joppéi testvérek közül is néhányan vele mentek.||
27352||.Apcsel.10.24||A következő nap Cézáreába jutottak. Kornéliusz már várta őket, és összehívta a rokonait és jó barátait.||
27353||.Apcsel.10.25||És ahogy Péter bement, Kornéliusz elébe ment, és lábához borulva imádta őt.||27494;-27498;31157;31158
27354||.Apcsel.10.26||Péter azonban felemelte, és azt mondta: Kelj fel, én magam is ember vagyok.||
27355||.Apcsel.10.27||Vele beszélgetve belépett, és ott találta a sok összegyűlt embert.||
27356||.Apcsel.10.28||Így szólt hozzájuk: Tudjátok, hogy mennyire tilos zsidó embernek más nemzetbelivel barátkozni vagy ahhoz bemenni, de nekem Isten megmutatta, hogy senkit se mondjak közönséges vagy tisztátalan embernek.||27379;26234;26252
27357||.Apcsel.10.29||Azért ellentmondás nélkül el is jöttem, miután értem küldtetek. Most tehát hadd kérdezzem, mi okból küldtetek értem?||
27358||.Apcsel.10.30||Kornéliusz pedig így válaszolt: Négy nappal ezelőtt, ebben az időben, úgy kilenc óra tájban imádkoztam a házamban, és íme, egy férfi állt meg előttem fényes ruhában,||
27359||.Apcsel.10.31||és azt mondta: Kornéliusz, imádságod meghallgatásra talált, és alamizsnáidról megemlékeztek az Isten színe előtt.||
27360||.Apcsel.10.32||Küldj el azért Joppéba, és hívasd magadhoz Simont, akit Péternek hívnak. Ő Simon tímár házában szállt meg a tenger mellett.||
27361||.Apcsel.10.33||Azonnal érted küldtem tehát, és jól tetted, hogy eljöttél. Most azért mi mindnyájan az Isten előtt állunk, hogy meghallgassuk mindazt, amit rád bízott az Úr.||
27362||.Apcsel.10.34||Péter pedig megnyitotta száját, és azt mondta: Most értettem meg igazán, hogy Isten nem személyválogató,||5203;28041
27363||.Apcsel.10.35||hanem minden népben kedves előtte, aki őt féli, és igazságot cselekszik.||27525
27364||.Apcsel.10.36||Ez az az ige, amelyet Izráel fiainak küldött, békességet hirdetve Jézus Krisztus által, aki mindenek Ura.||25054;26764;28116
27365||.Apcsel.10.37||Tudjátok, mi történt Galileától kezdve egész Júdeában az után a keresztség után, amelyet János prédikált,||
27366||.Apcsel.10.38||hogyan kente fel Isten a názáreti Jézust Szentlélekkel és hatalommal, aki amerre csak járt, jót tett, és meggyógyított mindenkit, aki az ördög hatalmában volt, mert az Isten volt vele.||23275;24292;24293;25113;25114
27367||.Apcsel.10.39||Mi pedig tanúi vagyunk mindannak, amit a zsidók tartományában és Jeruzsálemben tett. Őt ugyan fára feszítve megölték,||
27368||.Apcsel.10.40||de Isten harmadnapon feltámasztotta, és megadta neki, hogy láthatóan megjelenjék;||26995;26060;26937;26968
27369||.Apcsel.10.41||de nem az egész népnek, hanem az Istentől előre kiválasztott tanúknak: nekünk, akik együtt ettünk és együtt ittunk vele, miután feltámadt a halálból.||26089;26102;26979;26980
27370||.Apcsel.10.42||És megparancsolta nekünk, hogy hirdessük a népnek, és tegyünk bizonyságot, hogy ő az Istentől rendelt bírája élőknek és holtaknak.||27000;24955;27623;28955;29938;30518
27371||.Apcsel.10.43||A próféták mind róla tesznek bizonyságot, hogy mindaz, aki hisz benne, bűnbocsánatot nyer az ő neve által.||
27372||.Apcsel.10.44||Míg Péter ezeket a szavakat mondta, a Szentlélek leszállt mindazokra, akik hallgatták az igét.||
27373||.Apcsel.10.45||A zsidóságból való hívek, mindazok, akik Péterrel együtt jöttek, álmélkodtak, hogy a pogányokra is kitöltetett a Szentlélek ajándéka.||29324
27374||.Apcsel.10.46||Mert hallották, hogy nyelveken szólnak, és magasztalják Istent. Akkor Péter azt mondta:||27019;27660
27375||.Apcsel.10.47||Vajon megtagadhatja-e valaki a vizet ezektől, hogy megkeresztelkedjenek, akik hozzánk hasonlóan vették a Szentlelket?||27281;27519
27376||.Apcsel.10.48||És megparancsolta, hogy keresztelkedjenek meg Jézus Krisztus nevében. Akkor kérték őt, hogy maradjon náluk néhány napig.||27056
27377||.Apcsel.11.1|Péter beszámol Jeruzsálemben a pogányok megtéréséről|Az apostolok és a Júdeában levő testvérek is meghallották, hogy a pogányok is befogadták Isten beszédét.||
27378||.Apcsel.11.2||Amikor felment Péter Jeruzsálembe, vitatkoztak vele a zsidóságból valók,||
27379||.Apcsel.11.3||és ezt mondták neki: Körülmetéletlen emberekhez mentél be, és együtt ettél velük.||
27380||.Apcsel.11.4||Péter pedig elkezdte sorban megmagyarázni nekik:||
27381||.Apcsel.11.5||Én Joppé városában voltam, imádkoztam, és láttam elragadtatásban egy látomást, valami alászálló edényt, mint egy nagy lepedőt négy sarkánál fogva leeresztve az égből, és egészen hozzám jött.||27337;-27344
27382||.Apcsel.11.6||Jobban szemügyre véve földi négylábú állatokat, vadakat, csúszómászókat és égi madarakat láttam benne.||
27383||.Apcsel.11.7||Hangot is hallottam, amely ezt mondta nekem: Kelj fel, Péter, öljed és egyél!||
27384||.Apcsel.11.8||Én azonban azt mondtam: Semmiképpen sem, Uram, mert soha semmi közönséges vagy tisztátalan nem ment be az én számba.||
27385||.Apcsel.11.9||De másodszor is szólt a hang az égből: Amit Isten megtisztított, azt te ne mondd tisztátalannak.||
27386||.Apcsel.11.10||Ez pedig háromszor is megtörtént, és az egész újra felemelkedett az égbe.||
27387||.Apcsel.11.11||És íme, azon nyomban három férfi érkezett a ház elé, amelyben voltam, akiket Cézáreából küldtek hozzám.||27347;-27353
27388||.Apcsel.11.12||A Lélek pedig azt mondta nekem, hogy menjek velük minden kételkedés nélkül. Eljött pedig velem ez a hat testvér is, és bementünk annak az embernek a házába.||
27389||.Apcsel.11.13||Ő elbeszélte nekünk, hogy látta, amint az angyal megállt a házában, és ezt mondta neki: Küldj embereket Joppéba, és hívasd magadhoz Simont, akit Péternek hívnak,||27331;-27334
27390||.Apcsel.11.14||ő majd olyan igéket hirdet neked, amely által üdvözülsz mind te, mind az egész házad népe.||
27391||.Apcsel.11.15||Amikor pedig elkezdtem beszélni, leszállt rájuk a Szentlélek, ahogyan ránk is kezdetben.||27372
27392||.Apcsel.11.16||Akkor eszembe jutott az Úr szava, aki azt mondta: János ugyan vízzel keresztelt, ti azonban Szentlélekkel fogtok megkereszteltetni.||26997
27393||.Apcsel.11.17||Ha tehát az Isten nekik is ugyanazt az ajándékot adta, mint nekünk, akik hittünk az Úr Jézus Krisztusban, akkor ki vagyok én, hogy Istent megakadályoznám?||29164
27394||.Apcsel.11.18||Ezeknek hallatára aztán megnyugodtak, és dicsőítették Istent, ezt mondva: Eszerint hát Isten a pogányoknak is adott megtérést az életre!||27622;25071;25072
27395||.Apcsel.11.19|Az első keresztyének Antiókhiában|Azok tehát, akik az István miatt támadt üldözés következtében szétszóródtak, eljutottak Föníciáig, Ciprusig és Antiókhiáig, de senki másnak nem hirdették az igét, csak a zsidóknak.||27246;27249
27396||.Apcsel.11.20||Volt azonban közöttük néhány ciprusi és cirénei férfi, akik amikor Antiókhiába érkeztek, a görögökkel is beszéltek, és hirdették nekik az Úr Jézust.||
27397||.Apcsel.11.21||És az Úr keze velük volt, úgyhogy sokan hittek, és tértek meg az Úrhoz.||
27398||.Apcsel.11.22||A jeruzsálemi gyülekezet fülébe is eljutott ennek a híre, és kiküldték Barnabást, hogy menjen el egész Antiókhiáig,||27259
27399||.Apcsel.11.23||aki igen örvendezett, amikor eljutott oda, és látta az Isten kegyelmét, és arra biztatta őket, hogy állhatatos szívvel maradjanak meg az Úrban.||27474
27400||.Apcsel.11.24||Mert hittel és Szentlélekkel teljes, derék ember volt. És nagy sokaság csatlakozott az Úrhoz.||27142
27401||.Apcsel.11.25||Barnabás Tarzuszba is elment, hogy felkeresse Sault,||27315
27402||.Apcsel.11.26||és rátalálva magával vitte Antiókhiába. Így aztán egy teljes esztendeig forgolódtak a gyülekezetben, és nagy sokaságot tanítottak. A tanítványokat először Antiókhiában nevezték keresztyéneknek.||27919;30529
27403||.Apcsel.11.27|Agabosz próféciája, éhínség Júdeában|Ebben az időben lement néhány próféta Jeruzsálemből Antiókhiába.||
27404||.Apcsel.11.28||Ezek egyike – név szerint Agabosz – előállt, és a Lélek által megjövendölte, hogy az egész földön nagy éhínség lesz, amely be is következett Klaudiusz idejében.||27742
27405||.Apcsel.11.29||A tanítványok pedig elhatározták, hogy aszerint, amint kinek-kinek módjában áll, segélyt küldenek a Júdeában lakó testvéreknek.||
27406||.Apcsel.11.30||Ezt meg is tették, és Barnabás és Saul által eljuttatták a vénekhez.||27513;27750;27431
27407||.Apcsel.12.1|Jakab kivégzése, Péter újabb fogsága|Abban az időben pedig Heródes király kegyetlenkedni kezdett a gyülekezet egyes tagjaival.||
27408||.Apcsel.12.2||Jakabot, János testvérét fegyverrel kivégeztette.||
27409||.Apcsel.12.3||Látva, hogy ez tetszik a zsidóknak, azon volt, hogy elfogatja Pétert is. Akkor éppen a kovásztalan kenyerek napjai voltak.||1834
27410||.Apcsel.12.4||El is fogatta, börtönbe vetette, és négy, egyenként négytagú katonai őrségnek adta át, hogy őrizzék, mert a páska ünnepe után akarta a nép elé vezettetni.||
27411||.Apcsel.12.5||Pétert tehát börtönben őrizték, a gyülekezet pedig buzgón imádkozott érte Istenhez.||
27412||.Apcsel.12.6|Péter megszabadul a börtönből|Arra a napra virradó éjszakán, amikor Heródes elő akarta vezettetni, Péter két katona között aludt, megkötözve két lánccal, az őrök pedig az ajtó előtt őrizték a börtönt.||
27413||.Apcsel.12.7||És íme, az Úr angyala megjelent, és világosság támadt a cellában. Meglökve Péter oldalát, felébresztette, és azt mondta neki: Gyorsan kelj fel! És leestek a láncok a kezéről.||27576;-27578
27414||.Apcsel.12.8||Akkor azt mondta neki az angyal: Övezd fel magadat, és kösd fel sarudat. És úgy cselekedett. Majd azt mondta neki: Vedd fel a felsőruhádat, és kövess engem!||
27415||.Apcsel.12.9||Ő pedig kimenve követte, de nem tudta, hogy valóság az, ami az angyal által történik, hanem azt gondolta, hogy látomást lát.||
27416||.Apcsel.12.10||Átmentek az első őrségen, majd a másodikon, eljutottak a vaskapuhoz, amely a városba visz, az magától megnyílt előttük, és kimentek, majd végighaladtak egy utcán. Ekkor az angyal hirtelen eltávozott tőle.||
27417||.Apcsel.12.11||Péter magához tért, és azt mondta: Most tudom igazán, hogy az Úr elküldte az ő angyalát, és megszabadított Heródes kezéből és mindattól, amire a zsidó nép annyira várt.||21994
27418||.Apcsel.12.12||Miután ezt megértette, elment János (akit Márknak is neveznek) anyjának, Máriának a házához, ahol sokan összegyűltek és imádkoztak.||27431;27436;27548;27550;29619;30029;29948;30545
27419||.Apcsel.12.13||Amikor Péter zörgetett a bejárati kapunál, egy Rodé nevű szolgálóleány ment oda, hogy hallgatózzék.||
27420||.Apcsel.12.14||Ahogy megismerte Péter hangját, örömében nem nyitotta ki a kaput, hanem befutott, és hírül adta, hogy Péter áll a kapu előtt.||
27421||.Apcsel.12.15||Azok pedig azt mondták neki, hogy elment az esze. Ő azonban csak erősítgette, hogy úgy van. Azok pedig azt mondták, hogy az ő angyala az.||
27422||.Apcsel.12.16||Péter pedig tovább zörgetett. Amikor végül kaput nyitottak, és meglátták, elálmélkodtak.||
27423||.Apcsel.12.17||Miután pedig kezével hallgatást intett, elbeszélte nekik, hogyan hozta ki őt az Úr a börtönből, majd azt mondta: Adjátok tudtára ezeket Jakabnak és a testvéreknek. Azután kiment, és más helyre távozott.||27524;27750;29143;29157;29160
27424||.Apcsel.12.18||Amikor megvirradt, nem csekély riadalom támadt a katonák között, hogy mi történt Péterrel.||
27425||.Apcsel.12.19||Heródes pedig kerestette, és mivel nem találta, kivallatta az őröket, majd megparancsolta, hogy végezzék ki őket. Aztán lement Júdeából Cézáreába, és ott időzött.||
27426||.Apcsel.12.20|I. Heródes Agrippa halála|Heródes ellenséges indulattal volt a tírusziak és szidóniak iránt, de azok egy akarattal eljöttek hozzá, és miután Blásztuszt, a király kamarását megnyerték, békét kértek, mivel tartományukat a királyéból élelmezték.||8888;8890;11223;11228;21205
27427||.Apcsel.12.21||Egy kitűzött napon pedig Heródes királyi ruhájába felöltözve és trónján ülve beszédet intézett hozzájuk.||
27428||.Apcsel.12.22||A nép pedig felkiáltott: Isten szava ez, nem pedig emberé.||
27429||.Apcsel.12.23||És azonnal megverte őt az Úr angyala azért, mert nem Istennek adott dicsőséget. Megemésztették a férgek, és úgy halt meg.||8708;-8710;10098;27354;27497;27498;31096
27430||.Apcsel.12.24||Az Isten igéje pedig növekedett és terjedt.||27177;27674;18818;18819;29538
27431||.Apcsel.12.25||Barnabás és Saul pedig, miután befejezték szolgálatukat, visszatértek Jeruzsálemből, és magukkal vitték Jánost is, akinek a mellékneve Márk volt.||27405;27406
27432||.Apcsel.13.1|A Szentlélek elhívja Barnabást és Pált|Antiókhiában, az ottani gyülekezetben volt néhány próféta és tanító: Barnabás és Simeon, akit Nigernek is hívtak, és a cirénei Lucius és Manaén, aki Heródessel, a negyedes fejedelemmel együtt nevelkedett, és Saul.||
27433||.Apcsel.13.2||Amikor egyszer ezek az Úrnak szolgáltak és böjtöltek, azt mondta a Szentlélek: Válasszátok ki nekem Barnabást és Sault arra a munkára, amelyre elhívtam őket.||27300;27999;29139
27434||.Apcsel.13.3||Így aztán, miután böjtöltek és imádkoztak, kezüket rájuk tették, és elbocsátották őket.||27176;3949;4572;5848;29828;29882
27435||.Apcsel.13.4|Pál első missziói útjára indul Barnabás és Pál Ciprusban|Ők pedig a Szentlélektől kiküldve lementek Szeleukiába, majd onnan elhajóztak Ciprusba.||
27436||.Apcsel.13.5||Amikor Szalamiszba értek, az Isten igéjét a zsidók zsinagógáiban hirdették, és János is velük volt mint segítőtárs.||27431
27437||.Apcsel.13.6||Ahogy bejárták a szigetet egészen Páfoszig, találkoztak egy zsidó mágus, hamis prófétával, akit Barjézusnak hívtak.||27254
27438||.Apcsel.13.7||Ez Szergiusz Paulusz helytartónak, ennek az okos embernek a kíséretéhez tartozott. Ő magához hívatta Barnabást és Sault, mert hallani akarta Isten beszédét.||
27439||.Apcsel.13.8||Elimás, a mágus azonban (neve ugyanis ezt jelenti) ellenállt nekik, és igyekezett a helytartót elfordítani a hittől.||
27440||.Apcsel.13.9||De Saul, akit Pálnak is hívnak, megtelve Szentlélekkel rászegezte tekintetét,||
27441||.Apcsel.13.10||és azt mondta: Te minden csalással és hamissággal teljes ördögfi, minden igazság ellensége, nem szűnsz meg elfordítani az Úr igaz útjait?||
27442||.Apcsel.13.11||Most azért az Úr keze ellened fordul, vak leszel, és nem látod a napot egy ideig. Azonnal homály és sötétség szállt rá, és botorkálva keresett vezetőket.||
27443||.Apcsel.13.12||A helytartó pedig, amikor látta a történteket, hitt, és elálmélkodott az Úr tanításán.||
27444||.Apcsel.13.13|A pizidiai Antiókhia zsinagógájában|Páfoszból elhajózva Pál és kísérői a pamfiliai Pergébe mentek. János azonban elvált tőlük, és visszatért Jeruzsálembe.||
27445||.Apcsel.13.14||Ők pedig Pergéből továbbmenve eljutottak a pizidiai Antiókhiába, és szombaton bementek a zsinagógába, és leültek.||
27446||.Apcsel.13.15||A törvény és a próféták felolvasása után a zsinagóga elöljárói hozzájuk küldtek, és azt mondták: Atyánkfiai, férfiak, ha van valami buzdító szavatok a néphez, szóljatok!||25146;25147
27447||.Apcsel.13.16||Pál felállt, csendet intett kezével, és azt mondta: Izráel férfiai és ti, akik félitek az Istent, halljátok!||
27448||.Apcsel.13.17||Ennek a népnek, Izráelnek Istene kiválasztotta atyáinkat, és fölemelte e népet, amikor Egyiptom földjén jövevények voltak, majd hatalmas karjával kihozta onnan őket,||27202;1539;1541;1661;1857
27449||.Apcsel.13.18||és közel negyven esztendeig türelemmel hordozta őket a pusztában.||1949;1982;15528
27450||.Apcsel.13.19||És miután eltörölt hét népet Kánaán földjén, örökségül adta nekik azoknak földjét.||5112;5903;6168;6155;6156
27451||.Apcsel.13.20||Mintegy négyszázötven esztendő telt el, majd bírákat adott nekik egészen Sámuel prófétáig,||6561;6577
27452||.Apcsel.13.21||utána pedig királyt kértek maguknak, és Isten Sault, Kis fiát, a Benjámin nemzetségéből való férfit adta nekik negyven esztendeig.||7374;7406;7419
27453||.Apcsel.13.22||Amikor őt elvetette, Dávidot támasztotta nekik királyul, akiről bizonyságot is tett, és azt mondta: Szívem szerint való férfit találtam, Dávidot, Isai fiát, aki teljesíti minden akaratomat.||7498;7499;15409;15410
27454||.Apcsel.13.23||Ígérete szerint az ő utódai közül támasztotta Isten Izráelnek a szabadítót, Jézust,||17903;17953;17954;19556;19557;28001;27159
27455||.Apcsel.13.24||akinek eljövetele előtt János előre hirdette a megtérés keresztségét Izráel egész népének.||27365;25095;24286
27456||.Apcsel.13.25||János küldetésének végeztével így szólt: Én nem az vagyok, akinek ti gondoltok engem, hanem íme, utánam jön az, akinek a saruját sem vagyok méltó megoldani.||25107;25108;26132
27457||.Apcsel.13.26||Atyámfiai, férfiak, Ábrahám nemzetségének fiai, és ti jelen lévő istenfélők, ennek az üdvösségnek az üzenete nekünk küldetett!||27057;27091;27148;27364
27458||.Apcsel.13.27||De a Jeruzsálemben lakók és vezetőik nem ismerték fel őt, és azáltal, hogy elítélték, betöltötték a próféták szavait, amelyeket minden szombaton felolvasnak.||18780;14226;14227;14231;14237;27078;-27083
27459||.Apcsel.13.28||Bár semmi halálra való okot nem találtak benne, azt kérték Pilátustól, hogy ölesse meg.||26016;-26025;26892
27460||.Apcsel.13.29||Amikor pedig mindazt véghezvitték, amik felőle megírattak, levették a fáról, és sírba helyezték.||
27461||.Apcsel.13.30||De Isten feltámasztotta őt a halálból,||
27462||.Apcsel.13.31||és több napon át megjelent azoknak, akik együtt jöttek fel vele Galileából Jeruzsálembe, és akik most az ő tanúi a nép előtt.||26095;-26101;26937;26968;27000;27080;27368;27369
27463||.Apcsel.13.32||Mi is hirdetjük nektek az örömhírt: Isten beteljesítette nekünk, az ő gyermekeinek, az atyáknak tett ígéretet, amikor feltámasztotta Jézust,||27087;-27091;565
27464||.Apcsel.13.33||amint az a második zsoltárban is meg van írva: Én Fiam vagy te, ma nemzettelek téged.||13954;28002;30035
27465||.Apcsel.13.34||Azt pedig, hogy feltámasztotta őt a halálból, úgy, hogy többé nem tér vissza az elmúlásba, így mondta: Nektek adom a Dávidnak tett biztos, szent ígéreteket.||28145;18811;8197;15417;15418
27466||.Apcsel.13.35||Azért mondja máshol is: Nem engeded, hogy a te Szented elmúlást lásson.||14112;27045;27049
27467||.Apcsel.13.36||Mert Dávid, miután a maga idejében Isten akarata szerint szolgált, meghalt, atyái mellé temették, és elmúlást látott.||8781;27047
27468||.Apcsel.13.37||De akit Isten feltámasztott, az nem látott elmúlást.||
27469||.Apcsel.13.38||Azért legyen nektek tudtotokra, atyámfiai, férfiak, hogy általa a bűnök bocsánatát hirdetjük nektek.||27056;27159;27371;26106;29280
27470||.Apcsel.13.39||És mindabból, amiből Mózes törvénye által nem igazulhattatok meg, őáltala mindenki megigazul, aki hisz.||
27471||.Apcsel.13.40||Vigyázzatok azért, hogy be ne következzék rajtatok, amit a próféták mondtak:||22803
27472||.Apcsel.13.41||Lássátok meg, ti gúnyolódók, csodálkozzatok és semmisüljetek meg, mert én olyat teszek a ti időtökben, amit el se hinnétek, ha valaki mondaná nektek!||
27473||.Apcsel.13.42||Amikor kimentek, arra kérték őket, hogy a következő szombaton is hirdessék nekik ezeket a beszédeket.||
27474||.Apcsel.13.43||Miután szétoszlott a gyülekezet, a zsidók és az istenfélő prozeliták közül sokan követték Pált és Barnabást, akik velük beszélgetve arra biztatták őket, hogy maradjanak meg Isten kegyelmében.||24000;27028;27175;27330;27447;27457;27399
27475||.Apcsel.13.44||A következő szombaton aztán majdnem az egész város összegyűlt Isten igéjének hallgatására.||
27476||.Apcsel.13.45||Amikor pedig a zsidók látták a sokaságot, beteltek irigységgel, és gyalázkodva ellene mondtak annak, amiket Pál hirdetett.||
27477||.Apcsel.13.46||Ekkor Pál és Barnabás bátran ezt mondták: Először nektek kellett hirdetnünk Isten igéjét, de mivel ti megvetitek azt, és nem tartjátok magatokat méltónak az örök életre, íme, a pogányokhoz fordulunk.||27457;27632;27995;23422;-23424
27478||.Apcsel.13.47||Mert így parancsolta nekünk az Úr: Világosságul rendeltelek téged a pogányoknak, hogy üdvösségükre légy a föld legvégső határáig.||18710;24955;25072
27479||.Apcsel.13.48||A pogányok pedig ezeket hallva örvendeztek, és magasztalták az Úr igéjét, és akik csak örök életre választattak, hittek.||28213;-28214;29277;-29279;29284;30443
27480||.Apcsel.13.49||Az Úr igéje pedig az egész tartományban elterjedt.||
27481||.Apcsel.13.50||A zsidók azonban felingerelték ellenük a tekintélyesebb istenfélő asszonyokat és a város előkelőit, és üldözést támasztottak Pál és Barnabás ellen, és kiűzték őket a határukból.||
27482||.Apcsel.13.51||Ők pedig lábuk porát lerázva ellenük elmentek Ikóniumba.||23498;24485;25373;25441;27632
27483||.Apcsel.13.52||A tanítványok pedig beteltek örömmel és Szentlélekkel.||
27484||.Apcsel.14.1|Ikóniumban|Ikóniumban is együtt mentek be a zsidók zsinagógájába, és úgy szóltak, hogy a zsidóknak és a görögöknek nagy sokasága hívő lett.||
27485||.Apcsel.14.2||Akik azonban a zsidók közül nem hittek, felindították és haragra ingerelték a pogányok lelkét a testvérek ellen.||
27486||.Apcsel.14.3||Ennek ellenére hosszabb időt töltöttek ott, bátran szóltak az Úrban, aki bizonyságot tett kegyelmének beszéde mellett, és megadta, hogy jelek és csodák történjenek kezük által.||27120;-27121;30048
27487||.Apcsel.14.4||A város népe meghasonlott, némelyek a zsidók mellett, mások pedig az apostolok mellett voltak.||
27488||.Apcsel.14.5||Amikor a pogányok a zsidók főembereivel együtt támadást indítottak, hogy bántalmazzák és megkövezzék őket,||
27489||.Apcsel.14.6||és ők erről tudomást szereztek, elmenekültek Likaónia városaiba, Lisztrába és Derbébe és a környékére,||
27490||.Apcsel.14.7||és ott hirdették az evangéliumot.||
27491||.Apcsel.14.8|Pál meggyógyít egy sántát Lisztrában|Lisztrában ott ült egy lábával tehetetlen ember, aki anyjának méhétől fogva sánta volt, és sohasem járt.||27067;-27073
27492||.Apcsel.14.9||Ez hallotta Pált beszélni, aki jól szemügyre vette, és látta, hogy van hite ahhoz, hogy meggyógyuljon,||
27493||.Apcsel.14.10||ezért hangosan így szólt hozzá: Állj a lábadra egyenesen! Ekkor az talpra ugrott, és járt.||18394
27494||.Apcsel.14.11||A sokaság pedig, amikor látta, amit Pál cselekedett, likaóniai nyelven így kiáltott: Az istenek jöttek le hozzánk emberi formában!||
27495||.Apcsel.14.12||És Barnabást Zeusznak, Pált pedig Hermésznek hívták, minthogy ő volt a szóvivő.||
27496||.Apcsel.14.13||Zeusz papja pedig, akinek temploma a városuk előtt volt, felkoszorúzott bikákat hajtott a kapuhoz, és a sokasággal együtt áldozni akart.||
27497||.Apcsel.14.14||Amikor ezt meghallották az apostolok, Barnabás és Pál, ruhájukat megszaggatva a sokaság közé futottak,||
27498||.Apcsel.14.15||és így kiáltottak: Emberek, miért teszitek ezt? Mi is hozzátok hasonló emberek vagyunk, és éppen azt az örvendetes üzenetet hirdetjük nektek, hogy ezekből a hiábavaló dolgokból térjetek meg az élő Istenhez, aki teremtette a mennyet, a földet, a tengert és mindent, ami azokban van.||27353;27354;29636;27115;27616
27499||.Apcsel.14.16||Ő az elmúlt nemzedékekben hagyta a pogányokat mind a maguk útján járni,||27622;28022
27500||.Apcsel.14.17||jóllehet nem hagyta magát bizonyság nélkül, mert jótevőtök volt, az égből esőt adott, termést hozó időket, és bőven megelégített eledellel és szívbéli örömmel.||27619;27620;28017;28018
27501||.Apcsel.14.18||Ilyeneket mondva is csak nagy nehezen tudták visszatartani a sokaságot attól, hogy áldozzanak nekik.||
27502||.Apcsel.14.19|Pált megkövezik, de életben marad|Az Antiókhiából és Ikóniumból odajött zsidók azonban annyira felbujtották a sokaságot, hogy megkövezték Pált, és kivonszolták a városból, azt gondolva, hogy meghalt.||29082;29931
27503||.Apcsel.14.20||De amikor körülvették őt a tanítványok, felkelt, bement a városba, és másnap Barnabással elment Derbébe.||
27504||.Apcsel.14.21|Pál és Barnabás visszatér a szíriai Antiókhiába|Miután hirdették az evangéliumot annak a városnak, és sokakat tanítvánnyá tettek, visszatértek Lisztrába, Ikóniumba és Antiókhiába,||
27505||.Apcsel.14.22||erősítve a tanítványok lelkét, buzdítva őket, hogy maradjanak meg a hitben, mivel sok nyomorúságon át kell az Isten országába bemennünk.||27399;27474;23522;23523;29660;29661;29932
27506||.Apcsel.14.23||Miután pedig gyülekezetenként véneket választottak nekik, imádkozva és böjtölve az Úrnak ajánlották őket, akiben hittek.||29964;27434
27507||.Apcsel.14.24||Majd Pizidián áthaladva Pamfiliába jutottak,||
27508||.Apcsel.14.25||és miután Pergében hirdették az igét, lementek Attáliába,||
27509||.Apcsel.14.26||onnan pedig elhajóztak Antiókhiába, ahonnan az Isten kegyelmére bízva elindították őket arra a munkára, amelyet elvégeztek.||
27510||.Apcsel.14.27||Amikor megérkeztek, összehívták a gyülekezetet, és elbeszélték, milyen nagy dolgokat tett velük Isten, és hogy a pogányoknak kaput nyitott a hitre.||
27511||.Apcsel.14.28||Ott aztán nem kevés időt töltöttek a tanítványokkal.||
27512||.Apcsel.15.1|Vita a pogánykeresztyének körülmetéléséről|Némelyek, akik Júdeából jöttek le, így tanították a testvéreket: Ha nem metélkedtek körül Mózes rendtartása szerint, nem üdvözülhettek.||29152;407;-411;3047
27513||.Apcsel.15.2||Amikor emiatt Pálnak és Barnabásnak nem kis ellentéte és vitája támadt velük, úgy határoztak, hogy ebben a kérdéses ügyben Pál és Barnabás és mások is közülük menjenek fel az apostolokhoz és a vénekhez Jeruzsálembe.||29149;29150
27514||.Apcsel.15.3||Miután tehát a gyülekezet útjukra bocsátotta őket, ahogy átmentek Fönícián és Samárián, elbeszélték a pogányok megtérését, és nagy örömet szereztek minden testvérnek.||27246;27395
27515||.Apcsel.15.4||Amikor megérkeztek Jeruzsálembe, a gyülekezet, az apostolok és a vének fogadták őket, ők pedig elbeszélték, miket tett velük Isten.||27510
27516||.Apcsel.15.5||Előálltak azonban néhányan, akik a farizeusok pártjából lettek hívőkké, és azt mondták, hogy körül kell metélni azokat, és meg kell parancsolni nekik, hogy tartsák meg Mózes törvényét.||
27517||.Apcsel.15.6|Az apostoli gyűlés Jeruzsálemben Péter beszéde|Összegyűltek azért az apostolok és a vének, hogy megtárgyalják ezt az ügyet.||
27518||.Apcsel.15.7||Amikor nagy vita támadt, felkelt Péter, és azt mondta nekik: Testvéreim, férfiak, tudjátok, hogy Isten már régóta kiválasztott engem közületek, hogy a pogányok az én számból hallják az evangélium beszédét, és higgyenek.||27329
27519||.Apcsel.15.8||A szíveket ismerő Isten pedig bizonyságot tett mellettük, mert nekik éppen úgy megadta a Szentlelket, mint ahogy nekünk is,||27372
27520||.Apcsel.15.9||és semmi különbséget nem tett közöttünk és közöttük, mert hit által tisztította meg a szívüket.||
27521||.Apcsel.15.10||Most azért miért kísértitek Istent, hogy a tanítványok nyakába olyan igát tegyetek, amelyet sem atyáink, sem mi nem tudtunk elhordozni?||29162;29230
27522||.Apcsel.15.11||Mert hisszük, hogy mi is az Úr Jézus Krisztus kegyelme által üdvözülünk, éppen úgy, mint ők.||29301;29304
27523||.Apcsel.15.12|Jakab beszéde az apostoli gyűlésen|Ekkor az egész gyűlés elcsendesedett, és meghallgatták Barnabást és Pált, amint elbeszélték, mennyi jelet és csodát tett Isten általuk a pogányok között.||28389;28390;29102
27524||.Apcsel.15.13||Miután elhallgattak, Jakab szólalt fel: Testvéreim, férfiak, hallgassatok meg engem!||23661;29143;29160;27750
27525||.Apcsel.15.14||Simon elbeszélte, hogyan gondoskodott Isten először arról, hogy a pogányok közül népet szerezzen az ő nevének.||
27526||.Apcsel.15.15||Ezzel egyeznek a próféták mondásai, amint meg van írva:||22573;22574
27527||.Apcsel.15.16||Ezután visszatérek, és felépítem Dávid leomlott sátorát, és annak omladékait is felépítem és helyreállítom,||
27528||.Apcsel.15.17||hogy a többi ember is keresse az Urat, és mindazok a pogányok, akiket az én nevemről neveznek. Így szól az Úr, aki megcselekszi mindazt,||
27529||.Apcsel.15.18||ami öröktől fogva ismert.||
27530||.Apcsel.15.19||Azért én úgy ítélem meg, hogy nem kell háborgatni azokat, akik a pogányok közül térnek meg Istenhez,||
27531||.Apcsel.15.20||hanem írjuk meg nekik, hogy tartózkodjanak a bálványok tisztátalanságaitól, a paráznaságtól, a fulladt állattól és a vértől.||2511;28596;28649;-28665;2065;3252;23328;23329;29673;3248;3240;5256;209;-210;2795;2905;3245;3307;5342
27532||.Apcsel.15.21||Mert Mózesnek régi nemzedékek óta városonként megvannak a hirdetői, hiszen a zsinagógákban minden szombaton olvassák.||
27533||.Apcsel.15.22|Az apostoli gyűlés határozata|Akkor tetszett az apostoloknak és a véneknek az egész gyülekezettel együtt, hogy férfiakat válasszanak ki maguk közül, és elküldjék őket Antiókhiába Pállal és Barnabással: Júdást, akit Barsabbásnak hívtak, és Szilászt, akik vezetők voltak a testvérek között.||
27534||.Apcsel.15.23||Ezt írták saját kezükkel: Az apostolok, a vének és a ti testvéreitek az Antiókhiában, Szíriában és Ciliciában levő pogányok közül való testvéreknek üdvözletünket küldjük!||29145
27535||.Apcsel.15.24||Mivel azt hallottuk, hogy némelyek közülünk kimentek, és megháborítottak titeket beszédeikkel feldúlva lelketeket – ők tőlünk megbízást nem kaptak –,||
27536||.Apcsel.15.25||miután egy értelemre jutottunk, jónak láttuk, hogy férfiakat válasszunk ki, és elküldjük őket hozzátok szeretteinkkel, Barnabással és Pállal.||
27537||.Apcsel.15.26||Ezek olyan emberek, akik életüket tették kockára a mi Urunk Jézus Krisztus nevéért.||27502
27538||.Apcsel.15.27||Elküldtük tehát Júdást és Szilászt, akik élőszóval is tudtotokra adják ugyanezeket.||
27539||.Apcsel.15.28||Mert tetszett a Szentléleknek és nekünk, hogy ne tegyünk több terhet rátok ezeken a feltétlenül szükséges dolgokon fölül:||
27540||.Apcsel.15.29||hogy tartózkodjatok a bálványáldozati hústól, a vértől, a fulladt állattól és a paráznaságtól. Jól teszitek, ha ezektől őrizkedtek. Legyetek egészségben!||
27541||.Apcsel.15.30||Azok tehát, miután elbocsátották őket, lementek Antiókhiába, összehívták a gyülekezetet, és átadták a levelet.||
27542||.Apcsel.15.31||Amikor felolvasták, örültek a bátorításnak.||
27543||.Apcsel.15.32||Júdás és Szilász, akik maguk is próféták voltak, sok beszéddel bátorították és erősítették a testvéreket.||
27544||.Apcsel.15.33||Egy ideig ott maradtak, majd a testvérek békességgel elbocsátották őket azokhoz, akik küldték őket.||
27545||.Apcsel.15.34||(De Szilász jónak látta, hogy ott maradjon.)||
27546||.Apcsel.15.35||Pál és Barnabás ugyancsak Antiókhiában időzött, többekkel együtt tanítva és hirdetve az Úr igéjét.||
27547||.Apcsel.15.36|Pál második missziói útja Barnabás külön útra indul|Néhány nap múlva pedig azt mondta Pál Barnabásnak: Térjünk vissza, és látogassuk meg testvéreinket minden városban, ahol hirdettük az Úr igéjét, hogy lássuk, hogyan vannak!||
27548||.Apcsel.15.37||Barnabás azt tanácsolta, hogy vegyék maguk mellé Jánost, akit Márknak hívtak.||
27549||.Apcsel.15.38||Pál azonban úgy látta jónak, hogy aki elszakadt tőlük Pamfiliától fogva, és nem ment velük a munkára, azt ne vegyék maguk mellé.||27444
27550||.Apcsel.15.39||Nézeteltérés támadt közöttük, úgyhogy elszakadtak egymástól: Barnabás maga mellé vette Márkot, és elhajózott Ciprusba,||
27551||.Apcsel.15.40||Pál pedig Szilászt választotta maga mellé. Miután a testvérek Isten kegyelmébe ajánlották őt, útnak indult,||
27552||.Apcsel.15.41||és bejárta Szíriát és Ciliciát, erősítve a gyülekezeteket.||
27553||.Apcsel.16.1|Pál Derbében és Lisztrában|Így jutott el Pál Derbébe és Lisztrába. Volt ott egy Timóteus nevű tanítvány, egy hívő zsidó asszonynak és görög apának a fia,||29881
27554||.Apcsel.16.2||akiről jó bizonyságot tettek a Lisztrában és Ikóniumban levő testvérek.||
27555||.Apcsel.16.3||Ezt Pál magával akarta vinni, ezért az ott lakó zsidókra való tekintettel körülmetélte, mert mindenki tudta, hogy az apja görög volt.||
27556||.Apcsel.16.4||Amikor végigjárták a városokat, meghagyták nekik, hogy tartsák meg a rendeléseket, amelyeket a Jeruzsálemben levő apostolok és vének hoztak.||
27557||.Apcsel.16.5||A gyülekezetek pedig naponként erősödtek a hitben, és gyarapodtak lélekszámban.||
27558||.Apcsel.16.6|Pál Macedóniába indul|Frígiát és Galácia tartományát járták be, mert a Szentlélek visszatartotta őket, hogy az igét Ázsiában hirdessék,||29211
27559||.Apcsel.16.7||így Mízia felé menve, Bitíniába próbáltak jutni, de Jézus Lelke nem engedte őket.||
27560||.Apcsel.16.8||Akkor Mízián át lementek Tróászba.||
27561||.Apcsel.16.9||Azon az éjjelen látomás jelent meg Pálnak: egy macedón férfi állt előtte, és ezekkel a szavakkal kérlelte őt: Jöjj át Macedóniába, és segíts nekünk!||
27562||.Apcsel.16.10||Ahogy a látomást látta, azonnal igyekeztünk elmenni Macedóniába, mert megértettük, hogy oda hívott minket az Úr, hogy azoknak prédikáljuk az evangéliumot.||
27563||.Apcsel.16.11|Pál Filippiben|Elhajózva Tróászból egyenesen Szamotrákéba mentünk, másnap Neápoliszba,||
27564||.Apcsel.16.12||onnan pedig Filippibe, amely római település, Macedónia e részének első városa. Ebben a városban töltöttünk néhány napot.||
27565||.Apcsel.16.13||És szombaton kimentünk a városkapun kívül egy folyó mellé, ahol gondoltuk, hogy imádkozni szoktak, leültünk, és beszélgettünk az összegyűlt asszonyokkal.||
27566||.Apcsel.16.14||Egy Lídia nevű, Thiatíra városbeli bíborárus asszony, aki félte az Istent, hallgatott ránk. Ennek az Úr megnyitotta a szívét, hogy figyeljen arra, amit Pál mondott.||
27567||.Apcsel.16.15||Amikor pedig a házanépével együtt megkeresztelkedett, így kérlelt minket: Ha az Úr hívének ítéltetek engem, gyertek az én házamhoz, és maradjatok ott! És unszolt minket.||9613;-9616
27568||.Apcsel.16.16||Történt pedig, hogy amikor imádkozásra mentünk, egy szolgálóleányka jött elénk, akiben jövendőmondás lelke volt, és aki urainak nagy hasznot hozott jövendőmondásával.||7950
27569||.Apcsel.16.17||Ez követte Pált és minket, és így kiáltozott: Ezek az emberek a magasságos Isten szolgái, akik nektek az üdvösség útját hirdetik.||24306;24366;24438
27570||.Apcsel.16.18||Ezt pedig több napon át művelte. Pált azonban bosszantotta ez, és hátrafordulva azt mondta a léleknek: Jézus Krisztus nevében parancsolom neked, hogy menj ki belőle! És az még abban az órában kiment belőle.||24957
27571||.Apcsel.16.19||Annak urai pedig, amikor látták, hogy keresetük reménysége elveszett, megragadták Pált és Szilászt, és a piactérre, a hatóságok elé hurcolták őket.||
27572||.Apcsel.16.20||Odavitték őket a bírákhoz, és azt mondták: Ezek az emberek megháborítják a városunkat, zsidók lévén||
27573||.Apcsel.16.21||olyan szokásokat hirdetnek, amelyeket nem szabad nekünk sem átvennünk, sem követnünk, mivelhogy rómaiak vagyunk.||
27574||.Apcsel.16.22||És velük együtt a sokaság is ellenük fordult, a bírák pedig letépették ruháikat, és megvesszőztették őket.||
27575||.Apcsel.16.23||Miután sok ütést mértek rájuk, börtönbe vetették őket, megparancsolva a tömlöctartónak, hogy szigorúan őrizze őket.||29082;29639
27576||.Apcsel.16.24||Az pedig a parancsnak megfelelően a belső börtönbe zárta őket, és lábukat kalodába szorította.||
27577||.Apcsel.16.25||Éjféltájban pedig Pál és Szilász imádkozott, és énekkel dicsőítette Istent. A foglyok pedig hallgatták őket.||
27578||.Apcsel.16.26||És hirtelen nagy földrengés támadt, úgyannyira, hogy megrendültek a börtön alapjai, és azonnal kinyílt minden ajtó, és a bilincsek mindenkiről leestek.||27146;27412;-27416
27579||.Apcsel.16.27||A börtönőr pedig álmából fölriadva látta, hogy nyitva vannak a börtön ajtajai, kivonta kardját, és meg akarta ölni magát, mert azt gondolta, hogy megszöktek a foglyok.||
27580||.Apcsel.16.28||Pál azonban hangosan így kiáltott: Semmi kárt ne tégy magadban, mert mindnyájan itt vagyunk!||
27581||.Apcsel.16.29||Az pedig világosságot kérve berohant, és remegve borult Pál és Szilász elé,||
27582||.Apcsel.16.30||majd kihozta őket, és azt kérdezte: Uraim, mit kell tennem, hogy üdvözüljek?||27055;27056;25102;-25107
27583||.Apcsel.16.31||Azok pedig így válaszoltak: Higgy az Úr Jézus Krisztusban, és üdvözülsz mind te, mind a te házad népe!||
27584||.Apcsel.16.32||És hirdették neki az Úr igéjét, és mindazoknak, akik az ő házánál voltak.||
27585||.Apcsel.16.33||Ő pedig magához vette őket az éjszakának abban az órájában, kimosta őket sebeikből, és azonnal megkeresztelkedett az övéivel együtt.||
27586||.Apcsel.16.34||És bevitte őket a házába, asztalt terített nekik, és egész házanépével együtt örvendezett, hogy Istenben való hitre jutott.||
27587||.Apcsel.16.35||Amikor pedig megvirradt, a bírák elküldték a szolgákat ezzel az üzenettel: Bocsásd el azokat az embereket!||
27588||.Apcsel.16.36||A tömlöctartó pedig tudtára adta ezt az üzenetet Pálnak: A bírák ideküldtek, hogy bocsássalak el titeket, most tehát távozhattok, menjetek el békességgel!||
27589||.Apcsel.16.37||Pál pedig azt mondta nekik: Megvesszőztek minket nyilvánosan, ítélet nélkül, holott római polgárok vagyunk, és börtönbe vetettek, és most titokban akarnak bennünket kiküldeni? Azt nem, hanem jöjjenek ide, és ők maguk vezessenek ki minket!||27797;-27801
27590||.Apcsel.16.38||A szolgák pedig elmondták a bíráknak ezeket a szavakat, azok pedig megijedtek, amikor meghallották, hogy rómaiak.||
27591||.Apcsel.16.39||Odamentek, és bocsánatot kértek tőlük, majd kikísérték őket, és kérték, hogy távozzanak a városból.||
27592||.Apcsel.16.40||Ők pedig, ahogy kijöttek a börtönből, elmentek Lídiához, és a testvéreket látva vigasztalták őket, majd eltávoztak.||
27593||.Apcsel.17.1|Pál Thesszalonikában|Miután átmentek Amfipoliszon és Apollónián, Thesszalonikába érkeztek, ahol zsinagógájuk volt a zsidóknak.||29639
27594||.Apcsel.17.2||Pál pedig szokása szerint bement hozzájuk, és három szombaton át vitatkozott velük az Írásokból,||
27595||.Apcsel.17.3||magyarázta és bizonyította nekik, hogy Krisztusnak szenvednie kellett, és fel kellett támadnia a halálból, és hogy ez a Jézus a Krisztus, akit én hirdetek nektek.||27914;26085;26105;27307
27596||.Apcsel.17.4||És közülük némelyek hittek, és csatlakoztak Pálhoz és Szilászhoz, csakúgy, mint sokan az istenfélő görögök közül, valamint nem kevesen az előkelő asszonyok közül is.||29633;29636
27597||.Apcsel.17.5||A zsidók pedig irigységtől indítva maguk mellé vettek a piaci népségből néhány gonosz embert, és csődületet támasztva fellázították a várost, majd Jázon házához vonulva igyekeztek őket kihozni a nép közé.||29652;29653
27598||.Apcsel.17.6||Amikor pedig nem találták őket, Jázont és néhány testvért a városi vezetők elé hurcoltak, és azt kiáltozták, hogy ezek a világfelforgatók itt is megjelentek,||
27599||.Apcsel.17.7||akiket Jázon a házába fogadott, pedig ezek mindnyájan a császár parancsai ellen cselekszenek, mivelhogy mást tartanak királynak: Jézust.||26004;26906
27600||.Apcsel.17.8||Fel is izgatták a sokaságot és a város elöljáróit, akik ezt hallották.||
27601||.Apcsel.17.9||De amikor Jázon és a többiek kezességet vállaltak értük, elbocsátották őket.||
27602||.Apcsel.17.10|Pál Béreában|A testvérek pedig azonnal, még akkor éjjel elküldték Pált Szilásszal együtt Béreába, akik amikor megérkeztek, felkeresték a zsidók zsinagógáját.||27310
27603||.Apcsel.17.11||Ezek pedig nemesebb lelkűek voltak, mint a thesszalonikaiak, úgyhogy az igét teljes készséggel befogadták, és mindennap kutatták az Írásokat, hogy valóban úgy vannak-e ezek.||17895;26318
27604||.Apcsel.17.12||Sokan hittek azért közülük, sőt az előkelő görög asszonyok és férfiak közül sem kevesen.||27596
27605||.Apcsel.17.13||Amikor azonban a thesszalonikai zsidók megtudták, hogy Pál Béreában is hirdeti az Isten igéjét, elmentek, és a sokaságot ott is felizgatták és fellázították.||
27606||.Apcsel.17.14||De a testvérek akkor azonnal elküldték Pált, hogy utazzon a tengerig, Szilász és Timóteus azonban ott maradt.||
27607||.Apcsel.17.15||Pált kísérői elvitték egészen Athénig, majd azzal az utasítással tértek vissza, hogy Szilász és Timóteus minél hamarabb menjen hozzá.||27631;29658;29659;29663
27608||.Apcsel.17.16|Pál Athénben|Amíg Athénben Pál rájuk várt, háborgott a lelke, mert látta, hogy a város tele van bálványokkal.||2055;2457
27609||.Apcsel.17.17||Mindennap vitatkozott a zsinagógában az istenfélő zsidókkal, a piacon pedig azokkal, akiket ott talált.||
27610||.Apcsel.17.18||Néhány epikureus és sztoikus filozófus is vitázott vele, egyesek azt kérdezték: Ugyan mit akarhat ez a fecsegő mondani? Mások meg: Idegen istenségek hirdetőjének látszik, mivelhogy Jézust és a feltámadást hirdette nekik.||
27611||.Apcsel.17.19||Megragadták, és az Areopágoszra vitték, ezt mondva: Megtudhatnánk, hogy mi az az új tanítás, amelyet hirdetsz?||
27612||.Apcsel.17.20||Mert valami idegen dolgokat beszélsz a mi füleinknek, szeretnénk azért megérteni, miről is van szó.||
27613||.Apcsel.17.21||Az athéniek ugyanis és az ott lakó jövevények valamennyien mással sem töltötték idejüket, mint hogy valami újdonságot mondjanak vagy halljanak.||
27614||.Apcsel.17.22|Pál beszéde az Areopágoszon|Pál tehát kiállt az Areopágosz közepére, és így szólt: Athéni férfiak! Minden tekintetben nagyon vallásosnak tekintelek titeket,||
27615||.Apcsel.17.23||mert amikor bejártam és megszemléltem szentélyeiteket, találtam egy olyan oltárt is, amelyre ez volt ráírva: Az ismeretlen Istennek. Akit azért ti ismeretlenül tiszteltek, én azt hirdetem nektek.||
27616||.Apcsel.17.24||Az Isten, aki a világot teremtette és mindazt, ami abban van, mivel ő mennynek és földnek ura, kézzel csinált templomokban nem lakik,||27498;27233;27234;9013
27617||.Apcsel.17.25||emberi kéz szolgálatára nem szorul, mintha valamire is szüksége lenne, hiszen ő ad mindenkinek életet, leheletet és mindent.||14708;-14710;18553
27618||.Apcsel.17.26||Az egész emberi nemzetséget egy vérből teremtette, hogy lakjon a föld egész színén, és előre meghatározta rendelt idejüket és lakóhelyük határait,||26;27;5765;5766
27619||.Apcsel.17.27||hogy keressék az Istent, hátha kitapinthatnák és megtalálhatnák, hiszen nincs messze egyikünktől sem.||28017;28018
27620||.Apcsel.17.28||Mert őbenne élünk, mozgunk és vagyunk, amint költőitek közül is mondták némelyek: Az ő nemzetsége vagyunk.||13689
27621||.Apcsel.17.29||Mivel tehát az Isten nemzetsége vagyunk, nem szabad azt gondolnunk, hogy az istenség aranyhoz, ezüsthöz vagy kőhöz, a művészet és az emberi elképzelés alkotásaihoz hasonló.||28021;18506;-18508
27622||.Apcsel.17.30||A tudatlanság idejét azért elnézte Isten, de most azt parancsolja az embereknek, mindenkinek mindenütt, hogy megtérjenek.||28085;27499;29986;-29988;27498
27623||.Apcsel.17.31||Mert rendelt egy napot, amelyen megítéli majd a föld kerekségét igazságosan egy férfi által, akit arra rendelt. Bizonyságot adott erről mindenkinek azzal, hogy feltámasztotta őt a halottak közül.||27370;28955;27050;27368;27461
27624||.Apcsel.17.32||Amikor azonban a halottak feltámadásáról hallottak, egyesek gúnyolódtak, mások pedig azt mondták: Majd még meghallgatunk téged efelől.||
27625||.Apcsel.17.33||Így Pál eltávozott körükből.||
27626||.Apcsel.17.34||Néhány ember azonban hívővé lett, és csatlakozott hozzá. Köztük volt az areopágita Dioniziosz, egy Damarisz nevű asszony és velük együtt mások is.||
27627||.Apcsel.18.1|Pál Korinthusban|Pál ezek után eltávozott Athénből, és Korinthusba ment.||
27628||.Apcsel.18.2||Ott találkozott egy Akvila nevű, pontuszi származású zsidóval, aki nemrég jött Itáliából feleségével, Priszcillával, mivel Klaudiusz elrendelte, hogy a zsidók mind távozzanak Rómából. Pál hozzájuk csatlakozott,||28407;28408;28863;29956
27629||.Apcsel.18.3||és mivel ugyanaz volt a mestersége, náluk maradt, és dolgozott. Mesterségükre nézve ugyanis sátorkészítők voltak.||27728;28513;29753
27630||.Apcsel.18.4||Szombatonként pedig a zsinagógában vitatkozott, és igyekezett meggyőzni mind a zsidókat, mind a görögöket.||
27631||.Apcsel.18.5||Amikor pedig Szilász és Timóteus megérkezett Macedóniából, Pál teljesen az ige hirdetésének szentelte magát, és bizonyságot tett a zsidóknak, hogy Jézus a Krisztus.||27606;27607;29659;29663
27632||.Apcsel.18.6||De amikor azok ellene fordultak, és szidalmazták, ruháit megrázva azt mondta nekik: Véretek a fejetekre! Én tiszta vagyok. Mostantól fogva a pogányokhoz megyek.||23498;27482;8039;8804;20587;20589;24020;27720;24220;24221;27477;27995
27633||.Apcsel.18.7||Eltávozott onnan, és egy Titiusz Jusztusz nevű istenfélő ember házához ment, akinek a háza szomszédos volt a zsinagógával.||
27634||.Apcsel.18.8||Kriszpusz pedig, a zsinagóga elöljárója hitt az Úrban egész házanépével együtt, és a korinthusiak közül is sokan, akik hallgatták őt, hittek és megkeresztelkedtek.||28445
27635||.Apcsel.18.9||Az Úr pedig egy éjszaka látomásban azt mondta Pálnak: Ne félj, hanem szólj és ne hallgass,||27561;27562
27636||.Apcsel.18.10||mert én veled vagyok! Senki sem fog rád támadni, hogy neked ártson, mert nekem sok népem van ebben a városban.||27479
27637||.Apcsel.18.11||És ott maradt egy évig és hat hónapig, és tanította köztük az Isten igéjét.||
27638||.Apcsel.18.12||Amikor pedig Gallió volt Akhája helytartója, a zsidók egy akarattal Pálra támadtak, a törvényszék elé vitték,||
27639||.Apcsel.18.13||és így szóltak: Ez az ember törvényellenes istentiszteletre csábítja az embereket.||
27640||.Apcsel.18.14||Amikor pedig Pál meg akart szólalni, Gallió azt mondta a zsidóknak: Ti zsidók, ha valóban valami törvénytelenségről vagy gonosz bűntettről volna szó, annak rendje szerint meghallgatnálak benneteket.||
27641||.Apcsel.18.15||De ha tanításról, nevekről és a ti törvényetekről van vita, azt ti magatok intézzétek el, mert én ezekben nem kívánok bíró lenni.||
27642||.Apcsel.18.16||És elzavarta őket a törvényszék elől.||
27643||.Apcsel.18.17||Erre valamennyien megragadták Szószthenészt, a zsinagóga elöljáróját, és a törvényszék előtt megverték, de Gallió nem is törődött velük.||28432
27644||.Apcsel.18.18|Pál visszatér Antiókhiába|Pál pedig még több napig ott maradt, majd a testvérektől elbúcsúzva Szíriába hajózott Priszcillával és Akvilával együtt, miután fejét megnyíratta Kenkreában, mert fogadalma volt.||27755;27756;3824
27645||.Apcsel.18.19||Efezusba jutva azonban elvált tőlük, bement a zsinagógába, és vitatkozott a zsidókkal.||
27646||.Apcsel.18.20||Amikor pedig azok kérték, hogy hosszabb ideig maradjon náluk, nem volt rá hajlandó,||
27647||.Apcsel.18.21||hanem búcsút vett tőlük, és azt mondta: Ha Isten úgy akarja, ismét visszajövök hozzátok. És elhajózott Efezusból.||
27648||.Apcsel.18.22||Miután Cézáreába érkezett, felment Jeruzsálembe, és köszöntötte a gyülekezetet, majd lement Antiókhiába.||
27649||.Apcsel.18.23|Pál harmadik missziói útjára indul|Miután bizonyos időt ott töltött, útra kelt, és rendre bejárta Galácia tartományát és Frígiát, és erősítette mind a tanítványokat.||27558
27650||.Apcsel.18.24|Apollós Efezusban|Efezusba pedig egy Apollós nevű, alexandriai származású, ékesen szóló zsidó férfi érkezett, aki jártas volt az Írásokban.||28443;27655
27651||.Apcsel.18.25||Ő már oktatásban részesült az Úr útjáról, és buzgó lélekkel, helyesen szólta és tanította az Úrra tartozó dolgokat, jóllehet csak a János keresztségét ismerte.||27657
27652||.Apcsel.18.26||Igen bátran kezdett beszélni a zsinagógában is. Amikor pedig meghallgatta őt Priszcilla és Akvila, maguk mellé vették, és még alaposabban kifejtették neki az Isten útját.||
27653||.Apcsel.18.27||Amikor pedig Akhájába akart átmenni, a testvérek biztatták, és írtak a tanítványoknak, hogy fogadják be őt. Amikor azután megérkezett, nagy segítségükre volt azoknak, akik a kegyelem által hívővé lettek,||28443;28482;28507;28856
27654||.Apcsel.18.28||Mert meggyőzően cáfolta a zsidókat, és nyilvánosan bizonyította az Írásokból, hogy Jézus a Krisztus.||
27655||.Apcsel.19.1|Keresztelő János tanítványai Efezusban|Amíg Apollós Korinthusban volt, Pál bejárva a felsőbb tartományokat Efezusba érkezett. Amikor ott néhány tanítványra talált,||23460;23528;26147;26153
27656||.Apcsel.19.2||azt kérdezte tőlük: Kaptatok-e Szentlelket, amikor hívőkké lettetek? Ők pedig azt mondták neki: Hiszen még azt sem hallottuk, hogy van Szentlélek!||
27657||.Apcsel.19.3||Mire azt kérdezte: Akkor hát mire keresztelkedtetek meg? Ők pedig azt mondták: a János keresztségére.||
27658||.Apcsel.19.4||Pál pedig így folytatta: János a megtérés keresztségével keresztelt, azt mondva a népnek, hogy aki utána jön, abban higgyenek, tudniillik a Krisztus Jézusban.||23260;-23262;23270;24286;24290;25095;25108
27659||.Apcsel.19.5||Amikor pedig ezt hallották, megkeresztelkedtek az Úr Jézus nevére.||
27660||.Apcsel.19.6||Amikor Pál rájuk tette kezét, a Szentlélek rájuk szállt, és nyelveken szóltak, és prófétáltak.||27262;27372;27022;27035
27661||.Apcsel.19.7||Összesen mintegy tizenketten voltak ezek a férfiak.||
27662||.Apcsel.19.8|Pál tanítása és csodatételei Efezusban|A zsinagógába is elment, és három hónapon át bátran szólt, vitatkozott, és igyekezett meggyőzni őket az Isten országára tartozó dolgokról.||
27663||.Apcsel.19.9||De amikor egyesek megkeményítették magukat, és nem hittek, sőt gyalázták az Úr útját a sokaság előtt, otthagyta őket, és a tanítványokat is elkülönítette tőlük, és mindennap egy bizonyos Tirannosz iskolájában tanított.||27476;27632;27633
27664||.Apcsel.19.10||Ez két esztendeig tartott, úgyhogy mindazok, akik Ázsiában laktak, mind zsidók, mind görögök, meghallották az Úr igéjét.||28853
27665||.Apcsel.19.11||Isten rendkívüli csodákat tett Pál keze által.||27140;27486;26749
27666||.Apcsel.19.12||Annyira, hogy a testéről a kendőket vagy kötényeket is elvitték a betegekhez, és a betegségek eltávoztak tőlük, és a gonosz lelkek kimentek belőlük.||27143;27144
27667||.Apcsel.19.13||Néhányan a kóborló zsidó ördögűzők közül is megpróbálták az Úr Jézus nevét hívni azokra, akikben gonosz lelkek voltak, és azt mondták: Esküvel kényszerítünk titeket a Jézusra, akit Pál hirdet.||23583;24643;25417
27668||.Apcsel.19.14||Egy Szkéva nevű zsidó főpap hét fia is ezt tette.||
27669||.Apcsel.19.15||A gonosz lélek pedig így válaszolt: Jézust ismerem, Pálról is tudok, de ti kik vagytok?||24438;27569
27670||.Apcsel.19.16||És az az ember, akiben a gonosz lélek volt, nekik esett, leteperte őket, és annyira erőt vett rajtuk, hogy meztelenül és megsebesülve szaladtak ki abból a házból.||
27671||.Apcsel.19.17||Ez pedig tudomására jutott minden Efezusban lakó zsidónak és görögnek, és félelem szállt mindnyájukra, és magasztalták az Úr Jézus nevét.||
27672||.Apcsel.19.18||És sokan a hívők közül eljöttek, megvallották és elmondták tetteiket.||
27673||.Apcsel.19.19||Sokan pedig azok közül, akik varázslással foglalkoztak, könyveiket összehordták, és mindenki szeme láttára elégették. És összeszámlálták azoknak árát, és ötvenezer ezüstpénzre értékelték.||
27674||.Apcsel.19.20||Így az Úr ereje által az ige hatalmasan terjedt és erősödött.||
27675||.Apcsel.19.21||Miután mindezek megtörténtek, Pál elhatározta a Lélek által, hogy Macedóniát és Akháját bejárva Jeruzsálembe megy, és azt mondta: Ottlétem után Rómát is meg kell látnom.||27664;28849;28394;-28396;28399
27676||.Apcsel.19.22||Macedóniába küldött kettőt azok közül, akik neki szolgáltak, Timóteust és Erásztoszt, ő pedig egy ideig Ázsiában maradt.||28518;28854;28427;29957
27677||.Apcsel.19.23|Az ötvösök zavargása Efezusban|Abban az időben pedig nem kis háborúság támadt az Úr útja miatt.||
27678||.Apcsel.19.24||Mert egy Demeter nevű ötvös, aki ezüstből Artemisztemplomokat készített, nem csekély nyereséget biztosított a mesterembereknek.||
27679||.Apcsel.19.25||Ezeket összegyűjtötte a hasonló foglalkozásúakkal együtt, és azt mondta nekik: Férfiak, tudjátok, hogy ebből a mesterségből van a mi jólétünk.||
27680||.Apcsel.19.26||És látjátok és halljátok, hogy ez a Pál nemcsak Efezusnak, hanem majdnem egész Ázsiának sok népét áltatta és megtévesztette, mivelhogy azt mondja, hogy nem istenek azok, amelyeket kézzel csinálnak.||15900;19271;-19273
27681||.Apcsel.19.27||De nemcsak az a veszély fenyeget bennünket, hogy ez a mesterség csődbe jut, hanem hogy a nagy istenasszonynak, Artemisznek a templomát is semmibe veszik majd, és odalesz az ő nagysága, pedig őt egész Ázsia és az egész földkerekség tiszteli.||
27682||.Apcsel.19.28||Amikor ezeket hallották, megteltek haraggal, és kiáltoztak: Nagy az efezusi Artemisz!||
27683||.Apcsel.19.29||Az egész városban felfordulás támadt, megragadták a macedón Gájuszt és Arisztarkhoszt, akik Pál útitársai voltak, és egy akarattal a színházba rohantak.||27698;27925;29619
27684||.Apcsel.19.30||Pált pedig nem engedték a tanítványok, amikor a nép közé akart menni.||
27685||.Apcsel.19.31||És néhány ázsiai főtisztviselő, akik a barátai voltak, üzentek neki, és arra kérték, hogy ne menjen a színházba.||
27686||.Apcsel.19.32||Ott pedig ki egyet, ki mást kiáltozott, mert a népgyűlés összezavarodott, és a többség azt sem tudta, miért gyűltek össze.||
27687||.Apcsel.19.33||A zsidók Sándort tolták előre, ezért a tömeg figyelme őrá irányult. Sándor pedig kezével intett, és védekezni akart a nép előtt.||
27688||.Apcsel.19.34||De amikor felismerték, hogy zsidó, egyetlen kiáltás tört ki mindenkiből, és mintegy két órán át kiáltozták: Nagy az efezusi Artemisz!||
27689||.Apcsel.19.35||Miután pedig a városi jegyző lecsendesítette a sokaságot, azt mondta: Efezusi férfiak, ugyan ki az az ember, aki ne tudná, hogy Efezus városa a nagy istennő, Artemisz szentélyének és az ő égből leszállt képének őrzője?||
27690||.Apcsel.19.36||Mivel tehát ennek senki nem mondhat ellent, szükséges, hogy lecsendesedjetek, és semmiféle meggondolatlanságot ne kövessetek el!||
27691||.Apcsel.19.37||Mert idehoztátok ezeket az embereket, akik nem templomrablók, és istennőnket sem káromolták.||
27692||.Apcsel.19.38||Ha tehát Demeternek és a hozzá tartozó mesterembereknek valaki ellen panasza van, vannak törvénykezési napok, és vannak helytartók, ám pereskedjenek egymással!||
27693||.Apcsel.19.39||Ha pedig egyéb dolgok felől van valami panaszotok, a törvényes népgyűlésen elintézhetitek.||
27694||.Apcsel.19.40||Mert félő, hogy lázadással vádolnak minket a mai nap miatt, mert nincs semmi érvünk, amellyel megokolhatnánk ezt a csődületet. Ezeket mondva feloszlatta a népgyűlést.||
27695||.Apcsel.20.1|Pál útja Macedónián át Görögországba és vissza Tróászig|A zavargás megszűntével Pál magához hívta a tanítványokat, bátorította őket, majd elbúcsúzott tőlük, és elindult, hogy Macedóniába menjen.||27675
27696||.Apcsel.20.2||Miután pedig bejárta azokat a tartományokat, és számos beszéddel buzdította őket, Görögországba ment.||
27697||.Apcsel.20.3||Három hónapot töltött ott, de ahogy hajóra készült szállni Szíria felé, a zsidók merényletet terveztek ellene, ezért úgy döntött, hogy Macedónián át tér vissza.||27675
27698||.Apcsel.20.4||Elkísérte őt a béreai Szópatér, Pirrosz fia, a thesszalonikaiak közül pedig Arisztarkhosz és Szekundusz és a derbéi Gájusz és Timóteus, valamint az ázsiai Tükhikosz és Trofimosz.||28847;-28848;29018;-29021;28425;27683;29616;29425;29949;30002;27761;27734;29957
27699||.Apcsel.20.5||Ezek előrementek, és Tróászban vártak ránk.||
27700||.Apcsel.20.6||Mi pedig a kovásztalan kenyerek napjai után elhajóztunk Filippiből, és öt nap alatt érkeztünk meg hozzájuk Tróászba, ahol hét napot töltöttünk.||1831;1834
27701||.Apcsel.20.7|Pál prédikál Tróászban. Eutikhosz|A hét első napján, amikor összegyűltünk a kenyér megtörésére, Pál prédikált nekik, és mivel másnap el akart menni, a tanítást megnyújtotta éjfélig.||27060;27064
27702||.Apcsel.20.8||Elég sok lámpás volt abban a felső szobában, ahol összegyűltünk.||
27703||.Apcsel.20.9||Egy Eutikhosz nevű ifjú pedig, aki az ablakban ült, mély álomba merült, és mivel Pál sokáig prédikált, az álom úgy elnyomta, hogy leesett a harmadik emeletről, és holtan szedték föl.||
27704||.Apcsel.20.10||Pál pedig lement, ráhajolt, magához ölelte, majd azt mondta: Ne nyugtalankodjatok, mert a lelke benne van.||9339;9340;9639
27705||.Apcsel.20.11||Azután fölment, megtörte a kenyeret, és evett, majd sokáig, egészen virradatig beszélgetett velük, és akkor indult el.||
27706||.Apcsel.20.12||Az ifjat pedig élve hozták fel, és egészen megvigasztalódtak.||
27707||.Apcsel.20.13|Pál útja Milétoszig|Mi pedig előrementünk, és hajóra szállva Asszoszba utaztunk, ott akartuk fölvenni Pált, mert így rendelkezett, ő ugyanis gyalog akart jönni.||
27708||.Apcsel.20.14||Amikor aztán Asszoszban találkozott velünk, felvettük, és Mitilénébe mentünk.||
27709||.Apcsel.20.15||Onnan elhajózva másnap Khiosz elé jutottunk, azt követően pedig behajóztunk Számoszba, majd a rá következő nap megérkeztünk Milétoszba.||
27710||.Apcsel.20.16||Mert Pál úgy döntött, hogy Efezus mellett elhajózik, hogy ne veszítsen időt Ázsiában. Sietett, hogy pünkösd napjára lehetőleg már Jeruzsálemben legyen.||
27711||.Apcsel.20.17|Pál Milétoszban elbúcsúzik az efezusi vénektől|Milétoszból azonban Efezusba küldött, és magához hívatta a gyülekezet véneit.||27506
27712||.Apcsel.20.18||Amikor azok megérkeztek hozzá, azt mondta nekik: Ti tudjátok, hogy Ázsiába jövetelem első napjától fogva miként éltem köztetek az egész idő alatt.||
27713||.Apcsel.20.19||Az Úrnak szolgáltam teljes alázatossággal, sok könnyhullatás és megpróbáltatás között, amelyek a zsidók cselszövései miatt estek rajtam.||28512;28818;28853;28876;-28877;27759;29083
27714||.Apcsel.20.20||Egyáltalán nem riadtam vissza attól, hogy hirdessem nektek azt, ami hasznos, és nyilvánosan és házanként tanítsalak titeket.||
27715||.Apcsel.20.21||Mind zsidóknak, mind görögöknek bizonyságot tettem az Istenhez való megtérésről és a mi Urunk Jézus Krisztusban való hitről.||27498;27911;29636;29637;27583;27658
27716||.Apcsel.20.22||Most azért a Lélektől kényszerítve megyek Jeruzsálembe, és nem tudom, hogy ott mi vár rám.||
27717||.Apcsel.20.23||Csak azt tudom, hogy a Szentlélek városonként bizonyságot tesz, hogy bilincsek és szorongattatások várnak rám.||27736;27743
27718||.Apcsel.20.24||De semmivel sem gondolok, még az életem sem drága nekem, csak hogy elvégezhessem futásomat és azt a szolgálatot, amelyet az Úr Jézustól kaptam, hogy bizonyságot tegyek az Isten kegyelmének evangéliumáról.||29475;27745;27300;29139;29140
27719||.Apcsel.20.25||És most tudom, hogy közületek, akik között az Isten országát hirdetve jártam, többé senki sem látja az arcomat.||
27720||.Apcsel.20.26||Azért bizonyságot teszek előttetek a mai napon, hogy én mindenki vérétől tiszta vagyok.||20587;20588
27721||.Apcsel.20.27||Mert nem vonakodtam attól, hogy az Isten teljes akaratát hirdessem nektek.||
27722||.Apcsel.20.28||Viseljetek gondot magatokra és az egész nyájra, amelyben a Szentlélek felvigyázóvá tett titeket, hogy legeltessétek az Isten egyházát, amelyet tulajdon vérével szerzett.||29830;30534;30535;29989;30460
27723||.Apcsel.20.29||Tudom, hogy távozásom után ragadozó farkasok jönnek közétek, akik nem kímélik a nyájat.||23398
27724||.Apcsel.20.30||Sőt közületek is támadnak férfiak, akik fonák dolgokat beszélnek, hogy maguk után vonják a tanítványokat.||
27725||.Apcsel.20.31||Azért vigyázzatok, emlékezzetek arra, hogy én három évig nem szűntem meg éjjel és nappal könnyek között inteni mindenkit.||27662;27664;27676
27726||.Apcsel.20.32||Most pedig, testvéreim, az Istennek és kegyelme igéjének ajánllak titeket, aki gyarapíthat, és örökséget adhat nektek minden megszentelt között.||27909;29291;29544
27727||.Apcsel.20.33||Senkinek az ezüstjét, aranyát vagy ruháját nem kívántam,||7463
27728||.Apcsel.20.34||sőt magatok tudjátok, hogy amire szükségem volt nekem és a velem levőknek, arról ezek a kezek gondoskodtak.||27629;29646;29753;28513;28620;28623;29064;29103;-29108
27729||.Apcsel.20.35||Minden tekintetben megmutattam nektek, hogy ily módon fáradozva kell az erőtlenekről gondot viselni és megemlékezni az Úr Jézus szavairól, mert ő azt mondta: Jobb adni, mint kapni.||29752;29754
27730||.Apcsel.20.36||Miután ezeket elmondta, térdre borulva együtt imádkozott velük.||
27731||.Apcsel.20.37||Akkor mindnyájan nagy sírásra fakadtak, Pál nyakába borultak, és megcsókolták őt.||
27732||.Apcsel.20.38||Különösen azon a szaván keseregtek, hogy nem fogják többé arcát viszontlátni. Azután elkísérték a hajóhoz.||
27733||.Apcsel.21.1|Pál útja Milétosztól Jeruzsálemig|Ahogy elváltunk tőlük, és kifutottunk a tengerre, egyenesen Kósz szigetére érkeztünk, másnap pedig Rodoszba és onnan Patarába.||
27734||.Apcsel.21.2||Amikor találtunk egy hajót, amely Föníciába ment, beszálltunk és elhajóztunk.||
27735||.Apcsel.21.3||Miután Ciprust megpillantottuk, és bal kéz felől elhagytuk, Szíriába eveztünk, és Tíruszban kötöttünk ki, mert a hajó ott tette ki a rakományát.||
27736||.Apcsel.21.4||Ott maradtunk hét napig, miután megtaláltuk a tanítványokat, akik Pálnak azt mondták a Lélek által, hogy ne menjen fel Jeruzsálembe.||27395;27744
27737||.Apcsel.21.5||Ott töltött napjaink elteltével, útnak indultunk, ők pedig mindnyájan kikísértek bennünket feleségestül, gyermekestül egészen a városon kívülre, és a tenger partján térdre esve imádkoztunk.||
27738||.Apcsel.21.6||Miután elbúcsúztunk egymástól, mi beszálltunk a hajóba, ők pedig visszatértek az övéikhez.||
27739||.Apcsel.21.7||Hajóutunk végeztével Tíruszból Ptolemaiszba jutottunk. Köszöntöttük a testvéreket, és náluk maradtunk egy napig.||
27740||.Apcsel.21.8||Másnap elindultunk, és Cézáreába érkeztünk, és betértünk Fülöp evangélista házába, aki a hét közül való volt, és nála maradtunk.||27175;27250;27251;27257;27271;-27285
27741||.Apcsel.21.9||Neki négy hajadon lánya volt, akik prófétáltak.||22406
27742||.Apcsel.21.10||Mialatt több napig ott maradtunk, lejött egy Júdeából való próféta, név szerint Agabosz.||27404
27743||.Apcsel.21.11||Amikor eljött hozzánk, levette Pál övét, és kezét-lábát megkötözte vele, majd azt mondta: Ezt mondja a Szentlélek: Azt a férfit, akié ez az öv, így kötözik meg a zsidók Jeruzsálemben, és a pogányok kezébe adják.||
27744||.Apcsel.21.12||Amikor ezt meghallottuk, a helybeliekkel együtt arra kértük, hogy ne menjen fel Jeruzsálembe.||27736
27745||.Apcsel.21.13||De Pál így felelt: Miért sírtok, és keserítitek a szívemet? Mert én nemcsak megkötöztetni, hanem meghalni is kész vagyok Jeruzsálemben az Úr Jézus nevéért.||27718
27746||.Apcsel.21.14||Amikor nem hagyta magát lebeszélni, megnyugodtunk, és azt mondtuk: Legyen meg az Úr akarata.||
27747||.Apcsel.21.15||E napok után pedig felkészültünk, és felmentünk Jeruzsálembe.||
27748||.Apcsel.21.16||Velünk jött néhány cézáreai tanítvány is, akik elvezettek egy régi tanítványhoz, a ciprusi Mnázonhoz, hogy nála szálljunk meg.||
27749||.Apcsel.21.17|Pál a jeruzsálemi templomban|Amikor Jeruzsálembe érkeztünk, örömmel fogadtak minket a testvérek.||
27750||.Apcsel.21.18||Másnap pedig Pál velünk együtt bement Jakabhoz, és a vének mindnyájan ott voltak.||27524
27751||.Apcsel.21.19||Köszöntötte őket, és részletesen elmondta, mit tett Isten a pogányok között a szolgálata által.||
27752||.Apcsel.21.20||Azok pedig ezt hallva dicsőítették Istent, és azt mondták neki: Látod, testvér, milyen sok ezren vannak a zsidók között, akik hívők, és mindnyájan buzognak a törvényért!||
27753||.Apcsel.21.21||Felőled pedig azt hallották, hogy te mindazokat a zsidókat, akik a pogányok között vannak, a Mózestől való elszakadásra tanítod, azt mondva, hogy ne metéljék körül fiaikat, és ne tartsák meg a zsidó szokásokat.||29163;29231;-29235;28260
27754||.Apcsel.21.22||Mi hát a teendő? Mindenképpen meg fogják hallani, hogy idejöttél.||
27755||.Apcsel.21.23||Tedd meg azért, amit mondunk neked. Van köztünk négy férfi, akik fogadalmat tettek.||3825;-3844
27756||.Apcsel.21.24||Vedd magad mellé őket, és tisztulj meg velük együtt, fizesd ki a költségeiket, hogy megnyírhassák a fejüket, és így mindenki megtudja, hogy semmi sem igaz abból, amit felőled hallott, hanem te magad is úgy élsz, hogy a törvényt megtartod.||27644
27757||.Apcsel.21.25||A pogányokból lett hívőknek pedig már megírtuk azt a határozatot, hogy tartózkodjanak a bálványoknak áldozott hústól, a vértől, a fulladt állattól és a paráznaságtól.||27531;27540
27758||.Apcsel.21.26||Akkor Pál maga mellé vette azokat a férfiakat, és másnap velük együtt elvégezte a tisztulási szertartást, bement a templomba, és bejelentette, hogy mikor telnek le a tisztulás napjai, addig pedig mindegyikükért bemutatják az áldozatot.||
27759||.Apcsel.21.27|Pált megkötözik|Amikor pedig a hét nap már a vége felé járt, az Ázsiából való zsidók meglátták őt a templomban. Fellázították az egész sokaságot, majd megragadták,||
27760||.Apcsel.21.28||és így kiáltoztak: Izraelita férfiak, segítsetek! Ez az az ember, aki e nép ellen, a törvény ellen és e hely ellen tanít mindenkit mindenütt; és ezenfelül még görögöket is behozott a templomba, és megszentségtelenítette ezt a szent helyet.||27183
27761||.Apcsel.21.29||Mert korábban az efezusi Trofimosszal látták a városban, és azt hitték, hogy Pál bevitte őt a templomba.||27698
27762||.Apcsel.21.30||Megmozdult azért az egész város, a nép összecsődült, Pált megragadták, kivonszolták a templomból, és a kapukat azon nyomban bezárták.||
27763||.Apcsel.21.31||Amikor már azon voltak, hogy megölik, felment egy jelentés a sereg ezredeséhez, hogy egész Jeruzsálem lázong;||
27764||.Apcsel.21.32||ő azonnal katonákat és századosokat vett maga mellé, és lerohant hozzájuk. Azok pedig, amikor meglátták az ezredest és a katonákat, abbahagyták Pál ütlegelését.||
27765||.Apcsel.21.33||Ahogy az ezredes odaért, elfogatta, és megparancsolta, hogy kötözzék meg két lánccal, és tudakozódott, hogy ki ez az ember, és mit tett.||
27766||.Apcsel.21.34||De ki ezt, ki azt kiáltozta a sokaságban, és mivel a zajongás miatt nem tudott meg semmi bizonyosat, az ezredes megparancsolta, hogy vezessék a várba.||
27767||.Apcsel.21.35||Amikor a lépcsőkhöz jutott, az történt, hogy a katonáknak vinniük kellett Pált a tömeg erőszakossága miatt,||
27768||.Apcsel.21.36||mert a tömeg utánuk tódult, és azt kiáltozta: Végeztesd ki!||
27769||.Apcsel.21.37||Amikor már éppen be akarták vinni Pált a várba, azt mondta az ezredesnek: Szabad valamit mondanom neked? Ő pedig azt kérdezte: Te tudsz görögül?||
27770||.Apcsel.21.38||Hát nem te vagy az az egyiptomi, aki néhány nappal korábban felkelést szított, és kivitte a pusztába azt a négyezer felfegyverzett férfit?||
27771||.Apcsel.21.39||Mire Pál így válaszolt: Én ugyan tarzuszi zsidó ember vagyok, Cilicia nevezetes városának polgára, de kérlek, engedd meg nekem, hogy szóljak a néphez.||27296;27775
27772||.Apcsel.21.40||Amikor megengedte, Pál a lépcsőn állva intett kezével a népnek, és amikor nagy csendesség lett, héber nyelven szólította meg őket:||
27773||.Apcsel.22.1|Pál beszéde a néphez|Atyámfiai, férfiak és atyák, hallgassátok meg védekezésemet, amelyet most hozzátok intézek.||
27774||.Apcsel.22.2||Amikor hallották, hogy héber nyelven szól hozzájuk, még inkább megnyugodtak. Akkor így szólt:||
27775||.Apcsel.22.3||Én zsidó ember vagyok, a ciliciai Tarzuszban születtem, de ebben a városban nőttem fel, Gamáliél lábainál, az atyák törvényének szigora szerint neveltek, és buzgó voltam az Isten iránt, amint ma ti is mindnyájan azok vagytok.||27162;29138;29494
27776||.Apcsel.22.4||Ennek a tanításnak a követőit halálra üldöztem, megkötöztem és börtönbe juttattam férfiakat és nőket.||27248;27900;-27902;29137;28795
27777||.Apcsel.22.5||Tanúm erre a főpap és a véneknek egész tanácsa, akiktől leveleket kaptam az atyafiakhoz, és Damaszkuszba mentem, hogy az ottaniakat is megkötözve Jeruzsálembe hozzam, hogy megbüntessék őket.||27287;27903
27778||.Apcsel.22.6||Történt pedig, hogy amint mentem és közeledtem Damaszkuszhoz, déltájban egyszerre csak nagy világosság sugárzott körül engem az égből.||27288;27904;-27906
27779||.Apcsel.22.7||Földre estem, és egy hangot hallottam, amely azt mondta nekem: Saul, Saul, miért üldözöl engem?||
27780||.Apcsel.22.8||Én pedig azt kérdeztem: Ki vagy, Uram? Ő pedig azt mondta nekem: Én vagyok a názáreti Jézus, akit te üldözöl.||
27781||.Apcsel.22.9||Akik velem voltak, a világosságot ugyan látták, de nem hallották annak hangját, aki velem beszélt.||
27782||.Apcsel.22.10||Én pedig azt mondtam: Mit tegyek, Uram? Az Úr pedig azt válaszolta: Kelj fel, és menj el Damaszkuszba, és ott megmondják neked mindazt, amit Isten felőled elrendelt, hogy megtedd.||
27783||.Apcsel.22.11||De mivel nem láttam annak a világosságnak dicsősége miatt, a velem levők kézen fogva vezettek, úgy mentem be Damaszkuszba.||
27784||.Apcsel.22.12||Egy bizonyos Anániás pedig, aki a törvény szerint élő kegyes férfi, akiről az ott lakó zsidók mind jó bizonyságot tesznek,||27295;-27303
27785||.Apcsel.22.13||hozzám jött, és mellém állva azt mondta nekem: Atyámfia, Saul, láss újra! És én abban a pillanatban rátekintettem.||
27786||.Apcsel.22.14||Ő pedig azt mondta: Atyáink Istene kiválasztott téged, hogy megismerd az ő akaratát, és meglásd az Igazat, és hangját a saját szájából halljad.||
27787||.Apcsel.22.15||Mert tanúja leszel neki minden ember előtt azok felől, amiket láttál és hallottál.||27907
27788||.Apcsel.22.16||Most azért mit késlekedsz? Kelj fel, keresztelkedj meg, és az Úr nevét segítségül hívva mosd le bűneidet.||
27789||.Apcsel.22.17||Történt pedig, hogy amikor Jeruzsálembe visszatértem, és imádkoztam a templomban, révületbe estem,||27311;27911
27790||.Apcsel.22.18||és láttam őt, aki ezt mondta nekem: Siess, és menj ki hamar Jeruzsálemből, mert nem fogadják el a rólam szóló bizonyságtételedet!||
27791||.Apcsel.22.19||Én pedig azt mondtam: Uram, ők maguk tudják, hogy én voltam az, aki börtönbe vetettem és zsinagógáról zsinagógára járva megvertem azokat, akik hittek benned.||
27792||.Apcsel.22.20||Amikor a te vértanúdnak, Istvánnak a vérét kiontották, én is ott álltam, helyeseltem azt, és őriztem azoknak ruháját, akik őt megölték.||27243;27246
27793||.Apcsel.22.21||Ő pedig azt mondta nekem: Eredj el, mert én messzire küldelek téged, a pogányok közé.||27300;27908;27909;28389;28390;29140
27794||.Apcsel.22.22|Pált a várba viszik|Eddig a szóig hallgatták őt, de akkor kiabálni kezdtek: Töröld el a föld színéről az ilyet, mert nem érdemli meg, hogy éljen.||27768
27795||.Apcsel.22.23||Miközben kiabáltak, ruháikat eldobálták, és port szórtak a levegőbe.||
27796||.Apcsel.22.24||Az ezredes pedig megparancsolta, hogy vigyék Pált a várba, és meghagyta, hogy korbácsütésekkel vallassák ki, hogy megtudja, miért kiáltoztak úgy ellene.||
27797||.Apcsel.22.25||Amikor azonban szíjakkal lekötözték, azt mondta Pál az ott álló századosnak: Szabad-e nektek római polgárt ítélet nélkül megkorbácsolni?||27589
27798||.Apcsel.22.26||Ahogy meghallotta ezt a százados, elment, és jelentette az ezredesnek: Vigyázz, mit teszel, mert ez az ember római!||
27799||.Apcsel.22.27||Hozzá ment azért az ezredes, és megkérdezte tőle: Mondd meg nekem, valóban római polgár vagy? Ő pedig azt felelte: Az vagyok.||
27800||.Apcsel.22.28||Az ezredes akkor azt mondta: Én nagy összegért szereztem meg ezt a polgárjogot. Pál pedig azt mondta: Én pedig beleszülettem.||
27801||.Apcsel.22.29||Vallatói akkor azonnal félrehúzódtak mellőle. Sőt az ezredes is megijedt, amikor megtudta, hogy római az, akit megkötöztetett.||27590
27802||.Apcsel.22.30||Másnap pedig teljes bizonyossággal meg akarta tudni, hogy a zsidók mivel vádolják, ezért bilincseit feloldotta, és megparancsolta, hogy a főpapok és az egész nagytanács gyűljön össze, majd Pált levezette és eléjük állította.||
27803||.Apcsel.23.1|Pál beszéde a nagytanács előtt|Pál a nagytanácsra szegezte szemét, és azt mondta: Atyámfiai, férfiak, én teljesen jó lelkiismerettel szolgáltam Istennek mind e mai napig.||27853;28505;28880
27804||.Apcsel.23.2||Anániás főpap pedig megparancsolta azoknak, akik mellette álltak, hogy üssék szájon.||26876
27805||.Apcsel.23.3||Akkor Pál azt mondta neki: Megver az Isten téged, te meszelt fal! Itt ülsz, hogy a törvény szerint hozz ítéletet felettem, és törvényellenesen azt parancsolod, hogy megüssenek?||20789;20790;5368;5373;3296;4908;26448
27806||.Apcsel.23.4||Az ott állók pedig így szóltak: Az Isten főpapját szidalmazod?||
27807||.Apcsel.23.5||Pál pedig azt mondta: Nem tudtam, atyámfiai, hogy főpap. Mert meg van írva: A te néped fejedelmét ne átkozd!||2141
27808||.Apcsel.23.6||Mivel pedig Pál tudta, hogy egyik részük a szadduceusok, a másik pedig a farizeusok közül való, felkiáltott a nagytanács előtt: Atyámfiai, férfiak, én farizeus vagyok, farizeus fia, és a halottak reménysége és feltámadása miatt vádolnak.||29493
27809||.Apcsel.23.7||Amikor ezt mondta, vita támadt a farizeusok és a szadduceusok között, és a sokaság megoszlott.||
27810||.Apcsel.23.8||Mert a szadduceusok azt mondják, hogy nincs feltámadás, sem angyal, sem lélek, a farizeusok pedig mindegyiket vallják.||23962;24758;25873
27811||.Apcsel.23.9||Nagy kiáltozás támadt, és a farizeusok pártjának írástudói közül néhányan felállva hevesen vitatkoztak, azt hangoztatva: Semmi rosszat sem találunk ebben az emberben. Hátha lélek vagy angyal szólt hozzá?||27166;27167
27812||.Apcsel.23.10||Mikor pedig egyre nagyobb lett a felfordulás, az ezredes attól tartott, hogy Pált szétszaggatják, ezért parancsot adott, hogy a katonaság menjen le, ragadja ki őt közülük, és vigye el a várba.||
27813||.Apcsel.23.11||A következő éjszakán pedig odaállt mellé az Úr, és azt mondta: Bízzál, Pál! Mert ahogy bizonyságot tettél az én ügyem mellett Jeruzsálemben, úgy kell neked Rómában is bizonyságot tenned.||27561;27635;27946;27675;28395
27814||.Apcsel.23.12|Összeesküvés Pál ellen|Ahogy megvirradt, a zsidók összecsődültek, és átok alatt kötelezték magukat, hogy nem esznek és nem isznak addig, amíg meg nem ölik Pált.||
27815||.Apcsel.23.13||Több mint negyvenen voltak, akik így összeesküdtek.||
27816||.Apcsel.23.14||Ezek elmentek a főpapokhoz és a vénekhez, és azt mondták: Átok alatt megesküdtünk, hogy semmit nem ízlelünk addig, amíg meg nem öljük Pált.||26797
27817||.Apcsel.23.15||Most azért a nagytanáccsal együtt javasoljátok azt az ezredesnek, hogy hozza le hozzátok, mintha az ügyét alaposabban ki akarnátok vizsgálni. Mi pedig készek vagyunk őt megölni, mielőtt ideérne.||
27818||.Apcsel.23.16||Pál nőtestvérének a fia azonban meghallotta e cselszövést, és a várba bejutva tudtára adta Pálnak.||
27819||.Apcsel.23.17||Pál pedig az egyik századost magához hívta, és azt mondta: Ezt az ifjat vezesd az ezredeshez, mert valamit jelenteni akar neki.||
27820||.Apcsel.23.18||Az tehát maga mellé vette őt, elvitte az ezredeshez, és azt mondta: A fogoly Pál magához hívatott engem, és arra kért, hogy ezt az ifjút vezessem hozzád, mert mondani akar neked valamit.||
27821||.Apcsel.23.19||Az ezredes pedig kézen fogta, és félrevonulva megkérdezte tőle: Mit akarsz nekem jelenteni?||
27822||.Apcsel.23.20||Ő pedig azt mondta: A zsidók elhatározták, hogy megkérnek téged, hogy Pált holnap vidd le a nagytanács elé, mintha valamit alaposabban meg akarnának tudakozni felőle.||
27823||.Apcsel.23.21||Te azért ne engedj nekik, mert közülük negyvennél több férfi leselkedik utána, akik átok alatt kötelezték magukat, hogy addig se nem esznek, se nem isznak, amíg meg nem ölik. És már készen vannak, csak az üzenetedre várnak.||
27824||.Apcsel.23.22||Ekkor az ezredes elbocsátotta az ifjút, és meghagyta neki: Senkinek se szólj arról, hogy ezeket jelentetted nekem.||
27825||.Apcsel.23.23|Pált Cézáreába szállítják|És a századosok közül kettőt magához hívatott, és azt mondta: Készítsetek föl kétszáz katonát, hetven lovast és kétszáz dárdást az éjszaka harmadik órájára, hogy induljanak Cézáreába,||
27826||.Apcsel.23.24||és hátas állatokat is adjanak melléjük, hogy Pált felültetve biztonságban vigyék Félix helytartóhoz.||
27827||.Apcsel.23.25||Levelet is írt, amelynek ez volt a szövege:||
27828||.Apcsel.23.26||Klaudiusz Liziász a nagyra becsült helytartónak, Félixnek üdvözletét küldi!||
27829||.Apcsel.23.27||Ezt a férfit a zsidók elfogták és meg akarták ölni, de odamenve csapataimmal kiszabadítottam, mivel tudomásomra jutott, hogy római.||
27830||.Apcsel.23.28||Mivel meg akartam tudni az okát, hogy mivel vádolják, levittem őt a nagytanácsuk elé.||
27831||.Apcsel.23.29||Úgy találtam, hogy törvényük vitás kérdései felől vádolják, de ellene semmi halált vagy fogságot érdemlő vád nincs.||
27832||.Apcsel.23.30||Mivel pedig jelentették nekem, hogy merénylet készül e férfi ellen, azonnal hozzád küldtem, és vádlóinak is meghagytam, hogy ami panaszuk van ellene, azt előtted mondják el.||
27833||.Apcsel.23.31||A katonák tehát a kapott parancsnak megfelelően felvették Pált, és még éjszaka elvitték Antipatriszba.||
27834||.Apcsel.23.32||Másnap a lovasok kíséretében továbbküldték, ők pedig visszatértek a várba.||
27835||.Apcsel.23.33||Azok pedig Cézáreába jutva átadták a levelet a helytartónak, és Pált is elébe vezették.||23502
27836||.Apcsel.23.34||Amikor a helytartó elolvasta a levelet, megkérdezte, hogy melyik tartományból való, és miután megtudta, hogy Ciliciából,||
27837||.Apcsel.23.35||azt mondta: Majd kihallgatlak, amikor a vádlóid is eljönnek. És megparancsolta, hogy Heródes palotájában őrizzék.||
27838||.Apcsel.24.1|Pált vádolják Félix előtt|Öt nap múlva azután lement Anániás főpap néhány vénnel és egy Tertullusz nevű ügyvéddel, és panaszt tettek a helytartónál Pál ellen.||
27839||.Apcsel.24.2||Amikor előállították, Tertullusz vádolni kezdte:||
27840||.Apcsel.24.3||Nagyra becsült Félix, nagy békében van részünk, és helyes intézkedések történnek a nép javára előrelátásod folytán. Ezt minden tekintetben és mindenütt teljes hálával elismerjük.||
27841||.Apcsel.24.4||De hogy hosszú ideig fel ne tartsalak, kérlek, jóindulattal hallgass meg minket röviden.||
27842||.Apcsel.24.5||Mi ugyanis úgy találtuk, hogy ez az ember valóságos pestis, és lázadást szít a föld kerekségén levő valamennyi zsidó közt, és a názáreti felekezet vezetője,||
27843||.Apcsel.24.6||aki a templomot is meg akarta szentségteleníteni, de elfogtuk, és a mi törvényünk szerint akartuk elítélni.||
27844||.Apcsel.24.7||Liziász ezredes azonban odajött, és erőszakkal kivette őt kezünkből,||
27845||.Apcsel.24.8||és azt parancsolta, hogy vádlói hozzád jöjjenek. Ha kihallgatod őt, magad is tudomást szerezhetsz mindarról, amivel vádoljuk.||
27846||.Apcsel.24.9||A zsidók is csatlakoztak ehhez, és bizonygatták, hogy mindez valóban így van.||
27847||.Apcsel.24.10|Pál védekezése Félix előtt|Pál, miután intett neki a helytartó, hogy szóljon, így válaszolt: Mivel tudom, hogy hosszú évek óta vagy e népnek a bírája, bátrabban védekezem a magam ügyében.||
27848||.Apcsel.24.11||Megtudhatod, hogy nincs több mint tizenkét napja, hogy feljöttem imádkozni Jeruzsálembe.||
27849||.Apcsel.24.12||De sem a templomban, sem a zsinagógákban, sem a városban nem láttak engem, hogy valakivel is vitatkoztam volna, vagy hogy a sokaságot lázítottam volna.||
27850||.Apcsel.24.13||Nem is tudják bizonyítani azt, amivel most vádolnak.||
27851||.Apcsel.24.14||Azt azonban megvallom neked, hogy én a szerint az út szerint, amelyet ők eretnekségnek mondanak, úgy szolgálok az én atyáim Istenének, mint aki hiszek mindabban, ami a törvényben és a prófétákban meg van írva.||
27852||.Apcsel.24.15||Mert reménységem van Istenben, hogy lesz feltámadásuk mind az igazaknak, mind a gonoszoknak, amint ezt ők maguk is várják.||13324;-13326;22150;26307;26308
27853||.Apcsel.24.16||Ezért magam is arra törekszem, hogy mindenkor feddhetetlen lelkiismeretem legyen Isten és az emberek előtt.||
27854||.Apcsel.24.17||Több esztendő elteltével pedig eljöttem, hogy az én népemnek adományokat hozzak, és áldozatot mutassak be.||28396;-28399;28845;-28848;29001;29025
27855||.Apcsel.24.18||Ennek során néhány Ázsiából való zsidó rám talált a templomban a tisztulási fogadalom teljesítése közben, nem pedig csődületben és nem lázítás közben.||27758;27759
27856||.Apcsel.24.19||Nekik kellett volna megjelenniük előtted és itt vádolniuk engem, ha valami panaszuk van ellenem.||
27857||.Apcsel.24.20||Vagy ezek a vádlók maguk mondják meg, hogy találtak-e bennem valami vétket, amikor a nagytanács előtt álltam,||
27858||.Apcsel.24.21||hacsak nem azt az egy kijelentésemet, amelyet köztük állva kiáltottam: a halottak feltámadása miatt vádolnak engem a mai napon.||27808
27859||.Apcsel.24.22|Pál kétévi fogsága Félix alatt|Félix pedig, akinek elég pontos tudomása volt erről a tanításról, elnapolta ügyüket, és így szólt: Amikor Liziász ezredes idejön, akkor fogok dönteni az ügyetekben.||
27860||.Apcsel.24.23||És megparancsolta a századosnak, hogy tartsák őt őrizetben, de enyhébb fogságban, és senkit se tiltsanak el az övéi közül attól, hogy szolgáljon neki.||
27861||.Apcsel.24.24||Néhány nap múlva pedig megjelent Félix a feleségével, Druzillával együtt, aki zsidó volt, maga elé hívatta Pált, és meghallgatta őt a Krisztusban való hit felől.||
27862||.Apcsel.24.25||Amikor pedig igazságról, önmegtartóztatásról és az eljövendő ítéletről kezdett beszélni, Félix megrémülve így szólt: Most menj el, de amikor alkalmam lesz rá, magamhoz hívatlak.||
27863||.Apcsel.24.26||Egyúttal azt is remélte, hogy Pál pénzt ad neki, ezért gyakran magához hívatta, és elbeszélgetett vele.||27854
27864||.Apcsel.24.27||Két esztendő múlva Porciusz Fesztusz lett Félix utóda. Félix azonban, hogy kedvébe járjon a zsidóknak, Pált fogságban hagyta.||
27865||.Apcsel.25.1|Fesztusz Jeruzsálemben|Amikor Fesztusz megérkezett a tartományba, három nap múlva felment Cézáreából Jeruzsálembe.||
27866||.Apcsel.25.2||A főpap és a zsidók főemberei pedig panaszt tettek neki Pál ellen, és kérték,||
27867||.Apcsel.25.3||hogy a kedvükért vitesse át őt Jeruzsálembe, mert tőrbe akarták csalni, hogy útközben megöljék.||27817
27868||.Apcsel.25.4||Fesztusz azonban azt felelte, hogy Pált Cézáreában őrzik, ő maga pedig hamarosan odamegy.||
27869||.Apcsel.25.5||Akik tehát közöttetek illetékesek – mondta –, jöjjenek velem, és ha valami kifogásolható van abban a férfiban, emeljenek vádat ellene!||
27870||.Apcsel.25.6|Pál a császárhoz fellebbez|Miután nem több mint nyolc-tíz napot időzött közöttük, lement Cézáreába, és másnap bírói székébe ült, és elővezettette Pált.||
27871||.Apcsel.25.7||Amikor Pál megjelent, körülállták a zsidók, akik lementek Jeruzsálemből, és sok súlyos vádat hoztak fel ellene, amelyeket azonban nem tudtak bizonyítani.||
27872||.Apcsel.25.8||Pál a maga védelmére ezt hozta fel: Sem a zsidók törvénye ellen, sem a templom ellen, sem a császár ellen semmit sem vétettem.||27849
27873||.Apcsel.25.9||Fesztusz pedig kedvükben akart járni a zsidóknak, és azt kérdezte Páltól: Föl akarsz menni Jeruzsálembe, hogy ott ítélkezzem feletted ebben az ügyben?||27864
27874||.Apcsel.25.10||Pál azonban azt mondta: A császár ítélőszéke előtt állok, itt kell felettem ítélkezni. A zsidók ellen semmit sem vétettem, mint te magad is jól tudod.||
27875||.Apcsel.25.11||Mert ha vétkes vagyok, és valami halálra méltót cselekedtem, nem vonakodom a haláltól, ha azonban semmi sincs azokban, amikkel ezek vádolnak engem, senki sem szolgáltathat ki nekik. A császárhoz fellebbezek!||
27876||.Apcsel.25.12||Akkor Fesztusz szót váltott tanácsosaival, és így válaszolt: A császárhoz fellebbeztél, a császár elé fogsz menni.||27675;27813
27877||.Apcsel.25.13|Pál Fesztusz és Agrippa előtt|Néhány nap múlva pedig Agrippa király és Bereniké érkezett Cézáreába, hogy köszöntsék Fesztuszt.||
27878||.Apcsel.25.14||Mivel több napot ott töltöttek, Fesztusz szóba hozta a király előtt Pál ügyét: Van itt egy férfi, akit Félix hagyott itt fogolyként.||27864
27879||.Apcsel.25.15||Amikor Jeruzsálemben jártam, a főpapok és a zsidók vénei panaszt emeltek ellene, és elítélését kérték.||
27880||.Apcsel.25.16||Azt válaszoltam nekik, hogy a rómaiaknak nem szokásuk kiadni egy embert azelőtt, hogy szembesítenék a vádlottat vádlóival, és alkalmat nem adnának neki, hogy védekezhessék a vád ellen.||
27881||.Apcsel.25.17||Amikor tehát ők idejöttek, másnap halogatás nélkül a bírói székbe ültem, és elővezettettem azt a férfit.||
27882||.Apcsel.25.18||Ám amikor vádlói előálltak, semmi olyan vádat nem hoztak fel ellene, amilyenre én gondoltam,||
27883||.Apcsel.25.19||hanem valami vitás kérdéseik voltak vele a maguk vallásáról, egy bizonyos meghalt Jézus felől, akiről Pál azt állította, hogy él.||
27884||.Apcsel.25.20||Mivel ezekben a vitás kérdésekben nem tudtam eligazodni, megkérdeztem, akar-e Jeruzsálembe menni, hogy ott mondjanak ítéletet ebben az ügyben.||
27885||.Apcsel.25.21||Amikor azonban Pál fellebbezett, hogy a császár döntéséig tartsák őrizetben, megparancsoltam, hogy őrizzék, amíg a császárhoz nem küldhetem.||
27886||.Apcsel.25.22||Agrippa pedig azt mondta Fesztusznak: Szeretném magam is meghallgatni azt az embert. Holnap hallani fogod – felelte Fesztusz.||
27887||.Apcsel.25.23||Másnap tehát Agrippa és Bereniké nagy pompával megjelent, és bement a kihallgatási terembe az ezredesekkel és a város főembereivel együtt, majd Fesztusz parancsára elővezették Pált.||
27888||.Apcsel.25.24||Fesztusz így szólt: Agrippa király és ti férfiak mindnyájan, akik velünk együtt jelen vagytok! Látjátok ezt az embert, aki miatt a zsidók egész sokasága folyamodott hozzám Jeruzsálemben és itt is, azt kiáltozva, hogy ennek nem szabad tovább élnie.||
27889||.Apcsel.25.25||Én pedig úgy találtam, hogy semmi halált érdemlő dolgot nem cselekedett, de mivel a császárhoz fellebbezett, úgy döntöttem, hogy elküldöm.||
27890||.Apcsel.25.26||De semmi bizonyosat nem tudok róla írni az én uramnak. Ezért hozattam őt elétek és kiváltképpen teeléd, Agrippa király, hogy a kihallgatás megtörténtével tudjak mit írni.||
27891||.Apcsel.25.27||Mert értelmetlennek látom, hogy aki foglyot küld, az ellene való vádakat ne jelentse.||
27892||.Apcsel.26.1|Pál beszéde Agrippa előtt|Agrippa pedig azt mondta Pálnak: Megengedjük, hogy szólj a magad mentségére. Akkor Pál kinyújtotta a kezét, és védőbeszédet tartott:||
27893||.Apcsel.26.2||Agrippa király! Boldognak tartom magamat, hogy a mai napon előtted védekezhetem mindazok ellen, amikkel a zsidók vádolnak,||
27894||.Apcsel.26.3||mivel te nagyon jól ismered a zsidók minden szokását és vitás kérdéseit. Kérlek azért, hallgass meg engem türelmesen!||
27895||.Apcsel.26.4||Életemet, amely kezdettől népem között és Jeruzsálemben folyt le, ifjúságomtól fogva minden zsidó ismeri.||27775
27896||.Apcsel.26.5||Mivel ők kezdettől fogva ismernek, tanúsíthatják, ha akarják, hogy vallásunk legszigorúbb felekezete szerint éltem mint farizeus.||
27897||.Apcsel.26.6||Most is a miatt a reménység miatt állok itt vád alatt, amelyet Isten atyáinknak ígért,||27851;27987
27898||.Apcsel.26.7||és amelynek beteljesedésében a mi tizenkét törzsünk éjjel-nappal buzgón szolgálva reménykedik. Ó, király, ezért a reménységért vádolnak engem a zsidók.||
27899||.Apcsel.26.8||Miért találjátok hihetetlennek, hogy Isten halottakat támaszt fel?||
27900||.Apcsel.26.9||Egykor én magam is úgy véltem, hogy mindent meg kell tennem ama názáreti Jézus neve ellen.||
27901||.Apcsel.26.10||Meg is tettem Jeruzsálemben, és a szentek közül sokat börtönbe csukattam a főpapoktól kapott felhatalmazás alapján. Sőt amikor megölték őket, szavazatommal ehhez hozzájárultam.||27248;27286;27776;27777;27791;29137;27246;27792
27902||.Apcsel.26.11||Minden zsinagógában sokszor büntetéssel kényszerítettem őket káromlásra, és szerfelett dühöngtem ellenük, még idegen városokban is üldöztem őket.||
27903||.Apcsel.26.12||Ilyen ügyben éppen útban voltam Damaszkusz felé a főpapoktól kapott felhatalmazással és engedéllyel.||27286;27773
27904||.Apcsel.26.13||Déltájban az úton azt láttam, ó, király, hogy a mennyből a napfénynél is ragyogóbb világosság sugároz körül engem és a velem együtt utazókat.||
27905||.Apcsel.26.14||Amikor pedig mindnyájan földre estünk, hangot hallottam, amely héber nyelven szólt hozzám, és ezt mondta: Saul, Saul, miért üldözöl engem? Nehéz neked az ösztöke ellen rugódoznod.||
27906||.Apcsel.26.15||Én pedig azt kérdeztem: Ki vagy, Uram? Az Úr pedig azt mondta: Én vagyok Jézus, akit te üldözöl.||
27907||.Apcsel.26.16||De kelj fel, és állj lábadra, mert azért jelentem meg neked, hogy szolgává és tanúvá rendeljelek téged arra nézve, amiket láttál, és amik miatt még meg fogok neked jelenni.||27787;27789;27790;29092;-29094
27908||.Apcsel.26.17||Megszabadítalak téged ettől a néptől és a pogányoktól, akik közé küldelek,||27793
27909||.Apcsel.26.18||hogy megnyisd a szemüket, hogy a sötétségből világosságra és a Sátán hatalmából Istenhez térjenek, hogy a bennem való hit által bűneik bocsánatát vegyék, és a megszenteltek között osztályrészt nyerjenek.||28933;29379;29544;29545;27726;29291
27910||.Apcsel.26.19||Azért, Agrippa király, nem voltam engedetlen a mennyei látomás iránt,||
27911||.Apcsel.26.20||hanem először Damaszkuszban és Jeruzsálemben, majd Júdea egész tartományában, sőt a pogányok között is hirdettem az embereknek, hogy bánják meg bűneiket, és térjenek meg Istenhez, és a megtéréshez méltó cselekedeteket cselekedjenek.||27305;-27307;27313;27314;27715;23267;25100
27912||.Apcsel.26.21||Ezért fogtak el a templomban, és ezért akartak a zsidók megölni.||27762;27763
27913||.Apcsel.26.22||De mivel Isten mind e mai napig megsegített, itt állok, és bizonyságot teszek kicsinynek és nagynak egyaránt, és semmit sem mondok azon kívül, amiről a próféták és Mózes is megmondták, hogy be fog teljesedni,||
27914||.Apcsel.26.23||hogy a Krisztusnak szenvednie kell, és mint aki elsőnek támadt fel a halottak közül, világosságot fog hirdetni ennek a népnek és a pogányoknak is.||18783;27595;28806;28809;29550;18554;18710;27478
27915||.Apcsel.26.24||Amikor pedig ezeket mondta a maga mentségére, Fesztusz hangosan így szólt: Bolond vagy te, Pál! A sok tudomány téged őrültségbe visz.||28449;28454
27916||.Apcsel.26.25||Ő pedig azt mondta: Nem vagyok én bolond, nagyra becsült Fesztusz, hanem igaz és józan beszédeket szólok.||
27917||.Apcsel.26.26||Mivel tud ezekről a király, akihez bátran szólok, mert nem gondolom, hogy ezek közül előtte bármi is rejtve lenne, hiszen nem valami zugban történt dolgok ezek.||
27918||.Apcsel.26.27||Agrippa király, hiszel-e a prófétáknak? Tudom, hogy hiszel.||
27919||.Apcsel.26.28||Agrippa pedig azt mondta Pálnak: Majdnem ráveszel engem, hogy keresztyénné legyek.||
27920||.Apcsel.26.29||Pál így válaszolt: Kívánnám Istentől, hogy ne csak majdnem, hanem nagyon is, és ne csak te, hanem mindazok is, akik ma engem hallgatnak, olyanok lennének, amilyen én is vagyok e bilincsek nélkül.||
27921||.Apcsel.26.30||Aztán felkelt a király, a helytartó, Bereniké és azok, akik velük együtt ültek.||
27922||.Apcsel.26.31||Távozóban így beszélgettek egymás között: Semmi halálra vagy fogságra méltó dolgot nem tett ez az ember.||
27923||.Apcsel.26.32||Agrippa pedig azt mondta Fesztusznak: Ezt az embert szabadon lehetne bocsátani, ha a császárhoz nem fellebbezett volna.||
27924||.Apcsel.27.1|Pált Rómába viszik|Amikor eldőlt, hogy Itáliába hajózunk, átadták Pált és több más foglyot a császári seregből való Juliusz nevű századosnak.||
27925||.Apcsel.27.2||Beszálltunk tehát egy adramittiumi hajóba, amely az ázsiai partvidéket akarta behajózni, és elindultunk. Velünk volt a thesszalonikai macedón Arisztarkhosz is.||27683;27698
27926||.Apcsel.27.3||Másnap megérkeztünk Szidónba. Juliusz emberségesen bánt Pállal, megengedte, hogy elmenjen a barátaihoz, és azok gondoskodjanak róla.||
27927||.Apcsel.27.4||Onnan elindulva Ciprus alatt hajóztunk el, mert ellenszél volt.||
27928||.Apcsel.27.5||Majd Cilicia és Pamfilia partja mellett elhajózva eljutottunk a líciai Mirába.||
27929||.Apcsel.27.6||És mivel ott a százados egy Itáliába menő alexandriai hajót talált, abba szállított át minket.||
27930||.Apcsel.27.7||Több napon át azonban csak lassan haladtunk, és nehezen jutottunk el Kniduszig, de mivel a szél nem engedett bennünket odajutni, elhajóztunk Kréta alatt, Szalmóné közelében.||
27931||.Apcsel.27.8||Nagy nehezen elhajóztunk mellette, majd eljutottunk egy helyre, amelyet Szépkikötőknek neveznek, s melyhez közel van Lázea városa.||
27932||.Apcsel.27.9|Pál tanácsa ellenére továbbhajóznak|Mivel pedig már sok idő telt el, és a hajózás kezdett veszélyessé válni, mert a böjt is elmúlt már, Pál figyelmeztette őket:||3230;3428;-3434
27933||.Apcsel.27.10||Férfiak, úgy látom, hogy ez a hajózás nemcsak a rakománynak és a hajónak, hanem a mi életünknek is ártalmára és nagy kárára lesz.||
27934||.Apcsel.27.11||De a százados inkább hitt a kormányosnak és a hajótulajdonosnak, mint annak, amit Pál mondott.||
27935||.Apcsel.27.12||Mivel a kikötő telelésre nem volt alkalmas, ezért a többség úgy határozott, hogy hajózzanak tovább, ha csak lehetséges, egy krétai kikötőbe, Főnixbe, amely délnyugat és északnyugat felé néz.||
27936||.Apcsel.27.13||Mivel pedig gyenge déli szél kezdett fújni, úgy gondolták, hogy feltett szándékukat véghezvihetik, felszedték hát a horgonyt, és Kréta mentén hajóztak tovább.||
27937||.Apcsel.27.14||Nemsokára azonban a sziget felől viharos szél csapott le ránk, amelyet északkeletinek neveznek,||
27938||.Apcsel.27.15||s amely a hajót magával ragadta, és mivel nem bírt a széllel szemben menni, hagytuk, hogy magával vigyen bennünket.||
27939||.Apcsel.27.16||Amikor pedig egy kis sziget alá futottunk, amelyet Klaudának hívnak, alig bírtuk hatalmunkban tartani a csónakot.||
27940||.Apcsel.27.17||Miután azt felvonták, védőintézkedéseket tettek: alul átkötötték a hajót, és mivel féltek, hogy Szirtisz zátonyaira futnak, leeresztették a horgonyt, és úgy sodródtak tovább.||
27941||.Apcsel.27.18||Amikor pedig a szélvésztől nagyon hányattattunk, másnap a hajóterhet kidobták,||
27942||.Apcsel.27.19||harmadnap pedig saját kezükkel dobálták ki a hajó felszerelését is.||27961;22603
27943||.Apcsel.27.20||Amikor pedig több napon át sem a nap, sem a csillagok nem látszottak, és nem kis vihar tombolt, minden reménységünk elveszett az életben maradásunk felől.||
27944||.Apcsel.27.21||Amikor pedig már jó ideje nem ettek, Pál felállt közöttük, és azt mondta: Férfiak, jobb lett volna, ha rám hallgattok, és nem indulunk el Krétából, így elkerültük volna ezt a bajt és kárt.||
27945||.Apcsel.27.22||De még most is biztatlak titeket: Ne veszítsétek el a reményt, mert egy lélek sem vész el közületek, hanem csak a hajó.||
27946||.Apcsel.27.23||Mert ma éjjel mellém állt annak az Istennek az angyala, akié vagyok, és akinek szolgálok,||27331;27635;27813
27947||.Apcsel.27.24||és ezt mondta: Ne félj, Pál, a császár elé kell állnod, és Isten ajándékba adta neked mindazokat, akik veled hajóznak.||
27948||.Apcsel.27.25||Azért bízzatok, férfiak, mert én hiszek Istennek, hogy úgy lesz, amint nekem megmondta.||
27949||.Apcsel.27.26||Egy szigetre kell kivetődnünk.||
27950||.Apcsel.27.27|Hajótörés és megmenekülés|Amikor pedig eljött az Adrián való hányattatásunk tizennegyedik éjszakája, éjféltájban észrevették a hajósok, hogy valamilyen szárazföldhöz közelednek.||
27951||.Apcsel.27.28||Lebocsátották a mérőónt, és húsz ölt állapítottak meg, majd egy kissé továbbmentek, és ismét lebocsátották a mérőónt, és tizenöt ölt mértek.||
27952||.Apcsel.27.29||Mivel féltek, hogy valami szirtes helyre vetődünk, a hajó farából négy horgonyt vetettek ki, alig várva, hogy nappal legyen.||
27953||.Apcsel.27.30||Ekkor a hajósok el akartak menekülni a hajóról, és a csónakot lebocsátották a tengerre azzal az ürüggyel, mintha a hajó orrából akarnának horgonyt vetni.||
27954||.Apcsel.27.31||Pál azonban azt mondta a századosnak és a katonáknak: Ha ezek a hajóban nem maradnak, ti sem menekülhettek meg.||
27955||.Apcsel.27.32||Akkor a katonák elvágták a csónak köteleit, és hagyták, hogy kiessen.||
27956||.Apcsel.27.33||Addig pedig, amíg megvirradt, Pál mindnyájukat arra biztatta, hogy egyenek. Így szólt hozzájuk: Ma van tizennegyedik napja, hogy étlen várakoztok, és nem vettetek magatokhoz semmit.||
27957||.Apcsel.27.34||Azért kérlek titeket, hogy egyetek, mert ez a megmaradásotokat szolgálja. Mert közületek senkinek sem esik le egy hajszál sem a fejéről.||27945;23514;25911
27958||.Apcsel.27.35||Amikor ezeket mondta, kenyeret vett a kezébe, hálát adott Istennek mindnyájuk előtt, majd megtörte, és enni kezdett.||24515;25950;26089;26337;28354;28692;29818;29819;27060;27701;27705
27959||.Apcsel.27.36||Erre mindnyájan nekibátorodtak, és ők is ettek.||
27960||.Apcsel.27.37||Lélekszám szerint pedig összesen kétszázhetvenhatan voltunk a hajóban.||
27961||.Apcsel.27.38||Miután jóllaktak, a gabonát a tengerbe szórva könnyítettek a hajón.||
27962||.Apcsel.27.39||Amikor megvirradt, nem ismerték fel a szárazföldet, csak egy tengeröblöt láttak, melynek lapos partja volt, és úgy döntöttek, hogy ha tudják, arra futtatják rá a hajót.||
27963||.Apcsel.27.40||A horgonyokat tehát körös-körül elvagdalták, a tengerben hagyták, egyúttal a kormányrúd köteleit is megoldották, és az orrvitorlát a szélnek feszítve igyekeztek a part felé haladni.||
27964||.Apcsel.27.41||De amikor egy zátonyos helyre találtak, ráhajtották a hajót, amelynek az orra azon megakadva mozdíthatatlanul ott maradt, a hátulsó része azonban szakadozott a hullámverés miatt.||
27965||.Apcsel.27.42||A katonáknak az volt a szándékuk, hogy megölik a foglyokat, nehogy valaki kiússzon és megszökjön.||
27966||.Apcsel.27.43||De a százados eltiltotta őket ettől a szándékuktól, mivel meg akarta tartani Pált, és megparancsolta, hogy akik úszni tudnak, először azok ugorjanak a tengerbe, és meneküljenek ki a szárazföldre,||
27967||.Apcsel.27.44||utána pedig a többiek, ki deszkákon, ki a hajó egyéb darabjain. Így történt, hogy mindnyájan épségben kijutottak a szárazföldre.||
27968||.Apcsel.28.1|Pál Málta szigetén|Miután megmenekültünk, megtudtuk, hogy Máltának hívják azt a szigetet.||
27969||.Apcsel.28.2||A barbárok pedig nem mindennapi emberséget tanúsítottak irántunk, mert tüzet raktak, és befogadtak mindnyájunkat a zuhogó eső és a hideg elől.||
27970||.Apcsel.28.3||Amikor pedig Pál felmarkolt egy nyaláb rőzsét, és a tűzre vetette, egy vipera a melegből kimászva a kezére ragadt.||
27971||.Apcsel.28.4||Amikor a barbárok meglátták a kezéről lecsüngő mérges kígyót, azt mondták egymásnak: Nyilván gyilkos ez az ember, akit nem hagyott élni az isteni igazságszolgáltatás, noha a tengerből megszabadult.||
27972||.Apcsel.28.5||Ő azonban lerázta a kígyót a tűzbe, és semmi baja sem lett.||24958;25449
27973||.Apcsel.28.6||Azok pedig azt várták, hogy megdagad, vagy nagy hirtelen holtan esik össze. Mikor azonban sokáig vártak, és látták, hogy semmi baja nem lett, megváltoztatták véleményüket, és azt mondták, hogy isten.||27494;-27496
27974||.Apcsel.28.7||Annak a helynek a környékén volt a sziget főemberének, név szerint Publiusznak a birtoka, aki befogadott és három napig nagyon emberségesen vendégül látott minket.||
27975||.Apcsel.28.8||Publiusz apja pedig történetesen magas lázzal vérhasban feküdt. Pál bement hozzá, és miután imádkozott, kezét rátette, és meggyógyította.||23426;23427;25168;25169;30435;30436
27976||.Apcsel.28.9||Miután ez megtörtént, mások is, akik betegek voltak a szigeten, eljöttek hozzá, és meggyógyultak.||24958
27977||.Apcsel.28.10||Ezért igen nagy megbecsülésben volt részünk, és amikor elhajóztunk, a szükséges dolgokkal elláttak bennünket.||
27978||.Apcsel.28.11|Pál megérkezik Rómába|Három hónap múlva ugyanis elindultunk egy alexandriai hajón, amely a szigeten telelt, és amely a Dioszkurok jelvényét viselte.||
27979||.Apcsel.28.12||Szirakuzába érkezve ott maradtunk három napig.||
27980||.Apcsel.28.13||Onnan a partot körülhajózva eljutottunk Régiumba, majd egy nap múlva déli szél támadt, így másnap megérkeztünk Puteoliba.||
27981||.Apcsel.28.14||Itt testvérekre találtunk, akik kérték, hogy maradjunk náluk hét napig. Ezután mentünk Rómába.||
27982||.Apcsel.28.15||Az ottani testvérek pedig, amikor hallottak jövetelünkről, elénk jöttek Appiusz fórumáig és a Tres Tabernaeig. Amikor Pál meglátta őket, hálát adott Istennek, és bizakodó lett.||
27983||.Apcsel.28.16|Pál és a római zsidók|Amikor megérkeztünk Rómába, Pálnak megengedték, hogy külön lakjék az őt őrző katonával.||
27984||.Apcsel.28.17||Három nap múlva aztán magához hívatta Pál a zsidók főembereit. Amikor összegyűltek, azt mondta nekik: Atyámfiai, férfiak, jóllehet semmit sem vétkeztem a nép ellen vagy az ősi szokások ellen, Jeruzsálemben mégis fogolyként kiszolgáltattak a rómaiaknak.||
27985||.Apcsel.28.18||Ezek, miután kihallgattak, szabadon akartak bocsátani, mivel semmi halált érdemlő vétket nem találtak nálam.||
27986||.Apcsel.28.19||De mivel a zsidók tiltakoztak ez ellen, kénytelen voltam a császárhoz fellebbezni, nem mintha népem ellen volna valami vádam.||27875
27987||.Apcsel.28.20||Ezért hívattalak tehát titeket, hogy lássalak benneteket, és szóljak hozzátok, mert Izráel reménységéért viselem ezt a láncot.||27897
27988||.Apcsel.28.21||Ők pedig azt mondták neki: Mi sem levelet nem kaptunk Júdeából, sem pedig atyánkfiai közül nem jött ide senki, és nem jelentett vagy mondott rólad semmi rosszat.||
27989||.Apcsel.28.22||Méltányosnak tartjuk, hogy tőled halljuk, miként gondolkodol, mert erről a felekezetről azt tudjuk, hogy mindenütt ellene mondanak.||27842;27851;25074
27990||.Apcsel.28.23||Kitűztek tehát neki egy napot, és akkor többen eljöttek hozzá a szállására. Pál pedig bizonyságot tett nekik az Isten országáról, és Mózes törvénye és a próféták alapján reggeltől estig igyekezett meggyőzni őket Jézusról.||1483;5399;17903;18780;22080;-22081;22702
27991||.Apcsel.28.24||Egyesek hittek a beszédének, mások pedig nem hittek.||
27992||.Apcsel.28.25||Mivel pedig nem egyeztek meg egymással, szétoszlottak, miután Pál még ezt mondta: Helyesen szólt a Szentlélek Ézsaiás próféta által atyáitokról, amikor ezt mondta:||17846;17847
27993||.Apcsel.28.26||Menj el ehhez a néphez, és ezt mondd: Hallván halljatok, és ne értsetek, nézvén nézzetek, és ne lássatok!||
27994||.Apcsel.28.27||Mert megkövéredett ennek a népnek a szíve, és fülükkel nehezen hallanak, és szemüket behunyják, hogy szemükkel ne lássanak, fülükkel ne halljanak, szívükkel ne értsenek, és meg ne térjenek, és meg ne gyógyítsam őket.||23620;23621;24402;26689
27995||.Apcsel.28.28||Vegyétek azért tudomásul, hogy Isten ezt az üdvösséget a pogányoknak küldi, és ők meg is hallgatják.||27477;27632;25072;26106
27996||.Apcsel.28.29|Pál kétévi fogsága Rómában|Amikor ezeket mondta, elmentek a zsidók, egymás között vitatkozva.||
27997||.Apcsel.28.30||Pál pedig két teljes esztendeig maradt saját bérelt szállásán, és mindenkit fogadott, aki felkereste.||
27998||.Apcsel.28.31||Hirdette az Isten országát, és tanított az Úr Jézus Krisztusról teljesen bátran, minden akadályoztatás nélkül.||
27999|Pál levele a rómaiakhoz|.Róm.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Jézus Krisztus szolgája, elhívott apostol, kiválasztva Isten evangéliuma számára,||27300;27433;27434;29139;28432
28000||.Róm.1.2||amelyet előre megígért prófétái által a szent írásokban,||70;1483;17864;17903;18780;-18791
28001||.Róm.1.3||az ő Fiáról, aki Dávidtól származott test szerint;||23212;-23227;25115;-25123
28002||.Róm.1.4||a mi Urunk Jézus Krisztusról, aki a szentség Lelke szerint hatalmasan Isten Fiának bizonyult a halálból való feltámadás által.||26586;27464
28003||.Róm.1.5||Általa kegyelmet és apostolságot kaptunk, hogy az ő nevében való hit engedelmességére juttassunk el minden népet,||29326
28004||.Róm.1.6||akik között ti is Jézus Krisztus elhívottai vagytok.||
28005||.Róm.1.7||Isten minden szerettének és elhívott szentjeinek, akik Rómában vannak. Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||28433
28006||.Róm.1.8|Pál hálaadása és útiterve|Mindenekelőtt hálát adok az én Istenemnek Jézus Krisztus által mindnyájatokért, hogy hiteteknek az egész világon híre van.||29391;29629
28007||.Róm.1.9||Mert tanúm az Isten, akinek lelkem szerint szolgálok az ő Fiának evangéliumával, hogy szüntelen megemlékezem rólatok,||
28008||.Róm.1.10||imádságaimban mindenkor könyörgök, bárcsak egyszer már sikerülne eljutnom hozzátok Isten akaratából.||29667
28009||.Róm.1.11||Mert szeretnélek látni benneteket, hogy valami lelki ajándékot adjak nektek, hogy megerősödjetek,||28394;28400
28010||.Róm.1.12||azaz hogy egymás hite által – a tiétek meg az enyém által – kölcsönösen erősítsük egymást.||30547
28011||.Róm.1.13||Nem akarom, hogy ne tudjátok, testvéreim, hogy sokszor feltettem magamban, hogy elmegyek hozzátok, de mind ez ideig megakadályoztattam, hogy köztetek is – éppúgy, mint a többi pogányok között – nyerjek valami lelki gyümölcsöt.||29251
28012||.Róm.1.14||Adósa vagyok mind a görögöknek és a barbároknak, mind a bölcseknek és a tudatlanoknak.||29560
28013||.Róm.1.15||Amennyire rajtam áll, kész vagyok nektek is, akik Rómában vagytok, az evangéliumot hirdetni.||27998
28014||.Róm.1.16|A levél tárgya|Mert nem szégyellem az evangéliumot, hiszen Isten ereje az minden hívő üdvösségére, zsidónak először, de görögnek is.||29884;28449;28787;28788
28015||.Róm.1.17||Mert az Isten igazsága nyilvánul meg abban hitből hitbe, ahogy meg van írva: Az igaz ember pedig hitből él.||
28016||.Róm.1.18|Isten haragja minden emberen|Mert Isten haragja a mennyből megnyilvánul az emberek minden hitetlensége és hamissága ellen, akik az igazságot hamissággal feltartóztatják,||13982;13983;28019;28021;28023
28017||.Róm.1.19||hiszen ami Istenből megismerhető, nyilvánvaló előttük, mert Isten nyilvánvalóvá tette számukra.||27500
28018||.Róm.1.20||Mert ami benne láthatatlan, tudniillik az ő örökkévaló hatalma és istensége, a világ teremtésétől fogva alkotásaiból megérthető és meglátható. Nincs tehát mentség számukra,||
28019||.Róm.1.21||mert bár Istent megismerték, mégsem dicsőítették Istenként, és hálát sem adtak neki, hanem gondolkozásuk hiábavalóvá lett, és értetlen szívük megsötétedett.||29357
28020||.Róm.1.22||Magukat bölcseknek vallva balgává lettek,||28451
28021||.Róm.1.23||és az örökkévaló Isten dicsőségét felcserélték mulandó emberek, madarak, négylábúak és csúszómászók képmásával.||5019;-5023
28022||.Róm.1.24||Isten azért szívük vágya szerinti tisztátalanságra adta őket, hogy egymás testét megbecstelenítsék,||27499
28023||.Róm.1.25||mint akik Isten igazságát hazugsággal cserélték fel, és a teremtett dolgokat tisztelték és szolgálták a Teremtő helyett, aki mindörökké áldott. Ámen.||28228
28024||.Róm.1.26||Isten azért gyalázatos szenvedélyekre adta őket, mert asszonyaik is felcserélték a természetes élést természetellenessel,||
28025||.Róm.1.27||ugyanígy a férfiak is elhagyták az asszonnyal való természetes élést, egymásra gerjedtek bujaságukban, férfiak férfiakkal fajtalankodtak, de el is veszik tévelygésük méltó jutalmát önmagukban.||3273;3274;28544
28026||.Róm.1.28||És mivel nem méltatták Istent arra, hogy ismeretükben megtartsák, ezért Isten méltatlan gondolkozásra adta őket, hogy illetlen dolgokat cselekedjenek.||
28027||.Róm.1.29||Tele is vannak mindenféle hamissággal, gonoszsággal, kapzsisággal, rosszasággal, irigységgel, gyilkossággal, versengéssel, álnoksággal, rosszindulattal;||
28028||.Róm.1.30||pletykálkodók, rágalmazók, istengyűlölők, dölyfösek, kevélyek, kérkedők, rosszban mesterkedők, szüleiknek engedetlenek,||
28029||.Róm.1.31||értetlenek, szószegők, szeretetlenek, irgalmatlanok.||
28030||.Róm.1.32||Ezek ugyan ismerik Isten végzését, hogy akik ilyeneket cselekszenek, méltók a halálra, mégis nemcsak megteszik, hanem egyetértenek azokkal, akik ezeket gyakorolják.||29374;-29376;29922;-29925
28031||.Róm.2.1|Isten nem személyválogató|Azért nincs mentség számodra, ó, ember, bárki légy, aki ítélkezel, mert amiben a másikat megítéled, abban önmagadat ítéled el, hiszen ugyanazokat teszed te is, aki ítélkezel.||23385;26457;28358
28032||.Róm.2.2||Tudjuk, hogy az Isten ítélete igazság szerint van azokon, akik ilyeneket cselekszenek.||
28033||.Róm.2.3||Vagy azt gondolod, ó, ember, aki elítéled azokat, akik ilyeneket tesznek, holott magad is azokat cselekszed, hogy te elkerülöd Isten ítéletét?||
28034||.Róm.2.4||Avagy megveted az ő jóságának, elnézésének és türelmének gazdagságát, és nem érted, hogy Isten jósága téged megtérésre indít?||30598;30604
28035||.Róm.2.5||De te konokságod és meg nem tért szíved szerint gyűjtesz magadnak haragot a harag napjára, amikor Isten igazságos ítélete nyilvánvaló lesz,||
28036||.Róm.2.6||aki megfizet mindenkinek az ő cselekedetei szerint:||13696;13697;14885;23766;28955
28037||.Róm.2.7||azoknak, akik a jó cselekedetben való állhatatossággal dicsőséget, tisztességet és halhatatlanságot keresnek, örök életet ad,||24109;-24115
28038||.Róm.2.8||de a viszálykodóknak, akik nem engedelmeskednek az igazságnak, hanem a hamisságnak engednek, bosszúállással és haraggal.||29724;-29726
28039||.Róm.2.9||Nyomorúságban és gyötrelemben lesz része minden gonoszt cselekvő ember lelkének, zsidónak először, de görögnek is;||
28040||.Róm.2.10||ámde dicsőség, tisztesség és békesség illet minden jót cselekvőt, zsidót először, de görögöt is,||
28041||.Róm.2.11|A törvény nélkül élők bűnössége|mert Isten nem személyválogató.||5203
28042||.Róm.2.12||Mert akik törvény nélkül vétkeztek, törvény nélkül vesznek is el, és akik a törvény alatt vétkeztek, a törvény alapján ítéltetnek el.||
28043||.Róm.2.13||Mert nem azok igazak Isten előtt, akik a törvényt hallgatják, hanem azok igazulnak meg, akik a törvényt megtartják.||23404
28044||.Róm.2.14||Mert amikor a pogányok, akiknek nincsen törvényük, természet szerint a törvény dolgait cselekszik, akkor ők, törvényük nem lévén, önmaguknak törvényük,||
28045||.Róm.2.15||jelezve, hogy a törvény cselekedete be van írva a szívükbe; lelkiismeretük és egymást kölcsönösen vádoló vagy mentegető gondolataik is erről tanúskodnak majd||
28046||.Róm.2.16||azon a napon, amelyen Isten megítéli az emberek titkait az én evangéliumom szerint a Jézus Krisztus által.||24106;-24121
28047||.Róm.2.17|A törvény alatt élők bűnössége|De te zsidónak neveztetsz, a törvényre támaszkodsz, és Istennel dicsekszel,||
28048||.Róm.2.18||és ismered az ő akaratát, és meg tudod ítélni, mi a helyes, mert a törvényből megtanultad.||22723;29438
28049||.Róm.2.19||Meg vagy győződve arról, hogy te a vakok vezetője, a sötétben járók világossága,||23714
28050||.Róm.2.20||a balgatagok nevelője és a kiskorúak tanítója vagy, mert tied a törvényben testet öltött ismeret és igazság.||
28051||.Róm.2.21||Ha tehát mást tanítasz, önmagadat nem tanítod? Aki azt hirdeted, hogy ne lopj, lopsz-e?||14714;-14719;23988;23989
28052||.Róm.2.22||Aki azt mondod, ne paráználkodjál, paráználkodsz-e? Aki utálod a bálványokat, templomrabló vagy-e?||
28053||.Róm.2.23||Aki a törvénnyel dicsekszel, a törvény megszegésével Istent gyalázod-e?||
28054||.Róm.2.24||Úgy, amint meg van írva: Miattatok káromolják Isten nevét a pogányok között.||18769
28055||.Róm.2.25||Mert használ ugyan a körülmetélkedés, ha a törvényt megtartod, de ha a törvényt megszeged, körülmetélkedésed körülmetéletlenséggé lett.||
28056||.Róm.2.26||Ha pedig a körülmetéletlen megtartja a törvény parancsolatait, körülmetéletlenségét nemde körülmetélkedésül számítják be neki?||
28057||.Róm.2.27||És a természettől fogva körülmetéletlen ember, ha a törvényt megtartja, megítél téged, aki az Írás és a körülmetélkedés ellenére törvényszegő vagy.||28915
28058||.Róm.2.28||Mert nem az a zsidó, aki külső látszatra az, és a körülmetélés sem az, ami a testen külsőképpen látszik,||29307
28059||.Róm.2.29||hanem az a zsidó, aki belsőképpen az, és szívének a Lélek által történő, nem betű szerinti körülmetélése az igazi körülmetélkedés, amelynek dicsérete nem emberektől, hanem Istentől van.||5202;5714;29572
28060||.Róm.3.1|Izráel előnye és ítélete|Mi előnye van akkor a zsidónak, vagy milyen haszna van a körülmetélkedésnek?||
28061||.Róm.3.2||Minden tekintetben sok. Mindenekelőtt az, hogy az Isten rájuk bízta az ő beszédeit.||28227;16438;16439
28062||.Róm.3.3||De mi van akkor, ha némelyek nem hittek? Vajon azok hitetlensége nem teszi-e hiábavalóvá Isten hűségét?||28229;28306;29907
28063||.Róm.3.4||Semmiképpen sem. Sőt inkább az Isten legyen igaz, minden ember pedig hazug, amint meg van írva: Igaznak bizonyulj beszédedben, és győzedelmes légy, amikor vádolnak téged.||15925;14727
28064||.Róm.3.5||Ha pedig a mi igazságtalanságunk Isten igazságát mutatja meg, mit mondjunk? Vajon igazságtalan az Isten, ha kiönti ránk haragját? Emberi módon szólok.||12949;12950
28065||.Róm.3.6||Semmiképpen sem. Hiszen akkor hogyan ítélhetné meg Isten a világot?||449
28066||.Róm.3.7||De ha Isten igazsága az én hazugságom által növekedett az ő dicsőségére, akkor miért ítélnek el engem továbbra is mint bűnöst?||
28067||.Róm.3.8||Ne tegyük akkor inkább a rosszat, hogy abból jó származzék? – amivel minket rágalmaznak is, és egyesek mondogatják, hogy mi így beszélünk, ezért méltán sújt minket az ítélet.||
28068||.Róm.3.9|Isten előtt nincsen igaz ember|Akkor most mi a helyzet? Különbek vagyunk? Semmiképpen sem! Már korábban kimondtuk az ítéletet, hogy zsidók és görögök mindnyájan bűn alatt vannak,||29191
28069||.Róm.3.10||amint meg van írva: Nincs egy igaz sem,||14093;14755;14757
28070||.Róm.3.11||nincs, aki megértse, nincs, aki keresse Istent.||
28071||.Róm.3.12||Mindnyájan elhajlottak, valamennyien haszontalanokká lettek. Nincs, aki jót tegyen, nincs egyetlenegy sem.||
28072||.Róm.3.13||Nyitott sír a torkuk, nyelvükkel álnokságot szólnak, áspiskígyó mérge van a nyelvük alatt.||13987;16333
28073||.Róm.3.14||Szájuk telve átokkal és keserűséggel.||14057
28074||.Róm.3.15||Lábuk gyors a vérontásra,||18875;18876
28075||.Róm.3.16||romlás és nyomorúság van útjaikon,||
28076||.Róm.3.17||és a békesség útját nem ismerik.||
28077||.Róm.3.18||Nincs istenfélelem a szemük előtt.||14458
28078||.Róm.3.19||Tudjuk pedig, hogy amit a törvény mond, azoknak mondja, akik a törvény alatt vannak, hogy minden száj megnémuljon, és az egész világ Isten ítélete alá kerüljön.||29179;29191
28079||.Róm.3.20||Mert a törvény cselekedeteiből senki sem igazul meg előtte, hiszen a törvény csak a bűn felismeréséért van.||29164;28166
28080||.Róm.3.21|Isten igazsága minden emberé kegyelemből, hit által|Most pedig a törvénytől függetlenül jelent meg Isten igazsága, amelyről bizonyságot tesznek a törvény és a próféták.||28015;27371
28081||.Róm.3.22||Istennek ez az igazsága pedig a Jézus Krisztusban való hit által lesz mindazoké, akik hisznek. Mert nincs különbség,||29197
28082||.Róm.3.23||mindnyájan vétkeztek, és szűkölködnek Isten dicsősége nélkül,||
28083||.Róm.3.24||és az ő kegyelméből ingyen igazulnak meg a Krisztus Jézusban való váltság által.||28116;29304
28084||.Róm.3.25||Mert Isten őt rendelte engesztelő áldozatul az ő vérében való hit által, hogy megmutassa igazságát, mivel a korábban elkövetett bűnöket elnézte,||30619
28085||.Róm.3.26||mert Isten hosszútűrő, és megjelentette igazságát a mostani időben, hogy igaz legyen ő, és megigazítsa azt, aki hisz Jézusban.||
28086||.Róm.3.27||Hol van tehát a dicsekedés? Ki van zárva. Milyen törvény által? A cselekedeteké által? Nem, hanem a hit törvénye által.||28092;28460;28462;29305
28087||.Róm.3.28||Azt tartjuk tehát, hogy az ember hit által igazul meg, a törvény cselekedeteitől függetlenül.||29164
28088||.Róm.3.29||Avagy Isten egyedül a zsidóké? Nem a pogányoké is? Bizony a pogányoké is.||18710;29344
28089||.Róm.3.30||Mert egy az Isten, aki megigazítja a körülmetéltet hitből és a körülmetéletlent hit által.||28101;28102;29177
28090||.Róm.3.31||Érvénytelenné tesszük tehát a törvényt a hit által? Semmiképpen! Sőt inkább megerősítjük a törvényt.||29193
28091||.Róm.4.1|Ábrahám hit által igazult meg|Mit mondunk tehát, mit ért el Ábrahám, a mi atyánk, test szerint?||
28092||.Róm.4.2||Mert ha Ábrahám cselekedetekből igazult meg, van mivel dicsekednie, de nem Isten előtt.||
28093||.Róm.4.3||De mit mond az Írás? Hitt Ábrahám Istennek, és ezt ő igazságul számította be neki.||366;29175
28094||.Róm.4.4||Aki munkálkodik, annak a bért nem kegyelemből számítják be, hanem tartozás szerint.||23866;23873
28095||.Róm.4.5||Aki azonban nem munkálkodik, hanem hisz abban, aki az istentelent megigazítja, annak a hitét számítják be igazságul.||28087
28096||.Róm.4.6||Amint Dávid is boldognak mondja azt az embert, akinek az Isten igazságot tulajdonít cselekedetek nélkül.||
28097||.Róm.4.7||Boldogok, akiknek megbocsáttattak hamisságaik, és akiknek elfedeztettek bűneik.||14373;14374
28098||.Róm.4.8||Boldog ember az, akinek az Úr a bűnt nem számítja be.||
28099||.Róm.4.9|Ábrahám minden hívő atyja|Ez a boldogság csak a körülmetélté vagy a körülmetéletlené is? Mert azt mondjuk, hogy Ábrahámnak a hit számíttatott be igazságul.||
28100||.Róm.4.10||Milyen állapotában számíttatott be? Körülmetéltségében vagy körülmetéletlenségében? Nem mint körülmetéltnek, hanem mint körülmetéletlennek.||
28101||.Róm.4.11||És a körülmetélkedés jegyét körülmetéletlenségében tanúsított hite igazságának pecsétjéül kapta, hogy atyja legyen mindazoknak, akik körülmetéletlen létükre hisznek, hogy azoknak is beszámíttassék az igazság,||407;408;29176
28102||.Róm.4.12||és hogy atyja legyen a körülmetélteknek is, azoknak, akik nemcsak körülmetélkednek, hanem követik is a mi atyánk, Ábrahám körülmetéletlenségében tanúsított hitének nyomdokait.||
28103||.Róm.4.13|Ábrahám az ígéretben bízó hit példája|Mert nem a törvény által adatott az ígéret Ábrahámnak és utódainak, hogy e világ örököse lesz, hanem a hit igazsága által.||564;565
28104||.Róm.4.14||Mert ha a törvényből valók az örökösök, akkor semmivé lett a hit, és haszontalanná vált az ígéret,||29187
28105||.Róm.4.15||mivel a törvény haragot nemz, ahol pedig nincs törvény, ott törvényszegés sincs.||
28106||.Róm.4.16||Azért hitből, hogy kegyelemből legyen, hogy bizonyos legyen az ígéret valamennyi utódnak, nemcsak a törvényből valónak, hanem az Ábrahám hitéből valónak is. Ő mindnyájunknak atyja Isten előtt||
28107||.Róm.4.17||– amint meg van írva, hogy „sok nép atyjává tettelek téged” –, akiben hitt, hogy a holtakat megeleveníti, és azokat, akik nincsenek, előszólítja mint meglevőket.||401;402
28108||.Róm.4.18||Ő pedig a reménység ellenére reménykedve hitte, hogy sok nép atyjává lesz, ahogyan megmondatott: Így lesz a te magod.||365
28109||.Róm.4.19||És nem gyengült meg hitében, amikor százesztendős lévén saját, már elhalt testére és Sárának elhalt méhére gondolt.||414
28110||.Róm.4.20||Isten ígéretét nem vonta kétségbe hitetlenül, hanem megerősödött a hitben, dicsőséget adva Istennek,||
28111||.Róm.4.21||és teljesen bizonyos volt abban, hogy amit ő ígért, azt meg is tudja tenni.||
28112||.Róm.4.22||És ezt Isten igazságul számította be neki.||
28113||.Róm.4.23||De nem egyedül őérte íratott meg, hogy beszámította neki igazságul,||
28114||.Róm.4.24||hanem értünk is, akiknek majd beszámítja azt, hogy hiszünk abban, aki feltámasztotta a halottak közül Jézust, a mi Urunkat,||27042
28115||.Róm.4.25||aki halálra adatott bűneinkért, és feltámasztatott megigazulásunkért.||18784;28803
28116||.Róm.5.1|A megigazulás megbékélés Istennel|Mivel tehát hit által igazultunk meg, békességünk van Istennel a mi Urunk Jézus Krisztus által.||
28117||.Róm.5.2||Általa szabad utunk van hitben ahhoz a kegyelemhez, amelyben állunk, és dicsekszünk az Isten dicsőségének reménységével.||26743;29314
28118||.Róm.5.3||De nemcsak ezzel dicsekszünk, hanem a szenvedéseinkkel is, tudva, hogy a szenvedés állhatatosságot munkál,||30335;-30337
28119||.Róm.5.4||az állhatatosság pedig kipróbáltságot, a kipróbáltság pedig reménységet.||
28120||.Róm.5.5||A reménység pedig nem szégyenít meg, mert Isten szeretete kitöltetett szívünkbe a nekünk adott Szentlélek által.||30686
28121||.Róm.5.6||Mert Krisztus, amikor még erőtlenek voltunk, a maga idejében meghalt az istentelenekért.||29202;29203;29297;29301
28122||.Róm.5.7||Hiszen az igazért is alig hal meg valaki, ám a jóért talán csak meg merne halni valaki.||
28123||.Róm.5.8||Isten pedig a hozzánk való szeretetét abban mutatta meg, hogy Krisztus meghalt értünk, amikor még bűnösök voltunk.||30509
28124||.Róm.5.9||Miután most már megigazultunk az ő vére által, még sokkal inkább megmenekülünk a haragtól őáltala.||
28125||.Róm.5.10||Mert ha akkor, amikor ellenségei voltunk, megbékéltünk Istennel az ő Fiának halála által, mennyivel inkább megtartatunk az ő élete által, miután megbékéltünk vele!||28963
28126||.Róm.5.11||Sőt ezenfelül még dicsekszünk is Istennel a mi Urunk Jézus Krisztus által, aki által most a megbékélést nyertük.||
28127||.Róm.5.12|Ádám és Krisztus|Azért ahogyan egy ember által jött be a bűn a világba, és a bűn által a halál, úgy a halál minden emberre elhatott, mivelhogy mindenki vétkezett.||61;-71
28128||.Róm.5.13||Mert a törvény előtt is volt bűn a világon, a bűnt azonban nem lehet felróni, ha nincs törvény.||
28129||.Róm.5.14||A halál mégis úrrá lett Ádámtól Mózesig azokon is, akik nem Ádám esetéhez hasonlóan vétkeztek, aki az eljövendőnek előképe.||
28130||.Róm.5.15||De a kegyelmi ajándék nem úgy van, mint a bűneset, mert ha annak az egynek esete miatt sokan haltak meg, az Isten kegyelmi ajándéka az egy ember Jézus Krisztus kegyelméből még bőségesebben kiárad sokakra.||
28131||.Róm.5.16||És az ajándék nem olyan, mint az egy ember bűnének az eredménye, ahol az ítélet egy eset alapján kárhoztat, hanem a kegyelmi ajándék sok bűnből vezet megigazulásra.||
28132||.Róm.5.17||Mert ha az egynek bűnesete miatt uralkodott a halál egy ember által, mennyivel inkább fognak uralkodni az életben az egy Jézus Krisztus által azok, akik a kegyelem és az igazság ajándékának bőségében részesültek!||
28133||.Róm.5.18||Amint tehát egynek a bűnesete által minden emberre elhatott a kárhozat, úgy egynek az igazsága által minden emberre elhat az élet megigazítása.||
28134||.Róm.5.19||Mert amint egy ember engedetlensége által sokan bűnösökké lettek, úgy egynek engedelmessége által sokan igazakká lesznek.||
28135||.Róm.5.20||A törvény pedig bejött, hogy a bűn megnövekedjék. De ahol megnövekedett a bűn, ott bővebben áradt a kegyelem,||29188
28136||.Róm.5.21||hogy amint uralkodott a bűn a halál által, úgy uralkodjék a kegyelem is az igazság által az örök életre a mi Urunk Jézus Krisztus által.||28808
28137||.Róm.6.1|Keresztség és új élet|Mit mondjunk tehát? Megmaradjunk a bűnben, hogy a kegyelem annál nagyobb legyen?||
28138||.Róm.6.2||Semmiképpen! Mert akik meghaltunk a bűnnek, hogyan élhetnénk még abban?||
28139||.Róm.6.3||Vagy nem tudjátok, hogy mi, akik megkeresztelkedtünk a Krisztus Jézusba, az ő halálába keresztelkedtünk meg?||29196;29573
28140||.Róm.6.4||Eltemettettünk tehát vele együtt a keresztség által a halálba, hogy amiképpen feltámadt Krisztus a halálból az Atya dicsősége által, úgy mi is új életben járjunk.||29573;29361;-29363
28141||.Róm.6.5||Ha pedig eggyé lettünk vele az ő halálában annak hasonlósága szerint, akkor még inkább eggyé leszünk vele feltámadásában is.||28195
28142||.Róm.6.6||Mert tudjuk, hogy a mi ó emberünk ővele megfeszíttetett, hogy megerőtlenedjék a bűnnek teste, hogy többé ne szolgáljunk a bűnnek.||29253
28143||.Róm.6.7||Mert aki meghalt, az megszabadult a bűntől.||30514;30515
28144||.Róm.6.8||Ha pedig meghaltunk Krisztussal, hisszük, hogy élni is fogunk ővele.||29905
28145||.Róm.6.9||Mert tudjuk, hogy Krisztus, aki feltámadt a halottak közül, többé nem hal meg, a halál többé nem uralkodik rajta.||
28146||.Róm.6.10||Mert hogy meghalt, a bűnnek halt meg egyszer s mindenkorra, hogy pedig él, az Istennek él.||30158
28147||.Róm.6.11||Így tekintsétek ti is magatokat, hogy meghaltatok a bűnnek, de éltek Istennek a mi Urunk Jézus Krisztusban.||30490
28148||.Róm.6.12|A kegyelem állapotában ne a bűnnek, hanem az igazságnak szolgáljunk|Ne uralkodjék tehát a bűn a ti halandó testetekben, ne engedjetek kívánságainak!||28635;29245;29248;-29250
28149||.Róm.6.13||Ne adjátok oda tagjaitokat a gonoszság fegyvereiként a bűnnek, hanem adjátok oda magatokat Istennek, mint akik a halálból életre keltetek, és adjátok tagjaitokat az igazság fegyvereiként Istennek!||30515;30516
28150||.Róm.6.14||Mert a bűn többé nem uralkodik rajtatok, mert nem a törvény alatt, hanem a kegyelem alatt vagytok.||
28151||.Róm.6.15||Mi következik ebből? Vétkezzünk, mivel nem a törvény alatt, hanem a kegyelem alatt vagyunk? Semmiképpen!||
28152||.Róm.6.16||Nem tudjátok, hogy akinek odaadjátok magatokat szolgai engedelmességre, annak engedelmességre kötelezett szolgái vagytok: vagy a bűnnek halálra, vagy az engedelmességnek igazságra?||26484
28153||.Róm.6.17||De hála legyen Istennek, hogy jóllehet egykor a bűn szolgái voltatok, szívetek szerint engedelmeskedtetek annak a tanításnak, amelyet kaptatok,||
28154||.Róm.6.18||és megszabadulva a bűntől az igazság szolgáivá lettetek.||30482;30483
28155||.Róm.6.19||Testi erőtlenségetek miatt emberi módon szólok: Ahogyan odaadtátok tagjaitokat a tisztátalanság szolgálatára és a hamisságnak a hamisságra, most úgy adjátok oda tagjaitokat az igazság szolgálatának a megszentelődésre.||30516
28156||.Róm.6.20||Mert amikor a bűn szolgái voltatok, az igazságtól szabadok voltatok.||
28157||.Róm.6.21||De hát milyen gyümölcsöt hozott ez nektek? Olyat, ami miatt most szégyenkeztek, mert annak a vége halál.||28127
28158||.Róm.6.22||Most pedig, miután megszabadultatok a bűntől, és Isten szolgáivá lettetek, megvan a gyümölcsötök a megszentelődésre, a vége pedig az örök élet.||
28159||.Róm.6.23||Mert a bűn zsoldja halál, Isten kegyelmi ajándéka pedig az örök élet Krisztus Jézusban, a mi Urunkban.||47
28160||.Róm.7.1|Többé nem vagyunk a törvény uralma alatt|Avagy nem tudjátok, testvéreim, mert törvényismerőkhöz szólok, hogy a törvény csak addig uralkodik az emberen, amíg él?||
28161||.Róm.7.2||Mert a férjes asszonyt a törvény a férjéhez köti, amíg él a férj, de ha meghal a férj, az asszony feloldást nyer a férj törvénye alól.||28565;28594
28162||.Róm.7.3||Ha férje életében más férfié lesz, az házasságtörésnek számít, ha azonban meghal a férje, nem köti a törvény, úgyhogy nem lesz házasságtörő, ha más férfié lesz.||23838
28163||.Róm.7.4||Éppígy ti is, testvéreim, meghaltatok a törvénynek Krisztus teste által, hogy máséi legyetek, azéi, aki feltámadt a halottak közül, hogy gyümölcsöt teremjünk Istennek.||29167;29168
28164||.Róm.7.5||Mert amíg test szerint éltünk, a bűnök indulatai a törvény által dolgoztak a tagjainkban, hogy gyümölcsöt teremjenek a halálnak.||28157
28165||.Róm.7.6||Most azonban, miután meghaltunk arra nézve, ami fogva tartott bennünket, megszabadultunk a törvénytől, hogy a Lélek újdonságában szolgáljunk, nem pedig a betű ódonságában.||28138
28166||.Róm.7.7|A törvény jó, de a bűn által halált okoz|Mit mondunk tehát? A törvény bűn? Semmiképpen! Hisz a bűnt is csak a törvény által ismertem meg, mert a kívánságról sem tudtam volna, ha a törvény nem mondaná: Ne kívánd.||2068
28167||.Róm.7.8||De a bűn, kihasználva az alkalmat, a parancsolat által mindenféle kívánságot ébresztett bennem. Mert törvény nélkül halott a bűn.||
28168||.Róm.7.9||Én egykor törvény nélkül éltem, a parancsolat megjelenésével azonban életre kelt bennem a bűn,||
28169||.Róm.7.10||én pedig meghaltam, és az a parancsolat, amely életet ígért, halálomra lett.||3256;20973;20975
28170||.Róm.7.11||Mert a bűn kihasználta a parancsolat által adott lehetőséget, megcsalt engem, és megölt általa.||
28171||.Róm.7.12||De a törvény szent, és a parancsolat szent, igaz és jó.||29771
28172||.Róm.7.13||Akkor hát a jó halálomra lett nekem? Semmiképpen! De azért, hogy a bűn bűn mivolta nyilvánvaló legyen, a jó által a halált munkálja, hogy így a bűn a parancsolat által igen nagy vétekké legyen.||
28173||.Róm.7.14|A belső ember harca a benne lakó bűnnel|Mert tudjuk, hogy a törvény lelki, de én testi vagyok, kiszolgáltatva a bűnnek.||28187
28174||.Róm.7.15||Mert magam sem értem, mit teszek. Mert nem azt teszem, amit akarok, hanem azt teszem, amit gyűlölök.||
28175||.Róm.7.16||Ha pedig azt teszem, amit nem akarok, akkor egyetértek a törvénnyel, hogy jó.||
28176||.Róm.7.17||Akkor tehát már nem is én teszem azt, hanem a bennem lakozó bűn.||
28177||.Róm.7.18||Mert tudom, hogy nem lakik bennem, vagyis az én testemben jó, mert az akarás megvan bennem, de a jó véghezvitelét nem találom.||142;204;14728
28178||.Róm.7.19||Mert nem a jót cselekszem, amit akarok, hanem a gonoszt teszem, amit nem akarok.||
28179||.Róm.7.20||Ha pedig azt teszem, amit nem akarok, akkor már nem én teszem azt, hanem a bennem lakozó bűn.||28176
28180||.Róm.7.21||Magamban tehát azt a törvényt találom, hogy jóllehet a jót akarom cselekedni, mégis a gonosz van hozzám közel.||13187;14728
28181||.Róm.7.22||Mert gyönyörködöm az Isten törvényében a belső ember szerint,||
28182||.Róm.7.23||de látok egy másik törvényt a tagjaimban, amely ellenkezik az elmém törvényével, és engem a tagjaimban levő bűn törvényének a rabságába hajt.||29246
28183||.Róm.7.24||Ó, én nyomorult ember! Ki szabadít meg engem e halálnak testéből?||
28184||.Róm.7.25||Hála az Istennek, a mi Urunk Jézus Krisztus! Én tehát az értelmemmel Isten törvényének, de a testemmel a bűn törvényének szolgálok.||
28185||.Róm.8.1|Akik Krisztusban vannak, Lélek szerint járnak|Nincs tehát már semmi kárhoztatásuk azoknak, akik a Krisztus Jézusban vannak,||29182;29253;28181
28186||.Róm.8.2||mert az élet lelkének törvénye Jézus Krisztusban megszabadított téged a bűn és a halál törvényétől.||
28187||.Róm.8.3||Mert ami a törvénynek lehetetlen volt, mivel erőtlen volt a test miatt, azt tette meg Isten, amikor a bűn miatt elküldte az ő Fiát a bűnös testhez hasonló formában, és elítélte a bűnt a testben,||28966
28188||.Róm.8.4||hogy a törvény igazsága beteljesüljön bennünk, akik nem test szerint járunk, hanem a Lélek szerint.||5611
28189||.Róm.8.5||Mert a test szerintiek a testiekre törekednek, a Lélek szerintiek pedig a Lélek dolgaira.||
28190||.Róm.8.6||Mert a test szerinti gondolkozás halál, a Lélek szerinti gondolkozás pedig élet és békesség.||29263
28191||.Róm.8.7||Mert a test szerinti gondolkozás ellenséges Istennel szemben, mivel nem engedelmeskedik Isten törvényének, mert nem is teheti.||30408
28192||.Róm.8.8||A test szerintiek pedig nem lehetnek kedvesek Isten előtt.||
28193||.Róm.8.9||Ti azonban nem test szerintiek vagytok, hanem Lélek szerintiek, ha valóban Isten Lelke lakik bennetek. Akiben pedig nincs a Krisztus Lelke, az nem az övé.||28494
28194||.Róm.8.10||Ha pedig Krisztus van bennetek, a test ugyan halott a bűn miatt, a lélek azonban él a megigazulás által.||
28195||.Róm.8.11||Ha pedig annak a Lelke lakik bennetek, aki feltámasztotta Jézust a halottak közül, akkor az, aki feltámasztotta Krisztus Jézust a halottak közül, megeleveníti a ti halandó testeteket is a bennetek lakó Lelke által.||27042;28837;-28840
28196||.Róm.8.12||Ezért, testvéreim, nem vagyunk adósok a testnek, hogy test szerint éljünk.||29253;28143;28154
28197||.Róm.8.13||Mert ha test szerint éltek, meghaltok, de ha a test cselekedeteit a Lélek által megöldöklitek, éltek.||29248;-29250
28198||.Róm.8.14||Mert akiket Isten Lelke vezérel, azok Isten fiai.||
28199||.Róm.8.15||Mert nem a szolgaság lelkét kaptátok, hogy ismét féljetek, hanem a fiúság Lelkét kaptátok, aki által azt kiáltjuk: Abbá, Atya!||29883;29203;29204
28200||.Róm.8.16||Maga a Lélek tesz bizonyságot a mi lelkünkkel együtt, hogy Isten gyermekei vagyunk.||29286;29287
28201||.Róm.8.17||Ha pedig gyermekek, örökösök is, örökösei Istennek, örököstársai pedig Krisztusnak, ha valóban vele együtt szenvedünk, hogy vele együtt is dicsőüljünk meg.||29997;30835
28202||.Róm.8.18|Isten fiainak reménysége|Mert azt tartom, hogy amiket most szenvedünk, nem hasonlíthatók ahhoz a dicsőséghez, amely majd megjelenik nekünk.||28944
28203||.Róm.8.19||Mert a teremtett világ sóvárogva várja Isten fiainak megjelenését.||30648
28204||.Róm.8.20||Mert a teremtett világ a hiábavalóság alá van vetve, nem önként, hanem annak akaratából, aki alávetette abban a reményben,||72;73
28205||.Róm.8.21||hogy maga a teremtett világ is megszabadul a romlandóság rabságából az Isten fiai dicsőségének szabadságára.||25921
28206||.Róm.8.22||Mert tudjuk, hogy az egész teremtett világ együtt sóhajtozik és vajúdik mind ez ideig.||
28207||.Róm.8.23||De nemcsak ez a világ, hanem mi is, a Lélek zsengéjének birtokosai, mi magunk is sóhajtozunk magunkban, várva a fiúvá fogadtatást, testünk megváltását.||28947;-28949
28208||.Róm.8.24||Mert ebben a reménységben tartattunk meg, de a látható reménység már nem reménység, mert amit lát az ember, miért remélné is azt?||
28209||.Róm.8.25||Ha pedig azt reméljük, amit nem látunk, türelemmel várjuk.||
28210||.Róm.8.26||Ugyanakkor a Lélek is segítségére van a mi erőtlenségünknek. Mert amiért imádkoznunk kell, nem tudjuk úgy kérni, amint kellene, de maga a Lélek esedezik értünk kimondhatatlan fohászkodásokkal.||23122
28211||.Róm.8.27||Aki pedig a szíveket vizsgálja, tudja, mi a Lélek gondolata, mert Isten szerint esedezik a szentekért.||14011
28212||.Róm.8.28||Tudjuk pedig, hogy azoknak, akik Istent szeretik, minden javukra van, mint akik az ő végzése szerint elhívottak.||
28213||.Róm.8.29||Mert akiket eleve ismert, eleve el is rendelte, hogy Fia képmásai legyenek, hogy ő legyen elsőszülött sok testvér között.||29278;29284;29550
28214||.Róm.8.30||Akiket pedig eleve elrendelt, azokat el is hívta, és akiket elhívott, azokat meg is igazította, akiket pedig megigazított, azokat meg is dicsőítette.||
28215||.Róm.8.31|A választottakat semmi sem szakíthatja el Isten szeretetétől|Mit mondunk tehát ezekre? Ha Isten velünk, ki ellenünk?||
28216||.Róm.8.32||Aki az ő tulajdon Fiát nem kímélte, hanem őt mindnyájunkért odaadta, hogyne ajándékozna nekünk mindent vele együtt?||26205
28217||.Róm.8.33||Ki vádolja Isten választottait? Isten, aki megigazít.||18738;18739
28218||.Róm.8.34||Ki az, aki kárhoztat? Krisztus, aki meghalt, sőt aki fel is támadt, aki az Isten jobbján van, és esedezik is értünk.||30033;30156
28219||.Róm.8.35||Ki szakíthat el minket Krisztus szeretetétől? Nyomorúság vagy szorongattatás vagy üldözés vagy éhség vagy mezítelenség vagy veszedelem vagy fegyver?||27718
28220||.Róm.8.36||Mert meg van írva: Teérted gyilkoltatunk mindennap, vágójuhoknak tekintenek bennünket.||14618
28221||.Róm.8.37||De mindezekben felettébb diadalmaskodunk az által, aki szeret minket.||29522
28222||.Róm.8.38||Mert meg vagyok győződve, hogy sem halál, sem élet, sem angyalok, sem fejedelemségek, sem jelenvalók, sem eljövendők, sem hatalmasságok,||
28223||.Róm.8.39||sem magasság, sem mélység, sem semmi más teremtmény nem szakíthat el minket Isten szeretetétől, amely Jézus Krisztusban, a mi Urunkban van.||
28224||.Róm.9.1|Pál fájdalma népe miatt|Igazságot szólok Krisztusban, nem hazudok, lelkiismeretem velem együtt tesz bizonyságot a Szentlélek által,||
28225||.Róm.9.2||hogy nagy az én szomorúságom, és szüntelen való az én szívem fájdalma.||
28226||.Róm.9.3||Mert kívánnám, hogy én magam átok legyek, elszakítva Krisztustól az én atyámfiaiért, test szerinti rokonaimért,||
28227||.Róm.9.4||akik izraeliták, akiké a fiúság, a dicsőség, a szövetségek, a törvényadás, az istentisztelet és az ígéretek,||1623;5117;16438
28228||.Róm.9.5||akiké az atyák, és akik közül való test szerint Krisztus is, aki Isten mindenek felett: áldott legyen mindörökké. Ámen.||25115;26113;30038;30039
28229||.Róm.9.6|Az ígéret gyermekei az igazi izráeliták|De az nem lehet, hogy Isten beszéde meghiúsult volna! Mert nem mindnyájan izraeliták azok, akik Izráeltől valók,||4435
28230||.Róm.9.7||s nem mindnyájan Ábrahám gyermekei, akik az ő magvából valók, hanem az Izsákét nevezik majd utódodnak.||525
28231||.Róm.9.8||Azaz nem a test szerinti gyermekek az Isten gyermekei, hanem az ígéret gyermekei számítanak utódoknak.||29226
28232||.Róm.9.9||Mert az ígéret szava ez: Ez idő tájban eljövök, és Sárának fia lesz.||434
28233||.Róm.9.10||De nemcsak ő, hanem Rebeka is, aki egytől, Izsáktól, a mi atyánktól fogant fiakat.||679;680
28234||.Róm.9.11||Mert amikor még meg sem születtek, és semmi jót vagy rosszat nem tettek, de hogy Istennek a kiválasztáson alapuló elhatározása érvényesüljön – nem a cselekedetek szerint, hanem az elhívó akarata szerint –,||29885
28235||.Róm.9.12||megmondatott neki, hogy a nagyobbik szolgál a kisebbnek.||681
28236||.Róm.9.13||Amint az meg van írva: Jákóbot szerettem, Ézsaut pedig gyűlöltem.||23158
28237||.Róm.9.14|Isten szabad kegyelme|Mit mondunk tehát? Vajon nem igazságtalanság ez Isten részéről? Semmiképpen!||5762;13034
28238||.Róm.9.15||Mert Mózesnek ezt mondja: Könyörülök azon, akin könyörülök, és kegyelmezek annak, akinek kegyelmezek.||2492
28239||.Róm.9.16||Azért tehát nem azé, aki akarja, nem is azé, aki fut, hanem a könyörülő Istené.||
28240||.Róm.9.17||Mert azt mondja az Írás a fáraónak: Azért támasztottalak téged, hogy megmutassam rajtad hatalmamat, és hogy hirdessék nevemet az egész földön.||1758
28241||.Róm.9.18||Azért akin akar, könyörül, akit pedig akar, megkeményít.||
28242||.Róm.9.19||Mondhatnád azért nekem: Akkor miért hibáztat engem? Hiszen ki állhat ellene az ő akaratának?||17082
28243||.Róm.9.20||De hát ki vagy te, ó, ember, hogy perbe szállsz Istennel? Vajon mondja-e a készítmény a készítőjének: Miért formáltál engem ilyenre?||18638;19457
28244||.Róm.9.21||Avagy nincs-e a fazekasnak hatalma az agyagon, hogy ugyanabból a gyuradékból az egyik edényt díszesre, a másikat pedig közönségesre készítse?||
28245||.Róm.9.22||Isten pedig, amikor meg akarta mutatni az ő haragját, és meg akarta ismertetni az ő hatalmát, nagy béketűréssel elszenvedte a harag edényeit, amelyek veszedelemre készültek,||
28246||.Róm.9.23||azért, hogy megismertesse az ő dicsőségének gazdagságát az irgalom edényein, amelyeket eleve dicsőségre készített.||29558;29559
28247||.Róm.9.24||Ilyeneknek hívott el minket is, nemcsak a zsidók, hanem a pogányok közül is,||
28248||.Róm.9.25||amint Hóseásnál is mondja: Azt, amelyik „nem népem”, népemnek hívom, és a „nem szeretettet” szeretettnek.||22195
28249||.Róm.9.26||És lesz, hogy azon a helyen, ahol ezt mondták nekik: „Ti nem vagytok az én népem”, ott az élő Isten fiainak fogják őket hívni.||22171
28250||.Róm.9.27||Ézsaiás pedig ezt hirdeti Izráelről: Ha Izráel fiainak száma annyi volna is, mint a tenger homokja, csak a maradék üdvözül.||17940;17941
28251||.Róm.9.28||Mert az Úr gyorsan valóra váltja és beteljesíti szavát a földön.||
28252||.Róm.9.29||Ahogyan Ézsaiás előre megmondta: Ha a Seregek Ura nem hagyott volna magot nekünk, olyanná lettünk volna, mint Sodoma, és Gomorához lettünk volna hasonlók.||17731;481
28253||.Róm.9.30|Krisztus a megütközés köve Izráel számára|Mit mondjunk tehát? Azt, hogy a pogányok, akik nem törekedtek az igazságra, elnyerték az igazságot, mégpedig a hitből való igazságot;||29297;-29299
28254||.Róm.9.31||Izráel viszont, amely törekedett az igazság törvényére, nem jutott el erre a törvény alapján.||
28255||.Róm.9.32||Miért? Azért, mert nem hitből keresték, hanem cselekedetek útján akarták elérni, és beleütköztek a megütközés kövébe,||25074;28454
28256||.Róm.9.33||amint meg van írva: Íme, megütközés kövét és megbotránkozás szikláját teszem Sionba, és aki hisz benne, nem szégyenül meg.||18248
28257||.Róm.10.1|A törvényből és a hitből való igazság|Testvéreim, szívemből kívánom és könyörgök értük Istenhez, hogy üdvözüljenek.||
28258||.Róm.10.2||Mert bizonyságot teszek felőlük, hogy van bennük Isten iránti buzgóság, de nem a helyes ismeret szerint.||29622;27775
28259||.Róm.10.3||Mert nem ismerik Isten igazságát, hanem a magukénak igyekeztek érvényt szerezni, és Isten igazságának nem engedelmeskedtek.||28253;28254
28260||.Róm.10.4||Mert a törvény vége Krisztus, minden hívő megigazulására.||29193;26205;26207
28261||.Róm.10.5||Mert Mózes a törvényből való igazságról azt írja, hogy aki azokat cselekszi, élni fog általa.||3256;20973
28262||.Róm.10.6||A hitből való igazság pedig így szól: Ne mondd a te szívedben: „Ki megy föl a mennybe?” – azért, hogy Krisztust lehozza.||5720;5721
28263||.Róm.10.7||Vagy: „Ki száll le a mélységbe?” – azért, hogy Krisztust a halottak közül felhozza.||
28264||.Róm.10.8||De mit mond? Közel hozzád a beszéd, a szádban és a szívedben van, mégpedig a hit beszéde, amelyet mi hirdetünk.||5722
28265||.Róm.10.9||Mert ha száddal Úrnak vallod Jézust, és szívedben hiszed, hogy Isten feltámasztotta őt a halottak közül, üdvözülsz.||23516
28266||.Róm.10.10||Mert szívvel hisszük, hogy megigazulunk, és szájjal teszünk vallást az üdvösségről.||15924
28267||.Róm.10.11||Mert azt mondja az Írás: Aki hisz benne, nem szégyenül meg.||18248;14269
28268||.Róm.10.12||Nincs különbség zsidó és görög között, mert ugyanaz az Ura mindenkinek, aki kegyelemben gazdag mindenkihez, aki őt segítségül hívja.||27362;27363
28269||.Róm.10.13||Mert mindenki, aki segítségül hívja az Úr nevét, üdvözül.||22410;27039
28270||.Róm.10.14|A hit hallásból van|De hogyan hívják segítségül azt, akiben nem hittek? És hogyan higgyenek abban, aki felől nem hallottak? És hogyan hallanának igehirdető nélkül?||
28271||.Róm.10.15||És hogyan prédikálnak, ha el nem küldik őket? Amint meg van írva: Mily szépek a jó hírt hirdetőknek lábai!||18771
28272||.Róm.10.16||De nem mindenki engedelmeskedett az evangéliumnak. Mert Ézsaiás azt mondja: Uram, ki hitt a mi beszédünknek?||18780
28273||.Róm.10.17||Azért a hit hallásból van, a hallás pedig Krisztus beszéde által.||
28274||.Róm.10.18||De kérdezem: Talán nem hallották? Sőt inkább az egész földre elhatott a hangjuk, és a földkerekség széléig az ő beszédük.||14184
28275||.Róm.10.19||De kérdezem: Izráel talán nem értette meg? Elsőnek Mózes mondja: Titeket egy oly nép által teszlek féltékennyé, amely nem nép, értetlen néppel haragítalak meg titeket.||5779
28276||.Róm.10.20||Majd Ézsaiás nyíltan ezt mondja: Megtaláltak azok, akik nem kerestek engem, nyilvánvaló lettem azoknak, akik nem kérdezősködtek felőlem.||18965
28277||.Róm.10.21||Izráelről pedig ezt mondja: Egész nap kitártam karjaimat az engedetlen és ellentmondó nép felé.||18966
28278||.Róm.11.1|Isten nem vetette el Izráelt|Kérdezem tehát: Elvetette Isten az ő népét? Semmiképpen! Mert én is izraelita vagyok, Ábrahám magvából, Benjámin törzséből.||29493
28279||.Róm.11.2||Nem vetette el Isten az ő népét, amelyet eleve kiválasztott. Nem tudjátok, mit mond az Írás Illésről, amikor panaszt tesz Istennél Izráel ellen:||
28280||.Róm.11.3||„Uram, prófétáidat megölték, oltáraidat lerombolták, csak én egyedül maradtam, és engem is halálra keresnek”?||9398;9406
28281||.Róm.11.4||De mit mond neki az isteni felelet? Meghagytam magamnak hétezer embert, akik nem hajtottak térdet a Baálnak.||
28282||.Róm.11.5||Így tehát most is van maradék a kegyelemből való választás szerint.||
28283||.Róm.11.6||Ha pedig kegyelemből, akkor nem cselekedetekből, különben a kegyelem nem volna többé kegyelem.||
28284||.Róm.11.7||Mi tehát a helyzet? Amire Izráel törekedett, azt nem nyerte meg, a választottak ellenben megnyerték, a többiek pedig megkeményíttettek,||
28285||.Róm.11.8||amint meg van írva: Isten a kábultság lelkét adta nekik, szemet, hogy ne lássanak, fület, hogy ne halljanak, mind e mai napig.||17846;17847;23619;-23621
28286||.Róm.11.9||Dávid is ezt mondja: Legyen az asztaluk csapdává, hálóvá, botránkozássá és megtorlássá.||15009;15010
28287||.Róm.11.10||Sötétüljön meg szemük, hogy ne lássanak, és hátukat mindenkorra görnyeszd meg.||
28288||.Róm.11.11|Izráel elesése üdvösség a pogányoknak|Kérdezem tehát: Nem azért botlottak-e meg, hogy elessenek? Semmiképpen! Hanem az ő elesésük által lett az üdvösség a pogányoké, hogy féltékenykedjenek.||27477;5779
28289||.Róm.11.12||Ha pedig az ő elesésük a világ gazdagságává lett, és veszteségük a pogányok gazdagságává, mennyivel inkább azzá lesz teljességre jutásuk!||
28290||.Róm.11.13||Nektek, pogányoknak pedig azt mondom: Amennyiben tehát én a pogányok apostola vagyok, dicsőítem a szolgálatomat,||27300;29155;29156
28291||.Róm.11.14||hátha ezzel féltékennyé tehetném véreimet, és megmenthetnék közülük némelyeket.||29830
28292||.Róm.11.15||Mert ha elvettetésük a világ megbékélését jelenti, mi mást jelentene befogadtatásuk, mint életet a halálból?||
28293||.Róm.11.16||Ha pedig a zsenge szent, akkor a tészta is az, és ha a gyökér szent, az ágak is azok.||
28294||.Róm.11.17|A szelíd és a vad olajfa|Ha pedig némely ág kitört, te pedig vadolajfa létedre beoltattál azok közé, és részese lettél az olajfa életnedvet adó gyökerének,||19309;19310
28295||.Róm.11.18||ne kérkedjél az ágak ellenében; ha pedig kérkednél: nem te hordozod a gyökeret, hanem a gyökér téged.||
28296||.Róm.11.19||Azt mondod azért: Kitörettek az ágak, hogy én oltassam be.||
28297||.Róm.11.20||Úgy van, azok hitetlenség miatt törettek ki, te pedig hit által állsz. Ne fuvalkodjál fel, hanem félj,||
28298||.Róm.11.21||mert ha Isten a természetes ágakat nem kímélte, majd téged sem fog kímélni.||30571;30572
28299||.Róm.11.22||Vedd észre tehát az Isten jóságát és keménységét: keménységét azok iránt, akik elestek, irántad pedig jóságát, ha megmaradsz a jóságában, különben téged is kivágnak.||26770
28300||.Róm.11.23||Azok pedig, ha nem maradnak meg a hitetlenségben, beoltatnak, mert Isten képes ismét beoltani őket.||28925
28301||.Róm.11.24||Mert ha te a természet szerint való vad olajfából kivágattál, és a természet ellenére beoltattál a szelíd olajfába, akkor mennyivel inkább beoltatnak ezek a természet szerint valók az ő saját olajfájukba!||19309
28302||.Róm.11.25|Az egész Izráel üdvözülni fog|Mert nem akarom, testvéreim, hogy magatokat bölcsnek tartva ne tudjátok meg ezt a titkot, hogy Izráel megkeményedése csak részleges, ameddig a pogányok teljes számban be nem jutnak.||22703;22704;25917
28303||.Róm.11.26||És így az egész Izráel üdvözül, amint meg van írva: Eljön Sionból a Szabadító, és elfordítja Jákóbtól a gonoszságot,||18888
28304||.Róm.11.27||és ez lesz velük az én szövetségem, amikor eltörlöm a bűneiket.||19789;-19792
28305||.Róm.11.28||Az evangéliumra nézve ugyan ellenségek tiértetek, de a kiválasztásra nézve szeretettek az ősatyákért.||
28306||.Róm.11.29||Mert Isten ajándékai és az ő elhívása visszavonhatatlanok.||29907
28307||.Róm.11.30||Mert ahogyan ti egykor engedetlenek voltatok Istennel szemben, most pedig irgalmat nyertetek az ő engedetlenségük következtében,||
28308||.Róm.11.31||úgy ők is most engedetlenné lettek, hogy a nektek adott irgalom révén végül ők is irgalmasságot nyerjenek.||
28309||.Róm.11.32||Mert Isten mindenkit engedetlenség alá rekesztett, hogy mindenkin könyörüljön.||29191
28310||.Róm.11.33|Isten bölcsességének dicsérete|Ó, Isten gazdagságának, bölcsességének és tudományának mélysége! Mely igen kifürkészhetetlenek az ő ítéletei, és kinyomozhatatlanok az ő útjai!||
28311||.Róm.11.34||Mert ki ismerte meg az Úr értelmét, vagy ki lett neki tanácsadója?||18501;13127
28312||.Róm.11.35||Vagy ki adott előbb neki, hogy annak visszafizesse azt?||13901
28313||.Róm.11.36||Mert tőle, általa és érte van minden. Övé a dicsőség mindörökké. Ámen.||
28314||.Róm.12.1|Az okos istentisztelet|Kérlek azért titeket, testvéreim, Isten irgalmára, hogy szánjátok oda testeteket élő, szent és Istennek kedves áldozatul. Ez a ti okos istentiszteletetek.||28149
28315||.Róm.12.2||És ne szabjátok magatokat e világhoz, hanem változzatok el az elmétek megújulása által, hogy megítélhessétek, mi Isten jó, kedves és tökéletes akarata.||29362;29673
28316||.Róm.12.3|A kegyelmi ajándékok sokfélesége és a gyülekezet egysége|Mert a nekem adott kegyelem által mondom mindenkinek közöttetek, hogy ne gondoljon senki többet magáról, mint amennyit kell, hanem józanul gondolkozzék mindenki az Istentől neki adott hit mértéke szerint.||17513;28713
28317||.Róm.12.4||Mert ahogy egy testben sok tagunk van, de nem minden tagnak ugyanaz a rendeltetése,||
28318||.Róm.12.5||úgy sokan egy test vagyunk Krisztusban, egyenként pedig egymásnak tagjai vagyunk.||28714;28715;28729;29350;29351
28319||.Róm.12.6||A nekünk adott kegyelem szerint különböző ajándékaink vannak: a prófétálás a hit mértéke szerint,||28706
28320||.Róm.12.7||a szolgáló a szolgálatban, a tanító a tanításban,||30523;30524
28321||.Róm.12.8||az intő az intésben, az adakozó a szerénységben, az elöljáró a buzgóságban, a könyörülő az örömben.||29031
28322||.Róm.12.9|A képmutatás nélküli szeretet|A szeretet képmutatás nélkül való legyen. Iszonyodjatok a gonosztól, ragaszkodjatok a jóhoz,||22505
28323||.Róm.12.10||a testvéri szeretetben egymás iránt gyöngédek, a tiszteletadásban egymást megelőzők legyetek.||30309;30310;30463
28324||.Róm.12.11||A buzgóságban ne lankadjatok, lélekben buzgók legyetek, az Úrnak szolgáljatok.||
28325||.Róm.12.12||A reménységben örvendezők, a nyomorúságban kitartók, az imádkozásban állhatatosak,||29513;30236;25756
28326||.Róm.12.13||a szentek szükségeire adakozók legyetek, a vendégszeretetet gyakoroljátok.||28845;30309;30310
28327||.Róm.12.14||Áldjátok azokat, akik üldöznek titeket, áldjátok, ne pedig átkozzátok.||23345;26036;27245
28328||.Róm.12.15||Örüljetek az örülőkkel, és sírjatok a sírókkal.||28728;28729
28329||.Róm.12.16||Egymással egyetértésben éljetek, ne kevélykedjetek, hanem az alázatosakhoz szabjátok magatokat, ne legyetek önteltek.||29460;16530
28330||.Róm.12.17||Senkinek gonoszért gonosszal ne fizessetek. A tisztességre gondotok legyen minden ember előtt.||23340;29021
28331||.Róm.12.18||Ha lehetséges, amennyire rajtatok áll, minden emberrel békességben éljetek.||30293
28332||.Róm.12.19||Magatokért bosszút ne álljatok, szeretteim, hanem adjatok helyet Isten haragjának, mert meg van írva: Enyém a bosszúállás, én megfizetek – ezt mondja az Úr.||3299;23340;5793
28333||.Róm.12.20||Ha azért éhezik a te ellenséged, adj ennie, ha szomjazik, adj innia, mert ha ezt teszed, eleven szenet gyűjtesz a fejére.||17202;17203;23345;23346;23349
28334||.Róm.12.21||Ne győzzön le a gonosz, hanem te győzd le a gonoszt jóval.||
28335||.Róm.13.1|Minden hatalom Istentől van|Mindenki engedelmeskedjék a felettes hatalmaknak, mert nincs hatalom mástól, csak Istentől, a meglévő felsőbbségeket Isten rendelte.||29991;17168
28336||.Róm.13.2||Azért, aki szembeszáll a felsőbbséggel, az Isten rendelése ellen szegül, az ellenszegülők pedig ítéletet vonnak magukra.||
28337||.Róm.13.3||Mert a hatóságok nem a jó, hanem a rossz cselekedetek büntetésére vannak. Akarod, hogy ne kelljen félned a hatalomtól? Tedd a jót, és dicsérni fog téged,||30479;30480
28338||.Róm.13.4||mert Isten szolgája ő a te javadra. Ha pedig a gonoszt teszed, félj, mert nem ok nélkül viseli a fegyvert, mert Isten szolgája, aki az ő haragját hajtja végre azon, aki gonoszt cselekszik.||
28339||.Róm.13.5||De nemcsak a büntetés miatt, hanem a lelkiismeretért is engedelmeskedni kell.||
28340||.Róm.13.6||Azért fizettek adót is, mert ők Isten szolgái, akik éppen ebben a tisztükben fáradoznak.||
28341||.Róm.13.7||Adjátok meg azért mindenkinek, amivel tartoztok: akinek az adóval, annak az adót, akinek a vámmal, annak a vámot, akinek a félelemmel, annak a félelmet, akinek a tisztelettel, annak a tiszteletet.||23960;24757
28342||.Róm.13.8|A törvény betöltése a szeretet|Senkinek semmivel ne tartozzatok, hanem csak azzal, hogy egymást szeressétek, mert aki a másik embert szereti, az betöltötte a törvényt.||26733;26734;29243
28343||.Róm.13.9||Mert ez: Ne paráználkodj, ne ölj, ne lopj, ne kívánd – és ha valamely más parancsolat van –, ebben az igében van összefoglalva: Szeresd felebarátodat, mint önmagadat.||2064;-2068
28344||.Róm.13.10||A szeretet nem tesz rosszat a felebaráttal. Tehát a törvény betöltése a szeretet.||23976;-23979;29768
28345||.Róm.13.11|Az Úr eljöveletének sürgető közelsége|Mindezt tegyétek meg, mert tudjátok az időt, eljött az óra, hogy az álomból felserkenjünk, mert most közelebb van hozzánk az üdvösség, mint amikor hívőkké lettünk.||29385
28346||.Róm.13.12||Az éjszaka múlóban, a nappal pedig elközelgett, vessük le azért a sötétség cselekedeteit, és öltsük fel a világosság fegyvereit.||30625;29382
28347||.Róm.13.13||Tisztességesen járjunk, amint illik nappal, nem dorbézolásokban és részegeskedésekben, nem paráználkodásokban és kicsapongásokban, nem viszálykodásban és irigységben,||25927;29693;29694
28348||.Róm.13.14||hanem öltözzétek fel az Úr Jézus Krisztust, és a testet ne tápláljátok a kívánságokra.||29196
28349||.Róm.14.1|A hitben erősek ne ítéljék meg az erőtleneket|A hitben erőtlent fogadjátok be anélkül, hogy vélekedéseit ítélgetnétek.||28372
28350||.Róm.14.2||Van, aki azt hiszi, hogy mindent megehet, a hitben erőtlen pedig zöldségfélét eszik.||
28351||.Róm.14.3||Aki eszik, ne vesse meg azt, aki nem eszik, és aki nem eszik, ne ítélje el azt, aki eszik, mert Isten befogadta őt.||
28352||.Róm.14.4||Ki vagy te, hogy más szolgája felett ítélkezel? Tulajdon urának áll vagy esik, de meg fog állni, mert az Úr képes őt megtartani.||30416
28353||.Róm.14.5|Senki sem él önmagának|Ez az egyik napot különbnek tartja a másiknál, az pedig minden napot egyformának tart. Mindenki legyen a maga értelme felől meggyőződve.||29577
28354||.Róm.14.6||Aki a napokra ügyel, az Úrért ügyel, aki eszik, az Úrért eszik, mert hálát ad Istennek, és aki nem eszik, az Úrért nem eszik, és szintén hálát ad Istennek.||
28355||.Róm.14.7||Mert közülünk senki sem él önmagának, és senki sem hal önmagának,||28960
28356||.Róm.14.8||mert ha élünk, az Úrnak élünk, ha meghalunk, az Úrnak halunk meg. Azért akár éljünk, akár haljunk, az Úréi vagyunk.||28960;29698
28357||.Róm.14.9||Mert azért halt meg és elevenedett meg Krisztus, hogy mind a halottakon, mind az élőkön uralkodjék.||27370
28358||.Róm.14.10||Te pedig miért ítéled el a testvéredet? Vagy miért nézed le a testvéredet? Hiszen mindnyájan odaállunk majd Isten ítélőszéke elé.||23384;25250;28955
28359||.Róm.14.11||Mert meg van írva: Élek én – így szól az Úr –, mert meg fog hajolni előttem minden térd, és minden nyelv Istent fogja magasztalni.||18652;29468
28360||.Róm.14.12||Tehát mindegyikünk maga fog számot adni magáról Istennek.||
28361||.Róm.14.13|Isten országa nem evés és ivás|Azért egymást többé ne ítélgessük, hanem inkább azon legyetek, hogy testvéreteknek ne okozzatok megütközést vagy megbotránkozást.||23800;23801
28362||.Róm.14.14||Tudom, és meg vagyok győződve az Úr Jézusban, hogy semmi sem tisztátalan önmagában, hanem bármi annak tisztátalan, aki tisztátalannak tartja.||23711
28363||.Róm.14.15||De ha testvéred az étel miatt megszomorodik, akkor te nem jártál el vele szemben szeretetben. Ételeddel ne okozd vesztét annak, akiért Krisztus meghalt.||28606
28364||.Róm.14.16||Ne káromolják miattatok azt, ami nektek jó.||
28365||.Róm.14.17||Mert az Isten országa nem evés, nem ivás, hanem igazság, békesség és Szentlélek által való öröm.||25738
28366||.Róm.14.18||Mert aki ebben szolgál Krisztusnak, az kedves Isten előtt, és az emberek megbecsülik.||
28367||.Róm.14.19||Azért tehát törekedjünk azokra, amik a békességre és az egymás épülésére valók.||
28368||.Róm.14.20||Ne rontsd le az ételért az Isten munkáját. Minden tiszta ugyan, de rossz annak az embernek, aki úgy eszik, hogy megbotránkoztat.||28605;28606;29974
28369||.Róm.14.21||Jó tehát nem enni húst és nem inni bort, sem semmi olyat, amiben a te testvéred megütközik.||28608
28370||.Róm.14.22||Te azt a hitet, amely benned van, őrizd meg magadban Isten előtt. Boldog, aki nem kárhoztatja magát abban, amit helyesnek talál.||
28371||.Róm.14.23||Aki pedig kételkedik, elítélte önmagát, mert nem hittel evett. Ami pedig nem hitből van, az bűn.||
28372||.Róm.15.1|Az erősek hordozzák az erőtlenek gyengeségeit|Mi, erősek tartozunk azzal, hogy az erőtlenek gyengeségeit hordozzuk, és ne magunknak kedvezzünk.||28349;29256
28373||.Róm.15.2||Mindegyikünk tudniillik felebarátjának kedvezzen, annak javára és épülésére.||28659;28668
28374||.Róm.15.3||Mert Krisztus sem magának kedvezett, hanem ahogy meg van írva: A te gyalázóidnak gyalázásai hullottak rám.||14994;14996
28375||.Róm.15.4||Mert amiket régen megírtak, a mi tanulságunkra írták meg, hogy állhatatossággal és az Írások vigasztalása által reménységünk legyen.||
28376||.Róm.15.5||Az állhatatosság és vigasztalás Istene pedig adja nektek, hogy teljes egyetértés legyen közöttetek Krisztus Jézus szerint,||29460;29503;29504
28377||.Róm.15.6||hogy egy szívvel, egy szájjal dicsőítsétek Istent, a mi Urunk Jézus Krisztusnak Atyját.||
28378||.Róm.15.7|Zsidók és pogányok együtt dicsőítik Istent a gyülekezetben|Azért fogadjátok be egymást, miképpen Krisztus is befogadott minket az Isten dicsőségére.||
28379||.Róm.15.8||Mert mondom nektek, hogy Jézus Krisztus a körülmetéltek szolgája lett Isten igazságáért, hogy megerősítse az atyáknak adott ígéreteket.||27091;565
28380||.Róm.15.9||A pogányok pedig irgalmáért dicsőítik Istent, amint meg van írva: Magasztallak azért téged a pogányok között, és dicséretet énekelek a te nevednek.||8653
28381||.Róm.15.10||És ismét azt mondja: Örüljetek, ti pogányok, az ő népével együtt!||5801
28382||.Róm.15.11||És ismét: Dicsérjétek az Urat mind, ti pogányok, és magasztaljátok őt, minden népek!||15934
28383||.Róm.15.12||Ézsaiás pedig így szól: Hajtás sarjad Isai gyökeréből, és felkel, hogy uralkodjék a népeken; benne reménykednek a pogányok.||17953;17962
28384||.Róm.15.13||A reménység Istene pedig töltsön be titeket minden örömmel és békességgel a hitben, hogy bővölködjetek a reménységben a Szentlélek ereje által.||
28385||.Róm.15.14|Pál nem akar mások munkaterületén működni|Én magam is meg vagyok győződve testvéreim, hogy teljesek vagytok minden jósággal, bővölködtök minden ismeretben, és képesek vagytok egymást is tanítani.||30558
28386||.Róm.15.15||Mégis kissé merészebben írtam nektek, testvéreim, mintegy emlékeztetve titeket az Istentől nekem adott kegyelemre,||
28387||.Róm.15.16||hogy Jézus Krisztus szolgája legyek a pogányok között, Isten evangéliumának a papi szolgálatát végezve, hogy a pogányok áldozata kedves és a Szentlélek által megszentelt legyen.||28290
28388||.Róm.15.17||Van tehát mivel dicsekedjem a Jézus Krisztusban, Isten előtt.||
28389||.Róm.15.18||Mert nem mernék olyasmiről szólni, amit nem Krisztus cselekedett volna általam a pogányok engedelmességére, szóval és tettel,||
28390||.Róm.15.19||jelek és csodák ereje által, a Lélek ereje által, úgyannyira, hogy Jeruzsálemtől fogva Illíriáig betöltöttem a Krisztus evangéliumát.||29102
28391||.Róm.15.20||Azt tartottam becsületes dolognak, hogy ne ott hirdessem az evangéliumot, ahol Krisztus neve már ismert volt, hogy ne mások rakta alapra építsek,||29054;29055
28392||.Róm.15.21||hanem amint meg van írva: Meglátják őt azok, akiknek még nem hirdették, és akik nem hallották, meg fogják érteni.||18779
28393||.Róm.15.22|Pál részletes útiterve|Ez is sokszor akadályozott abban, hogy elmenjek hozzátok.||
28394||.Róm.15.23||Most pedig, mivelhogy nincs már munkaterület számomra ezen a vidéken, és mert már sok esztendeje vágyódom utánatok, elmegyek hozzátok,||
28395||.Róm.15.24||amikor majd Hispániába utazom. Remélem azért, hogy átutazóban meglátlak titeket, és majd ti fogtok útnak indítani, miután egy kissé felüdültem nálatok.||
28396||.Róm.15.25||Most pedig Jeruzsálembe megyek, a szentek szolgálatára.||27675
28397||.Róm.15.26||Macedónia és Akhája ugyanis jónak látta, hogy a jeruzsálemi szentek szegényeinek valamit adakozzanak.||28847;28848
28398||.Róm.15.27||Jónak látták, és tartoznak is vele, mert ha a pogányok az ő lelki javaikból részesültek, akkor tartoznak nekik viszontszolgálni földi javaikkal.||29323;29324;28619
28399||.Róm.15.28||Ha tehát ezt elvégeztem, és szolgálatuk gyümölcsére a pecsétet ráütöttem, titeket útba ejtve elmegyek Hispániába.||
28400||.Róm.15.29||Tudom pedig, hogy amikor hozzátok megyek, a Krisztus áldásának teljességével érkezem.||
28401||.Róm.15.30||Kérlek azért titeket, testvéreim, a mi Urunk Jézus Krisztusra és a Lélek szeretetére, tusakodjatok velem együtt, imádkozva Istenhez énértem,||28879;29422;29423
28402||.Róm.15.31||hogy szabaduljak meg azoktól, akik hitetlenek Júdeában, és hogy jeruzsálemi szolgálatom kedves legyen a szentek előtt,||
28403||.Róm.15.32||hogy örömmel eljussak hozzátok az Isten akaratából, és nálatok megpihenjek.||30419
28404||.Róm.15.33||A békesség Istene pedig legyen mindnyájatokkal! Ámen.||
28405||.Róm.16.1|Fébé ajánlása és személyes üdvözletek|Ajánlom pedig nektek nőtestvérünket, Fébét, aki a kenkhreai gyülekezet szolgálója,||
28406||.Róm.16.2||hogy fogadjátok őt az Úrban, szentekhez illően, és legyetek segítségére, ha valami dologban rátok szorul, mert ő is sokaknak volt segítségére, nekem magamnak is.||
28407||.Róm.16.3||Köszöntsétek Priszkát és Akvilát, munkatársaimat a Krisztus Jézusban!||27628;27629;27652
28408||.Róm.16.4||Ők saját fejüket kockáztatták az életemért, akiknek nemcsak én mondok köszönetet, hanem a pogányok minden gyülekezete is,||
28409||.Róm.16.5||és köszöntsétek azt a gyülekezetet is, amely az ő házukban van. Köszöntsétek szeretett Epainetoszomat, aki az ázsiai tartomány első zsengéje Krisztusban.||
28410||.Róm.16.6||Köszöntsétek Máriát, aki sokat fáradozott értetek.||
28411||.Róm.16.7||Köszöntsétek Andronikoszt és Juniászt, rokonaimat és fogolytársaimat, akik nagyra becsültek az apostolok között, és akik még előttem lettek a Krisztuséi.||
28412||.Róm.16.8||Köszöntsétek az Úrban szeretett Ampliátuszomat.||
28413||.Róm.16.9||Köszöntsétek Urbánuszt, aki munkatársunk a Krisztusban, és szeretett Sztakhüszomat.||
28414||.Róm.16.10||Köszöntsétek a Krisztusban kipróbált Apellészt. Köszöntsétek Arisztobulosz házanépét.||
28415||.Róm.16.11||Köszöntsétek Heródiont, az én rokonomat. Köszöntsétek a Narcisszusz házanépéből azokat, akik az Úrban vannak.||
28416||.Róm.16.12||Köszöntsétek Trüfainát és Trüfószát, akik sokat munkálkodnak az Úrban. Köszöntsétek a szeretett Persziszt, aki sokat munkálkodott az Úrban.||
28417||.Róm.16.13||Köszöntsétek az Úrban kiválasztott Rufuszt és anyját, aki nekem is anyám.||
28418||.Róm.16.14||Köszöntsétek Aszünkritoszt, Flegónt, Hermészt, Patrobászt, Hermászt és a velük levő testvéreket.||
28419||.Róm.16.15||Köszöntsétek Filologoszt és Júliát, Néreuszt és nőtestvérét és Olümpászt és valamennyi szentet, akik velük vannak.||
28420||.Róm.16.16||Köszöntsétek egymást szent csókkal. Köszönt titeket Krisztus minden gyülekezete.||28864;30546
28421||.Róm.16.17|Óvás a zavarkeltőktől|Kérlek pedig titeket, testvéreim, tartsátok szemmel azokat, akik szakadásokat és botránkozásokat okoznak azzal a tanítással szemben, amelyet tanultatok. Tartózkodjatok tőlük!||
28422||.Róm.16.18||Mert az ilyenek nem a mi Urunk Jézus Krisztusnak szolgálnak, hanem csak a hasuknak, és nyájas beszéddel meg hízelkedéssel megcsalják a jóhiszeműek szívét.||
28423||.Róm.16.19||Mert a ti engedelmességetek híre mindenkihez eljutott. Örülök azért nektek, de azt akarom, hogy bölcsek legyetek a jóban és ártatlanok a rosszban.||28766
28424||.Róm.16.20||A békesség Istene pedig hamarosan összetöri a Sátánt a lábatok alatt. A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme veletek. Ámen.||70
28425||.Róm.16.21|Pál munkatársainak üdvözletei|Köszönt titeket munkatársam, Timóteus, valamint rokonaim: Luciusz, Jázon és Szószipatrosz.||27553;-27555
28426||.Róm.16.22||Köszöntelek titeket az Úrban én, Terciusz, aki ezt a levelet írtam.||
28427||.Róm.16.23||Köszönt titeket Gájusz, aki nekem és az egész gyülekezetnek házigazdája. Köszönt titeket Erásztosz, a város intézője és Kvártusz testvér.||
28428||.Róm.16.24||A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme mindnyájatokkal. Ámen.||
28429||.Róm.16.25|Isten dicsőítése|Annak pedig, aki titeket megerősíthet az én evangéliumom és a Jézus Krisztus hirdetése által, annak a titoknak kijelentése folytán, amely örök időktől fogva el volt hallgatva,||29338;29885;29886;30461
28430||.Róm.16.26||most pedig a prófétai írások által nyilvánvaló lett, és az örök Isten parancsolata szerint a hitben való engedelmesség végett minden népnek tudomására jutott,||29558;29559;29961
28431||.Róm.16.27||annak az egyedül bölcs Istennek dicsőség mindörökké a Jézus Krisztus által. Ámen.||30323;30765
28432|Pál első levele a korinthusiakhoz|1.Kor.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Jézus Krisztusnak Isten akaratából elhívott apostola és Szószthenész, a testvér,||29125;27643
28433||1.Kor.1.2||Isten gyülekezetének, amely Korinthusban van, a Krisztus Jézusban megszentelteknek, elhívott szenteknek mindazokkal együtt, akik bármely helyen segítségül hívják a mi Urunk Jézus Krisztus nevét, aki az ő Uruk és a miénk is.||28546
28434||1.Kor.1.3||Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||28870;28005;29275
28435||1.Kor.1.4|Hálaadás a gyülekezet lelki ajándékaiért|Hálát adok Istennek mindenkor értetek az Isten kegyelméért, amelyet a Krisztus Jézusban adott nektek,||29288;29289;28006
28436||1.Kor.1.5||hogy mindenben meggazdagodtatok őbenne, minden beszédben és minden ismeretben,||29541;29566;-29568;28710
28437||1.Kor.1.6||amint a Krisztusról való bizonyságtétel megerősödött bennetek.||28014;28889
28438||1.Kor.1.7||Ezért nem is szűkölködtök semmilyen kegyelmi ajándékban, várva a mi Urunk Jézus Krisztus megjelenését,||14416;29508;29988
28439||1.Kor.1.8||aki meg is erősít titeket mindvégig, hogy feddhetetlenek legyetek a mi Urunk Jézus Krisztusnak napján.||28889;29554;29670;29711
28440||1.Kor.1.9||Hű az Isten, aki elhívott titeket az ő Fiával, a mi Urunk Jézus Krisztussal való közösségre.||29712;26773;28200;28201
28441||1.Kor.1.10|Óvás a pártoskodástól|Kérlek azonban titeket, testvéreim, a mi Urunk Jézus Krisztus nevére, hogy mindnyájan egyféleképpen szóljatok, és ne legyenek köztetek szakadások, hanem legyetek ismét egy értelmen és azonos véleményen.||29504;29460;29461;29473;29474
28442||1.Kor.1.11||Mert, testvéreim, Khloé embereitől megtudtam, hogy viszályok vannak közöttetek.||30402
28443||1.Kor.1.12||Arról beszélek, hogy közöttetek mindenki ezt mondja: Én Pálé vagyok, én meg Apollósé, én meg Kéfásé, én pedig Krisztusé.||28481;-28487;27650;-27652
28444||1.Kor.1.13||Hát Krisztus részekre osztható? Vagy Pált feszítették meg értetek, vagy Pál nevére kereszteltettetek meg?||24281
28445||1.Kor.1.14||Hálát adok Istennek, hogy senkit sem kereszteltem meg közületek, kivéve Kriszpuszt és Gájuszt,||27634;28427
28446||1.Kor.1.15||nehogy valaki azt mondja, hogy a magam nevére kereszteltem.||
28447||1.Kor.1.16||Megkereszteltem még Sztefanász házanépét is, ezenkívül nem tudom, hogy valaki mást is kereszteltem volna.||28859;28861
28448||1.Kor.1.17||Mert Krisztus nem azért küldött engem, hogy kereszteljek, hanem hogy az evangéliumot hirdessem, de nem szólásban való bölcsességgel, hogy Krisztus keresztje ne legyen hiábavaló.||28466;28475;30562
28449||1.Kor.1.18|A kereszt igéje Isten hatalma|Mert a keresztről való beszéd bolondság ugyan azoknak, akik elvesznek, de nekünk, akik megtartatunk, Isten ereje.||28014;28930
28450||1.Kor.1.19||Mert meg van írva: Elvesztem a bölcsek bölcsességét, és az értelmesek értelmét elvetem.||18275
28451||1.Kor.1.20||Hol a bölcs? Hol az írástudó? Hol e világnak vitázója? Nemde bolondsággá tette Isten e világ bölcsességét?||13147;18365
28452||1.Kor.1.21||Mert miután az Isten bölcsességében nem ismerte meg a világ a bölcsesség által Istent, tetszett Istennek, hogy az igehirdetés bolondsága által üdvözítse a hívőket.||23551;25451;28017;-28021
28453||1.Kor.1.22||Mert egyfelől a zsidók jelt kérnek, másfelől a görögök bölcsességet keresnek.||23594;26273
28454||1.Kor.1.23||Mi pedig a megfeszített Krisztust prédikáljuk, aki a zsidóknak ugyan botránkozás, a pogányoknak pedig bolondság,||28464;23542;26387;28255;25074;28476
28455||1.Kor.1.24||ámde maguknak az elhívottaknak, zsidóknak és görögöknek is Krisztus Isten ereje és Isten bölcsessége.||28014;28461;29564
28456||1.Kor.1.25||Mert Isten bolondsága bölcsebb az embereknél, és Isten erőtlensége erősebb az embereknél.||
28457||1.Kor.1.26||Mert nézzétek csak a ti elhívatásotokat, testvéreim, hogy nem sokan vagytok bölcsek test szerint, nem sokan hatalmasok, nem sokan nemesek.||23551;26445;30365
28458||1.Kor.1.27||Hanem a világ bolondjait választotta ki magának Isten, hogy megszégyenítse a bölcseket, és a világ erőtleneit választotta ki magának Isten, hogy megszégyenítse az erőseket,||
28459||1.Kor.1.28||és a világ nemteleneit és megvetettjeit választotta ki magának Isten, és a semmiket, hogy a valamiket megsemmisítse,||
28460||1.Kor.1.29||hogy senki ne dicsekedjék őelőtte.||28086;29305
28461||1.Kor.1.30||De általa ti a Krisztus Jézusban vagytok, aki Istentől bölcsességül, igazságul, szentségül és váltságul lett nekünk,||19556;19557;28115;28966;26847
28462||1.Kor.1.31||hogy amint meg van írva: Aki dicsekszik, az az Úrban dicsekedjék.||18980;19265;19266;29056
28463||1.Kor.2.1|Pál a megfeszített Krisztust hirdeti|Én is, amikor hozzátok mentem, testvéreim, nem úgy mentem, hogy nagy ékesszólással vagy bölcsességgel hirdessem nektek Isten bizonyságtételét.||28448;30562
28464||1.Kor.2.2||Mert elhatároztam, hogy nem akarok másról tudni köztetek, csak Jézus Krisztusról, mégpedig mint megfeszítettről.||29269;28454
28465||1.Kor.2.3||És én erőtlenség, félelem és nagy rettegés közt jelentem meg nálatok.||27627;27635;-27629
28466||1.Kor.2.4||Beszédem és igehirdetésem nem a bölcsesség meggyőző beszéde volt, hanem lélek és erő felmutatása,||28448
28467||1.Kor.2.5||hogy hitetek ne emberek bölcsességén, hanem Isten erején nyugodjék.||29290;29292;29632;28934
28468||1.Kor.2.6|Isten elrejtett bölcsessége|Bölcsességet pedig a tökéletesek között szólunk, ámde nem e világnak, sem e világ veszendő fejedelmeinek bölcsességét,||
28469||1.Kor.2.7||hanem Isten titkos bölcsességét szóljuk, azt az elrejtettet, amelyet Isten öröktől fogva elrendelt a mi dicsőségünkre.||14729;28428;28429
28470||1.Kor.2.8||Ezt e világ fejedelmei közül senki sem ismerte meg, mert ha megismerték volna, nem feszítették volna meg a dicsőség Urát.||14264;14265;27080;27082
28471||1.Kor.2.9||Hanem amint meg van írva: Amiket szem nem látott, fül nem hallott, és emberi szív meg sem gondolt, azt készítette Isten az őt szeretőknek.||18957
28472||1.Kor.2.10||Nekünk azonban Isten kijelentette a Lélek által, mert a Lélek mindent vizsgál, még az Isten mélységeit is.||23617;26763;30644
28473||1.Kor.2.11||Mert ki ismeri az emberek közül az ember gondolatait, ha nem ha az ember lelke, amely őbenne van? Ugyanígy az Isten gondolatait sem ismeri senki, csak az Isten Lelke.||
28474||1.Kor.2.12||Mi pedig nem e világ lelkét kaptuk, hanem az Istenből való Lelket, hogy megismerjük azokat, amiket Isten ajándékozott nekünk.||
28475||1.Kor.2.13||Ezeket hirdetjük is, de nem oly beszédekkel, melyekre emberi bölcsesség tanít, hanem amelyekre a Szentlélek tanít, lelkiekhez lelkieket szabva.||28448;30562
28476||1.Kor.2.14||A nem lelki ember pedig nem fogadja el az Isten Lelkének dolgait, mert bolondságok neki, nem képes megérteni sem, mivel azt lelki módon kell megítélni.||28191;28454
28477||1.Kor.2.15||A lelki ember azonban mindent megítél, de őt senki sem ítélheti meg.||17269
28478||1.Kor.2.16||Mert ki érte fel az Úr értelmét, hogy oktathatná őt? Bennünk pedig Krisztus értelme van.||28311;29463;24281;24282
28479||1.Kor.3.1|A viszálykodás a lelki kiskorúság jele|Testvéreim, én azonban nem beszélhettem veletek úgy, mint lelkiekkel, csak mint testiekkel, mint Krisztusban kisdedekkel.||26807
28480||1.Kor.3.2||Tejet adtam nektek, nem pedig kemény eledelt, mert még nem bírtátok volna el, sőt még most sem bírjátok el,||30569;30109;30110
28481||1.Kor.3.3||mert még testiek vagytok. Mert amikor irigykedés, versengés van közöttetek, vajon nem testiek vagytok-e, és nem emberi módon viselkedtek-e?||28441;28686
28482||1.Kor.3.4||Mert amikor az egyik ezt mondja: „Én Pálé vagyok”, a másik meg: „Én Apollósé”; nem emberi módon viselkedtek?||28443
28483||1.Kor.3.5||Hát kicsoda Apollós, és kicsoda Pál? Szolgák csupán, akik által hívőkké lettetek, ahogy az Úr adta mindegyiknek.||27650
28484||1.Kor.3.6|Isten munkatársai egy alapra építenek|Én plántáltam, Apollós öntözött, de Isten adta a növekedést.||30354;28516;27627;27630;27634;27650;27654
28485||1.Kor.3.7||Azért sem a plántáló, sem az öntöző nem számít, csak a növekedést adó Isten.||
28486||1.Kor.3.8||A plántáló és az öntöző egyek, de mindegyik a maga jutalmát veszi a maga munkája szerint.||14885;28036;31161
28487||1.Kor.3.9||Mert mi Isten munkatársai vagyunk, ti pedig Isten szántóföldje, Isten épülete vagytok.||28967;28906;29316;30471
28488||1.Kor.3.10||Az Istentől nekem adott kegyelem szerint mint bölcs építőmester alapot vetettem, de más épít rá. Vigyázzon azonban mindenki, hogyan épít rá!||28796;28003
28489||1.Kor.3.11||Mert más alapot senki sem vethet a meglevőn kívül, amely Jézus Krisztus.||18248;29316
28490||1.Kor.3.12||Ha pedig valaki aranyat, ezüstöt, drágaköveket, fát, szénát, pozdorját épít erre az alapra,||
28491||1.Kor.3.13||mindenkinek a munkája nyilvánvalóvá lesz, mert az a nap megmutatja, mivelhogy tűzben jelenik meg, és hogy kinek milyen a munkája, azt a tűz teszi próbára.||18692;30448
28492||1.Kor.3.14||Ha valakinek a munkája, amelyet ráépített, megmarad, jutalmat kap.||
28493||1.Kor.3.15||Ha valakinek a munkája megég, kárt vall. Ő maga azonban megmenekül, de úgy, mint aki tűzön ment át.||
28494||1.Kor.3.16||Nem tudjátok, hogy ti Isten temploma vagytok, és Isten Lelke lakik bennetek?||28554;28982;29317;29318;30471;30068;28193
28495||1.Kor.3.17||Ha valaki Isten templomát megrontja, megrontja azt Isten. Mert az Isten temploma szent, ezek vagytok ti.||15495
28496||1.Kor.3.18||Senki se csapja be magát. Ha közületek valaki bölcsnek gondolja magát ezen a világon, legyen bolonddá, hogy bölccsé lehessen.||16528;16530;17828;30355
28497||1.Kor.3.19||Mert e világ bölcsessége bolondság Isten előtt. Mert meg van írva: Megfogja a bölcseket az ő csalárdságukban.||12965;12966
28498||1.Kor.3.20||És ismét: Ismeri az Úr a bölcsek gondolatait, hogy hiábavalók.||15506
28499||1.Kor.3.21||Azért senki se dicsekedjék emberekkel. Mert minden a tiétek:||28482
28500||1.Kor.3.22||akár Pál, akár Apollós, akár Kéfás, akár a világ, akár az élet, akár a halál, akár a jelenvalók, akár az eljövendők, minden a tiétek.||
28501||1.Kor.3.23||Ti pedig Krisztuséi vagytok, és Krisztus Istené.||28671;26715
28502||1.Kor.4.1|Isten titkainak sáfárai|Úgy tekintsenek ránk az emberek, mint Krisztus szolgáira és Isten titkainak sáfáraira.||23758;29557;28932;24281;24282
28503||1.Kor.4.2||A sáfároktól pedig egyébként azt várják el, hogy mindegyik hűségesnek bizonyuljon.||25568;30067
28504||1.Kor.4.3||Számomra egyáltalán nincs jelentősége annak, hogy ti miképpen ítéltek felőlem, vagy hogy egy polgári bíróság hogyan teszi ezt, sőt magam sem ítélem meg magamat.||
28505||1.Kor.4.4||Én ugyan semmit sem tudok magam ellen felhozni, de ez még nem tesz igazzá, ugyanis az Úr az, aki megítél engem.||2503;30667;14452
28506||1.Kor.4.5||Azért idő előtt semmit se ítéljetek, amíg el nem jön az Úr, aki világosságra hozza a sötétség titkait, és megjelenti a szívek szándékait. Akkor mindenki Istentől kapja a dicséretet.||23384;17605;28955;29057
28507||1.Kor.4.6|A korinthusiak gőgje és Pál alázata|Testvéreim, ezeket értetek alkalmaztam magamra és Apollósra, hogy rajtunk tanuljátok meg, ami meg van írva: Senki se fuvalkodjék fel, kérkedve az egyikkel a másik ellen.||16530;28316;28496
28508||1.Kor.4.7||Mert ki tesz téged különbbé? Mid van, amit nem kaptál volna? Ha pedig kaptad, mit dicsekszel, mintha nem kaptad volna?||26216;28319;30523;30350;11180
28509||1.Kor.4.8||Mert már beteltetek, már meggazdagodtatok, nélkülünk uralomra jutottatok. Bár csakugyan uralomra is jutottatok volna, hogy veletek együtt mi is uralkodhatnánk.||30831
28510||1.Kor.4.9||Mert úgy vélem, hogy Isten minket, az apostolokat, utolsókul állított, mint akiket halálra szántak, mert látványosságára lettünk a világnak, az angyaloknak és az embereknek is.||14618;28220;30233
28511||1.Kor.4.10||Mi bolondok a Krisztusért, ti pedig bölcsek a Krisztusban, mi erőtlenek, ti pedig erősek, ti megbecsültek, mi pedig megvetettek.||28496;29120
28512||1.Kor.4.11||Mind ez ideig éhezünk is, szomjazunk is, ruhánk sincs, bántalmakat szenvedünk, hajléktalanok is vagyunk,||29084;27804;28935;28936
28513||1.Kor.4.12||tulajdon kezünkkel dolgozva fáradozunk is. Amikor szidalmaznak, áldást mondunk, amikor üldöznek, eltűrjük,||28623;27629;27728;29646;29753;28327;23345;15849
28514||1.Kor.4.13||amikor rágalmaznak, kedvesen válaszolunk, szinte a világ szemétjévé lettünk, mindenek söpredékévé egész mostanáig.||
28515||1.Kor.4.14|Pál atyai szeretete a korinthusiak iránt|Nem azért írom ezeket, hogy megszégyenítselek titeket, hanem mint szeretett gyermekeimet intelek benneteket.||29648
28516||1.Kor.4.15||Mert ha tízezer tanítómesteretek lenne is a Krisztusban, de atyátok nincs sok, mert tőlem vagytok a Krisztus Jézusban az evangélium által.||28484
28517||1.Kor.4.16||Kérlek tehát titeket, legyetek az én követőim.||28669;29505
28518||1.Kor.4.17||Ezért küldtem hozzátok Timóteust, aki szeretett és hű gyermekem az Úrban, aki eszetekbe juttatja nektek az én utaimat Krisztusban, ahogy mindenütt, minden gyülekezetben tanítok.||29765;29878
28519||1.Kor.4.18||De egyesek úgy felfuvalkodtak, mintha nem is készülnék hozzátok.||
28520||1.Kor.4.19||Pedig ha az Úr akarja, hamarosan elmegyek hozzátok, és megismerem majd a felfuvalkodottaknak nem a beszédét, hanem az erejét.||27647;30114;30419
28521||1.Kor.4.20||Mert nem beszédben áll az Isten országa, hanem erőben.||28463;28466;28467;25738
28522||1.Kor.4.21||Mit akartok? Vesszővel menjek hozzátok vagy szeretettel és szelíd lélekkel?||29041;29045;29048;29050
28523||1.Kor.5.1|A gyülekezet nem adhat helyet paráznaságnak|Mindenesetre az a hír járja, hogy paráznaság van köztetek, mégpedig olyan, amilyen még a pogányok között sincs, hogy valaki apjának feleségével él.||3258;3259
28524||1.Kor.5.2||Ti pedig kérkedtek, pedig szomorkodnotok kellene és kivetni közületek azt, aki ezt a dolgot tette.||
28525||1.Kor.5.3||Mert én, aki testben ugyan távol, de lélekben jelen vagyok köztetek, mint jelenlevő már ítéletet hoztam afelett, aki így cselekedett.||29040;29566
28526||1.Kor.5.4||Ti és az én lelkem együtt, a mi Urunk Jézus nevében és a mi Urunk Jézus hatalmával||23758;23812;26959
28527||1.Kor.5.5||átadjuk az ilyet a Sátánnak a test veszedelmére, hogy a lélek megtartasson az Úrnak ama napján.||29783
28528||1.Kor.5.6||Nem jó a ti dicsekedésetek. Hát nem tudjátok, hogy egy kicsiny kovász az egész tésztát megkeleszti?||23745;29238
28529||1.Kor.5.7||Takarítsátok ki azért a régi kovászt, hogy új tésztává legyetek, hiszen ti kovásztalanok vagytok, mert Krisztus, a mi húsvéti bárányunk már megáldoztatott.||18786;30460;26141
28530||1.Kor.5.8||Azért ne régi kovásszal ünnepeljünk, sem a rosszaság és gonoszság kovászával, hanem a tisztaság és az igazság kovásztalanságával.||1819;1831;1835
28531||1.Kor.5.9||Levelemben megírtam nektek, hogy paráznákkal ne tartsatok kapcsolatot.||23811;29759
28532||1.Kor.5.10||De nem általában e világ paráznáival vagy kapzsijaival vagy rablóival vagy bálványimádóival, mert hiszen akkor ki kellene mennetek e világból.||
28533||1.Kor.5.11||Most tehát azt írom nektek, hogy ne tartsatok kapcsolatot azzal, akit testvérnek neveznek, de parázna vagy kapzsi vagy bálványimádó vagy szitkozódó vagy részeges vagy rabló. Az ilyennel még együtt se egyetek.||23811;16478;-16483;29751;30000;30722
28534||1.Kor.5.12||Mert mi közöm ahhoz, hogy a kívül lévők felett ítélkezzem? Nemde ti is a belül levők felett ítélkeztek?||24401
28535||1.Kor.5.13||A kívül lévőket pedig majd Isten ítéli meg. Vessétek ki azért a gonoszt magatok közül!||5277;5490;-5494;28523
28536||1.Kor.6.1|Hívők ne pereskedjenek egymással|Hogyan képes valaki közületek a hitetlenek előtt törvénykezni és nem a szentek előtt, ha peres ügye van a másikkal?||
28537||1.Kor.6.2||Nem tudjátok, hogy a szentek a világot fogják megítélni? És ha ti ítélitek meg a világot, talán méltatlanok lennétek a jelentéktelenebb ügyekben való ítéletekre?||25961;30811
28538||1.Kor.6.3||Nem tudjátok, hogy angyalokat fogunk ítélni? Mennyivel inkább a mindennapi élet dolgait!||
28539||1.Kor.6.4||Azért ha a mindennapi élet dolgaiban pereskedtek, azokat ültetitek a bírói székbe, akik a gyülekezetben a legkevésbé számítanak?||
28540||1.Kor.6.5||Megszégyenítésetekre mondom. Hát nincs köztetek egy bölcs ember sem, aki ítélkezhetne a testvérek között?||
28541||1.Kor.6.6||Hanem testvér a testvérrel pereskedik, méghozzá hitetlenek előtt?||
28542||1.Kor.6.7||Egyáltalán már az is nagy gyarlóság, hogy pereskedtek egymással. Miért nem szenveditek el inkább a sérelmet? Miért nem viselitek el inkább a kárt?||17004;17044;23322;23340;25242;28332;29703;30500
28543||1.Kor.6.8||Sőt ti okoztok sérelmet és kárt, mégpedig testvéreteknek.||29676;29703
28544||1.Kor.6.9|A keresztyén szabadság nem szabadosság|Vagy nem tudjátok, hogy az igazságtalanok nem fogják örökölni Isten országát? Ne tévelyegjetek! Mert sem paráznák, sem bálványimádók, sem házasságtörők, sem bujálkodók, sem fajtalankodók,||29248;29249;29250;29376
28545||1.Kor.6.10||sem tolvajok, sem nyerészkedők, sem részegesek, sem szitkozódók, sem rablók nem fogják örökölni Isten országát.||
28546||1.Kor.6.11||Pedig ilyenek is voltak közöttetek, de megmosattatok, megszentelődtetek és megigazultatok az Úr Jézus nevében és a mi Istenünk Lelke által.||29993;29297;-29299;30186
28547||1.Kor.6.12||Minden szabad nekem, de nem minden használ. Minden szabad nekem, de ne váljak semminek a rabjává.||28658
28548||1.Kor.6.13||Az eledelek a hasnak és a has az eledeleknek rendeltetett. Isten pedig ezt is, és azt is eltörli. A test azonban nem a paráznaságnak rendeltetett, hanem az Úrnak és az Úr a testnek.||23717;28830;29673
28549||1.Kor.6.14||Isten pedig az Urat is feltámasztotta, és erejével minket is feltámaszt.||27080;28141;28144
28550||1.Kor.6.15||Nem tudjátok, hogy testetek a Krisztus tagja? Leszakítsam hát Krisztus tagjait, és egy parázna tagjaivá tegyem? Semmiképpen!||29351;29354;29355
28551||1.Kor.6.16||Avagy nem tudjátok, hogy aki paráznával egyesül, egy test vele? Mert – az Írás szerint – ők ketten egy testté lesznek.||23834;54
28552||1.Kor.6.17||Aki pedig az Úrral egyesül, egy lélek ővele.||26849;26850;29401
28553||1.Kor.6.18||Kerüljétek a paráznaságot! Minden bűn, amelyet az ember elkövet, a testen kívül van, de aki paráználkodik, a saját teste ellen vétkezik.||
28554||1.Kor.6.19||Avagy nem tudjátok, hogy a ti testetek a bennetek lakozó Szentlélek temploma, amelyet Istentől kaptatok, és nem a magatokéi vagytok?||28494;28355;28356
28555||1.Kor.6.20||Mert áron vétettetek meg, dicsőítsétek azért Istent a ti testetekben.||28578;30459;30460;29448
28556||1.Kor.7.1|Házasság és elválás|Amik felől pedig írtatok nekem, jó a férfinak asszonyt nem illetni.||28581
28557||1.Kor.7.2||De a paráznaság miatt minden férfinak saját felesége legyen, és minden asszonynak saját férje.||
28558||1.Kor.7.3||A férj teljesítse házassági kötelességét a felesége iránt, hasonlóképpen a feleség is a férje iránt.||
28559||1.Kor.7.4||A feleség nem ura a maga testének, hanem a férje, hasonlóképpen a férj sem ura a maga testének, hanem a felesége.||
28560||1.Kor.7.5||Ne fosszátok meg magatoktól egymást, hacsak nem közös megegyezéssel bizonyos ideig, hogy az imádkozásra jusson időtök, de azután ismét legyetek együtt, hogy a Sátán meg ne kísértsen titeket, mivelhogy magatokat nem tudjátok megtartóztatni.||
28561||1.Kor.7.6||Ezt pedig kedvezésképpen mondom, nem parancsolatként.||
28562||1.Kor.7.7||Mert szeretném, ha minden ember úgy volna, mint én magam is; de mindenkinek saját kegyelmi ajándéka van Istentől, egynek így, másnak pedig úgy.||23841
28563||1.Kor.7.8||A nem házasoknak és az özvegyeknek pedig azt mondom, hogy jó nekik, ha úgy maradnak, mint én is.||
28564||1.Kor.7.9||De ha magukat meg nem tartóztathatják, házasodjanak meg, mert jobb házasságban élni, mint égni.||29844
28565||1.Kor.7.10||A házasoknak pedig azt rendelem – nem én, hanem az Úr –, hogy az asszony ne váljék el férjétől.||29685;23333;23184
28566||1.Kor.7.11||Ha mégis elválik, maradjon házasság nélkül, vagy béküljön ki férjével. A férj se bocsássa el a feleségét.||24666
28567||1.Kor.7.12||A többieknek pedig én mondom, nem az Úr: Ha egy testvérnek hitetlen felesége van, és ez vele akar élni, ne bocsássa el azt.||28569;28571
28568||1.Kor.7.13||És amelyik asszonynak hitetlen férje van, és ez vele akar élni, ne bocsássa el a férjét.||
28569||1.Kor.7.14||Mert a hitetlen férj meg van szentelve az ő felesége révén, és a hitetlen asszony meg van szentelve az ő férje révén, mert különben a gyermekeitek tisztátalanok volnának, most pedig szentek.||28293
28570||1.Kor.7.15||Ha pedig a hitetlen elválik, ám váljék el, mert az ilyen dolgokban a férfi vagy az asszony nincs szolgaság alá vetve, hiszen Isten békességre hívott el minket.||29310;29313
28571||1.Kor.7.16||Mert mit tudod, te asszony, hogy megmentheted-e a férjedet; vagy mit tudod, te férfi, hogy megmentheted-e a feleségedet?||30492;30493
28572||1.Kor.7.17|A keresztyén különféle hivatásban|Különben mindenki úgy éljen, amint neki az Úr adta, ahogyan Isten őt elhívta. Én minden gyülekezetben így rendelkezem.||
28573||1.Kor.7.18||Körülmetélten hívatott el valaki? Ne tüntesse el! Körülmetéletlenül hívatott el valaki? Ne metélkedjék körül.||
28574||1.Kor.7.19||A körülmetélkedés semmi, a körülmetéletlenség is semmi, hanem Isten parancsolatainak a megtartása számít.||29235;29270
28575||1.Kor.7.20||Ki-ki amely állapotban elhívatott, abban maradjon.||29340
28576||1.Kor.7.21||Szolgaként hívattál el? Ne törődj vele! De ha szabad lehetsz, inkább élj azzal.||
28577||1.Kor.7.22||Mert az Úrban elhívott szolga az Úr szabadosa. Hasonlóképpen aki mint szabad hívatott el, az Krisztus szolgája.||26486;29242;29410
28578||1.Kor.7.23||Áron vétettetek meg, ne legyetek emberek szolgái.||28555;30459;30460
28579||1.Kor.7.24||Testvéreim, mindenki abban maradjon meg az Isten előtt, amiben elhívatott.||28572;28575
28580||1.Kor.7.25|Hajadonok, nőtlenek és özvegyek|A hajadonok felől nincs ugyan parancsolatom az Úrtól, de véleményt mondok úgy, mint aki irgalmat nyertem az Úrtól, hogy hitelre méltó legyek.||29775
28581||1.Kor.7.26||Azt gondolom tehát, hogy a bekövetkező szükség miatt jó az embernek úgy maradnia, ahogy van.||19405;28556;48
28582||1.Kor.7.27||Feleséghez köttettél? Ne keress elválást! Feleség nélkül vagy? Ne keress feleséget!||28565;28566
28583||1.Kor.7.28||De ha megnősülsz is, nem vétkezel, és ha férjhez megy is a hajadon, nem vétkezik. Az ilyeneknek azonban háborúságuk lesz a testben. Én pedig kedveznék nektek.||28593
28584||1.Kor.7.29||Ezt pedig azért mondom, testvéreim, mert az idő rövidre van szabva. Ezentúl azért akinek van is felesége, úgy legyen, mintha nem volna,||28345
28585||1.Kor.7.30||és aki sír, mintha nem sírna, és aki örül, mintha nem örülne, és aki vásárol, mintha semmije sem lenne,||
28586||1.Kor.7.31||és aki él a világgal, mint aki nem élne vele, mert elmúlik e világ ábrázata.||30634;14539;30343;30418
28587||1.Kor.7.32||Azt szeretném pedig, hogy gond nélkül legyetek. A nőtlen embernek az Úr dolgaira van gondja, arra, hogyan tessék az Úrnak.||29835
28588||1.Kor.7.33||A házasembernek pedig a világ dolgaira van gondja, arra, hogy hogyan tessék a feleségének,||29400
28589||1.Kor.7.34||és élete megosztott. A nem férjes asszony és a hajadon az Úr dolgaira visel gondot, arra, hogy szent legyen mind testében, mind lelkében, aki pedig férjhez ment, a világiakra visel gondot, hogy hogyan tessék a férjének.||28593
28590||1.Kor.7.35||Ezt pedig javatokra mondom, nem azért, hogy tőrbe csaljalak benneteket, hanem hogy illendőképpen, állhatatosan és osztatlan szívvel ragaszkodjatok az Úrhoz.||28564
28591||1.Kor.7.36||De ha valaki azt gondolja, hogy szégyen, ha hajadon leánya virágzó idejét múlja, és meg kell tennie, hát tegye, amit akar; nem vétkezik, adja férjhez.||28564;28593
28592||1.Kor.7.37||Aki pedig eltökélte szívében, és a szükség nem kényszeríti, és hatalma van saját akarata fölött, és szívében úgy döntött, hogy megtartja hajadon leányát, jól teszi.||
28593||1.Kor.7.38||Azért aki férjhez adja, az is jól teszi, de aki nem adja férjhez, még jobban teszi.||28564;28587;28589
28594||1.Kor.7.39||Az asszonyt törvény köti, amíg a férje él, de ha a férje meghal, szabadon férjhez mehet, akihez akar, de csak az Úrban.||28161;28980;28982
28595||1.Kor.7.40||De véleményem szerint boldogabb lesz, ha úgy marad. Hiszem pedig, hogy bennem is Isten Lelke van.||28581;28583;28587
28596||1.Kor.8.1|A bálványáldozati hús kérdése|Ami a bálványáldozati húst illeti, tudjuk, hogy mindnyájunknak van ismerete. Az ismeret felfuvalkodottá tesz, a szeretet pedig épít.||27531
28597||1.Kor.8.2||Ha pedig valaki azt hiszi, hogy ismer valamit, az még nem ismerte meg úgy, ahogyan ismernie kell.||29258;29859;28496
28598||1.Kor.8.3||De ha valaki szereti az Istent, azt ismeri az Isten.||29207
28599||1.Kor.8.4||Tehát ami a bálványáldozati hús evését illeti, tudjuk, hogy nincs bálvány a világon, és hogy Isten sincs senki más, hanem csak egy.||18543;18548;19283;5090;28362
28600||1.Kor.8.5||Mert ha vannak is úgynevezett istenek akár az égben, akár a földön, mint ahogy sok isten és sok úr van,||26584
28601||1.Kor.8.6||mindazáltal nekünk egy Istenünk van, az Atya, akitől van a mindenség, és mi is érte vagyunk, és egy Urunk, Jézus Krisztus, aki által van a mindenség, és mi is őáltala.||23180;5090;26712
28602||1.Kor.8.7||De nem mindenkiben van meg ez az ismeret, sőt némelyek annyira hozzászoktak a bálványokhoz, hogy a húst mindmáig bálványáldozatként eszik, és lelkiismeretük, mivelhogy erőtlen, beszennyeződik.||28662;28362;28371
28603||1.Kor.8.8||Az étel nem tesz minket kedvessé Isten előtt, mert ha nem eszünk, nem veszítünk semmit, és ha eszünk, nem nyerünk semmit.||28365
28604||1.Kor.8.9||De vigyázzatok, hogy ez a ti szabadságotok valamiképpen botránkozására ne legyen az erőtleneknek!||29242;28363
28605||1.Kor.8.10||Mert ha valaki meglát téged, akinek ismerete van, hogy a bálványtemplomban vendégeskedsz, annak a lelkiismerete, mivelhogy erőtlen, nemde felbátorodik, hogy megegye a bálványáldozatot?||
28606||1.Kor.8.11||És a te ismereted miatt elvész a te erőtlen testvéred, akiért Krisztus meghalt.||28361;28391
28607||1.Kor.8.12||Amikor pedig a testvérek ellen így vétkeztek, és erőtlen lelkiismeretüket megsebzitek, Krisztus ellen vétkeztek.||28606
28608||1.Kor.8.13||Azért ha az étel botránkoztatja meg az én testvéremet, inkább sosem eszem húst, hogy testvéremet meg ne botránkoztassam.||28363;28368;28369;28606
28609||1.Kor.9.1|Pál ingyenessé teszi az evangéliumot|Nem vagyok szabad? Nem vagyok apostol? Nem láttam Jézus Krisztust, a mi Urunkat? Nem az én munkám vagytok ti az Úrban?||28794;27288;27907;27789;28516
28610||1.Kor.9.2||Ha másoknak nem volnék is apostola, nektek bizony az vagyok, mert ti vagytok apostolságom pecsétje az Úrban.||28516
28611||1.Kor.9.3||Ez az én védekezésem azokkal szemben, akik vádolnak engem.||
28612||1.Kor.9.4||Nincs jogunk ahhoz, hogy együnk és igyunk?||25438
28613||1.Kor.9.5||Nincs jogunk ahhoz, hogy keresztyén feleségünket magunkkal vigyük, mint a többi apostol és az Úr testvérei és Kéfás?||23426
28614||1.Kor.9.6||Avagy csak nekem és Barnabásnak nincs jogunk, hogy ne dolgozzunk?||27433
28615||1.Kor.9.7||Ki katonáskodik a maga zsoldján? Ki ültet úgy szőlőt, hogy nem eszik annak gyümölcséből? Vagy ki legeltet úgy nyájat, hogy nem iszik a nyáj tejéből?||
28616||1.Kor.9.8||Csak emberi módon mondom ezeket? Nemde ezt mondja a törvény is?||
28617||1.Kor.9.9||Mert Mózes törvényében meg van írva: Ne kösd be a nyomtató ökör száját. Talán csak az ökrökre van Istennek gondja?||5551;29848
28618||1.Kor.9.10||Nemde ránk való tekintettel mondja mindezt? Mert miértünk íratott meg, hogy aki szánt, annak reménységgel kell szántania, és aki csépel, azzal a reménységgel teszi, hogy részesedik a termésből.||29900
28619||1.Kor.9.11||Ha mi nektek lelkieket vetettünk, nagy dolog az, ha testi javaitokat aratjuk?||28398;29261
28620||1.Kor.9.12||Ha másoknak joguk van ehhez, mennyivel inkább nekünk? De mi nem éltünk ezzel a jogunkkal, hanem mindent eltűrünk, hogy semmi akadályt ne gördítsünk a Krisztus evangéliuma elé.||28622;28516;27727;27728;29066
28621||1.Kor.9.13||Nem tudjátok, hogy akik a templomi szolgálatokat végzik, a szent helyről táplálkoznak, és akik az oltár körül forgolódnak, az oltárról részesednek?||4265;4288;5386;5387
28622||1.Kor.9.14||Így rendelte az Úr is, hogy akik az evangéliumot hirdetik, az evangéliumból éljenek.||25437;23494;29261
28623||1.Kor.9.15||De én ezek közül eggyel sem éltem. De nem azért írtam ezeket, hogy velem is így történjék, mert jobb nekem meghalnom, semhogy valaki a dicsekvésemet megüresítse.||27629
28624||1.Kor.9.16||Mert ha az evangéliumot hirdetem, azzal nincs mit dicsekednem, mert belső kényszer hajt. Jaj ugyanis nekem, ha az evangéliumot nem hirdetem!||27635
28625||1.Kor.9.17||Mert ha önként teszem ezt, jutalmam van, ha pedig nem önszántamból, akkor sáfársággal bíztak meg.||29944;29945;28502
28626||1.Kor.9.18||Mi tehát a jutalmam? Az, hogy prédikálásomban ingyenessé teszem az evangéliumot, és nem élek vissza az evangéliumhoz kapcsolódó jogommal.||28619;28620;28604;23491;23492
28627||1.Kor.9.19|Pál mindenki szolgájává tette magát|Mert én, noha mindenkivel szemben szabad vagyok, mégis mindenki szolgájává lettem, hogy minél többeket megnyerjek.||23886;23887;29064
28628||1.Kor.9.20||A zsidóknak zsidóvá lettem, hogy zsidókat nyerjek meg, a törvény alatt valóknak törvény alatt valóvá – bár én magam nem vagyok a törvény alatt –, hogy a törvény alatt valókat megnyerjem,||27560;27758
28629||1.Kor.9.21||a törvény nélkül valóknak törvény nélkülivé – noha nem vagyok Isten törvénye nélkül, hanem Krisztus törvénye szerint élek –, hogy a törvény nélkülieket megnyerjem.||28085;29151
28630||1.Kor.9.22||Az erőtleneknek erőtlenné lettem, hogy az erőtleneket megnyerjem. Mindenkinek mindenné lettem, hogy mindenképpen megmentsek némelyeket.||28608;28368;28369;29086;28291
28631||1.Kor.9.23||Mindezt az evangéliumért teszem, hogy nekem is részem legyen benne.||29474
28632||1.Kor.9.24|Verseny a hervadhatatlan koszorúért|Nem tudjátok, hogy akik versenypályán futnak, mindnyájan futnak ugyan, de csak egy nyer jutalmat? Úgy fussatok, hogy elnyerjétek.||29236
28633||1.Kor.9.25||Azok pedig, akik részt vesznek a versenyben, mindenben önmegtartóztatók. Ők azért, hogy elhervadó koszorút nyerjenek, mi pedig azért, hogy hervadhatatlant.||29416;28508;28509;30445
28634||1.Kor.9.26||Én pedig nem céltalanul futok, és nem úgy viaskodom, mint aki levegőt vagdos,||29945
28635||1.Kor.9.27||hanem megsanyargatom a testemet, és szolgává teszem, hogy amíg másoknak prédikálok, én magam nehogy alkalmatlanná legyek.||28148;28149;28154;28155;28197;28348
28636||1.Kor.10.1|A pusztai vándorlás intő példája|Testvéreim, nem szeretném, ha nem tudnátok, hogy atyáink mindnyájan a felhő alatt voltak, és mindnyájan a tengeren mentek át,||1888;1911
28637||1.Kor.10.2||és mindnyájan Mózesre keresztelkedtek meg a felhőben és a tengerben,||
28638||1.Kor.10.3||és mindnyájan ugyanazt a lelki eledelt ették,||1961;1962
28639||1.Kor.10.4||és mindnyájan ugyanazt a lelki italt itták, mert ittak a lelki kősziklából, amely követte őket, ez a kőszikla pedig Krisztus volt.||1989
28640||1.Kor.10.5||De többségük elhullott a pusztában, mert Isten nem kedvelte őket.||26375;4137;4554
28641||1.Kor.10.6||Mindez példa számunkra, hogy ne kívánjunk gonosz dolgokat, amint ők kívántak.||4028;4057
28642||1.Kor.10.7||Bálványimádók se legyetek, mint azok közül némelyek, amint meg van írva: Leült a nép enni, inni, és felkeltek játszani.||2054;2444
28643||1.Kor.10.8||Ne is paráználkodjunk, mint azok közül paráználkodtak némelyek, és elestek egyetlen napon huszonháromezren.||4472;4477;-4480
28644||1.Kor.10.9||Krisztust se kísértsük, amint közülük kísértették némelyek, és elvesztek a kígyók miatt.||4345;4346
28645||1.Kor.10.10||Ne is zúgolódjatok, amint közülük némelyek zúgolódtak, és elvesztek a pusztító által.||4110;4116;4137;4144;30073;30079
28646||1.Kor.10.11||Mindezek pedig példaképpen történtek velük, és a mi tanulságunkra írattak meg, akikhez az időknek vége elérkezett.||
28647||1.Kor.10.12||Azért aki azt gondolja, hogy áll, vigyázzon, hogy el ne essék.||28297;-28299
28648||1.Kor.10.13||Nem emberi erőn felüli kísértés esett rajtatok, mert Isten hű, és ő nem hagy titeket feljebb kísértetni, mint elszenvedhetitek, sőt a kísértéssel együtt a kimenekülést is megadja majd, hogy el tudjátok hordozni.||18227
28649||1.Kor.10.14|Az úrvacsora és a bálványáldozat|Ezért, szeretteim, kerüljétek a bálványimádást!||2054;30712
28650||1.Kor.10.15||Mint értelmesekhez szólok, ítéljétek meg ti magatok, amit mondok.||28477
28651||1.Kor.10.16||Az áldás pohara, amelyet megáldunk, nem a Krisztus vérével való közösségünk-e? A kenyér, amelyet megtörünk, nem a Krisztus testével való közösségünk-e?||24148;27060
28652||1.Kor.10.17||Mert egy a kenyér, egy test vagyunk sokan, mert mindnyájan az egy kenyérből részesedünk.||28729;28317;28318
28653||1.Kor.10.18||Nézzétek meg a test szerint való Izráelt! Akik az áldozatokat eszik, nincsenek-e közösségben az oltárral?||2885;2893;2894
28654||1.Kor.10.19||Mit mondok ezzel? Netán azt, hogy a bálványáldozat valami, vagy hogy a bálvány valami?||28599;15534
28655||1.Kor.10.20||Nem, hanem sokkal inkább azt, hogy amit a pogányok áldoznak, ördögöknek áldozzák és nem Istennek. Én pedig nem akarom, hogy ti az ördögökkel legyetek közösségben.||3242;5775;15753;30928
28656||1.Kor.10.21||Nem ihatjátok az Úr poharát és az ördögök poharát, nem lehettek az Úr asztalának és az ördögök asztalának részesei.||28981
28657||1.Kor.10.22||Vagy haragra ingereljük az Urat? Netán erősebbek vagyunk nála?||5779;13072
28658||1.Kor.10.23||Minden szabad, de nem minden használ, minden szabad, de nem minden épít.||28547
28659||1.Kor.10.24||Senki se a maga javát keresse, hanem a másét.||28668;28373;29462;29463
28660||1.Kor.10.25||Mindent, amit a mészárszékben árulnak, megehettek anélkül, hogy ezt lelkiismereti kérdéssé tennétek,||29818
28661||1.Kor.10.26||mert az Úré a föld és annak teljessége.||2031;14257;14710
28662||1.Kor.10.27||Ha valaki meghív titeket a hitetlenek közül, és el akartok menni, mindazt megegyétek, amit elétek hoznak, anélkül hogy ezt lelkiismereti kérdéssé tennétek.||25437
28663||1.Kor.10.28||De ha valaki azt mondja nektek: Ez bálványáldozati hús, ne egyétek meg amiatt, aki erre figyelmeztetett, és a lelkiismeretért.||28602
28664||1.Kor.10.29||Én azonban nem a ti saját lelkiismeretetekről beszélek, hanem a másikéról. Mert az én szabadságomat miért ítélje meg másnak a lelkiismerete?||28363;28364
28665||1.Kor.10.30||Ha pedig én hálaadással veszek részt, miért ítélnek el engem azért, amiért én hálát adok?||29818
28666||1.Kor.10.31||Tehát akár esztek, akár isztok, akármit cselekedtek, mindent Isten dicsőségére tegyetek.||29601
28667||1.Kor.10.32||Ne botránkoztassátok meg se a zsidókat, se a görögöket, se Isten gyülekezetét.||28361;28969
28668||1.Kor.10.33||Én is mindenkinek mindenben kedvében járok, nem keresve a magam hasznát, hanem a többiekét, hogy üdvözüljenek.||28373
28669||1.Kor.11.1||Legyetek az én követőim, mint én is Krisztusé.||28517;29505;28969;-28976
28670||1.Kor.11.2|Az asszonyok fejének befedése|Dicsérlek titeket, hogy mindenben emlékeztek rám, és ahogy meghagytam nektek, rendeléseimet megtartjátok.||28691;28787;-28789
28671||1.Kor.11.3||Szeretném, hogy tudjátok, hogy minden férfinak a feje Krisztus, az asszonynak a feje pedig a férfi, a Krisztusnak a feje pedig Isten.||29394;71;28501;26765
28672||1.Kor.11.4||Minden férfi, aki fedett fővel imádkozik vagy prófétál, szégyent hoz a fejére.||28712;28747
28673||1.Kor.11.5||Minden asszony pedig, aki fedetlen fővel imádkozik vagy prófétál, szégyent hoz a fejére, mert ugyanolyan, mintha megnyírták volna.||
28674||1.Kor.11.6||Mert ha az asszony nem fedi be a fejét, akkor vágassa le a haját, hogyha pedig szégyen az asszonynak megnyiratkozni vagy leborotváltatni a fejét, akkor fedje be.||
28675||1.Kor.11.7||Mert a férfinak nem kell befednie a fejét, mivel ő az Isten képe és dicsősége, de az asszony a férfi dicsősége.||25;26
28676||1.Kor.11.8||Mert nem a férfi van az asszonyból, hanem az asszony a férfiból.||48;51
28677||1.Kor.11.9||Mert nem is a férfi teremtetett az asszonyért, hanem az asszony a férfiért.||48;53
28678||1.Kor.11.10||Ezért kell az asszonynak hatalmi jelt viselnie a fején, az angyalok miatt.||
28679||1.Kor.11.11||Mindenesetre az Úrban férfi sincs asszony nélkül, asszony sincs férfi nélkül.||29197;54
28680||1.Kor.11.12||Mert amint az asszony a férfiból van, úgy a férfi is az asszony által, az egész pedig Istentől.||
28681||1.Kor.11.13||Magatokban ítéljétek meg: Illik-e az asszonynak fedetlen fővel imádkozni Istenhez?||27110
28682||1.Kor.11.14||Nemde maga a természet is arra tanít-e titeket, hogy szégyen a férfinak, ha hosszú hajat növeszt?||
28683||1.Kor.11.15||Az asszonynak pedig ékesség, ha hosszú haja van, mert a haj fátyolként adatott neki.||
28684||1.Kor.11.16||Ha pedig valaki vitatkozni akar, nekünk ilyen szokásunk nincs, sem Isten gyülekezeteinek.||29859
28685||1.Kor.11.17|A gyülekezet összejövetele, az úrvacsora megbecsülése|Ezt rendelem el, és nem dicsérlek benneteket, mivel nem javatokra, hanem károtokra gyűltök össze.||
28686||1.Kor.11.18||Mert először is, amikor összegyűltök a gyülekezetben, úgy hallom, hogy szakadások vannak köztetek, és ezt részben el is hiszem,||28441;28481
28687||1.Kor.11.19||mert szükséges, hogy meghasonlások is legyenek köztetek, hogy a kipróbáltak nyilvánvalókká legyenek.||23518;23801;25719;26183;27724;5275;25075
28688||1.Kor.11.20||Amikor tehát összegyűltök egy helyen, nem az úrvacsorával éltek,||
28689||1.Kor.11.21||mert mindenki a maga vacsoráját veszi elő az evésnél, és az egyik éhezik, a másik pedig dőzsöl.||
28690||1.Kor.11.22||Hát nincsenek házaitok, hogy ott egyetek és igyatok? Vagy az Isten gyülekezetét vetitek meg, és megszégyenítitek azokat, akiknek nincs? Mit mondjak nektek? Dicsérjelek ezért titeket? Nem dicsérlek.||30366
28691||1.Kor.11.23||Mert én az Úrtól kaptam, amit közöltem is veletek, hogy az Úr Jézus azon az éjszakán, amelyen elárulták, vette a kenyeret,||28789;24147;-24149;25545
28692||1.Kor.11.24||hálát adva megtörte, és ezt mondta: Vegyétek, egyétek! Ez az én testem, amely tiértetek megtöretik, ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.||
28693||1.Kor.11.25||Hasonlóképpen a poharat is vette, miután vacsorált, és ezt mondta: E pohár az új szövetség az én vérem által, ezt cselekedjétek, valamennyiszer isszátok az én emlékezetemre.||
28694||1.Kor.11.26||Mert valamennyiszer eszitek e kenyeret, és isztok e pohárból, az Úr halálát hirdessétek, amíg eljön.||24088;24185;26740
28695||1.Kor.11.27||Azért aki méltatlanul eszi e kenyeret, vagy iszik az Úr poharából, vétkezik az Úr teste és vére ellen.||28656;30117
28696||1.Kor.11.28||Vizsgálja meg azért az ember magát, és úgy egyék a kenyérből, és úgy igyék a pohárból,||29116;29259
28697||1.Kor.11.29||mert aki úgy eszik és iszik, hogy nem becsüli meg az Úr testét, ítéletet eszik és iszik magának.||
28698||1.Kor.11.30||Ezért van köztetek sok erőtlen és beteg, és halnak meg sokan.||
28699||1.Kor.11.31||Mert ha mi magunk elítélnénk magunkat, nem esnénk ítélet alá.||14377
28700||1.Kor.11.32||De amikor az Úr ítél meg minket, akkor nevel, hogy a világgal együtt el ne kárhozzunk.||30284;30285;30289
28701||1.Kor.11.33||Azért, testvéreim, amikor összegyűltök az evésre, várjátok meg egymást.||
28702||1.Kor.11.34||Ha pedig valaki éhes, otthon egyék, hogy ne ítéletre gyűljetek össze. A többi dologról majd akkor rendelkezem, amikor hozzátok megyek.||
28703||1.Kor.12.1|A kegyelmi ajándékok sokfélesége és a Lélek egysége|Testvéreim, nem akarom, hogy a lelki ajándékokra nézve tudatlanok legyetek.||28636
28704||1.Kor.12.2||Tudjátok, hogy amikor pogányok voltatok, mint vezettek titeket a néma bálványokhoz.||28546;29307;29308
28705||1.Kor.12.3||Mert tudjátok meg, hogy senki sem mondja Jézust átkozottnak, aki Isten Lelke által szól, és senki sem mondhatja, hogy Jézus Úr, hanem csak a Szentlélek által.||24644;29468;29469;28914
28706||1.Kor.12.4||A kegyelmi ajándékokban pedig különbség van, de ugyanaz a Lélek.||28319;29343;30048
28707||1.Kor.12.5||A szolgálatokban is különbség van, de ugyanaz az Úr.||29350
28708||1.Kor.12.6||És különbség van az erők megnyilvánulásában is, de ugyanaz az Isten, aki mindenben és mindenkiben megmutatja erejét.||29296
28709||1.Kor.12.7||A Lélek megnyilvánulását mindenki azért kapja, hogy használjon vele.||28772
28710||1.Kor.12.8||Az egyik ugyanis a bölcs beszédet kapja a Lélek által, a másik pedig az ismeret beszédét ugyanazon Lélek szerint;||28468;28436
28711||1.Kor.12.9||egyik a hitet ugyanazon Lélek által, a másik pedig a gyógyítás ajándékait egyazon Lélek által;||24958;30436
28712||1.Kor.12.10||némelyik a csodatévő erőket, némelyik meg a prófétálást, némelyik a lelkek megítélését, a másik a nyelvek nemeit vagy pedig a nyelvek magyarázását.||27742;27743;27265;27019;27373;27374
28713||1.Kor.12.11||De mindezeket egy és ugyanaz a Lélek cselekszi, úgy osztva szét mindenkinek, ahogyan akarja.||28562;28316;28319;29346
28714||1.Kor.12.12|Krisztus teste és tagjai|Mert amint a test egy, és sok tagja van, az egy test tagjai pedig – noha sokan vannak – mégis mind egy testet alkotnak, úgy a Krisztus is.||28652;28317;28318
28715||1.Kor.12.13||Mert hiszen egy Lélek által mi mindnyájan egy testté kereszteltettünk meg, akár zsidók, akár görögök, akár szolgák, akár szabadok vagyunk, és mindnyájan egy Lélekkel itattattunk meg.||29310;29311;29196;29197
28716||1.Kor.12.14||Mert a test sem egy tagból áll, hanem sokból.||
28717||1.Kor.12.15||Ha ezt mondaná a láb: „Mivel nem kéz vagyok, nem vagyok a testből való”, vajon akkor nem lenne a testből való?||
28718||1.Kor.12.16||És ha a fül ezt mondaná: „Mivel nem vagyok szem, nem vagyok a testből való”, vajon nem a testből való volna-e?||
28719||1.Kor.12.17||Ha az egész test szem, hol a hallás? Ha az egész hallás, hol a szaglás?||
28720||1.Kor.12.18||Márpedig Isten helyezte el a tagokat a testben, egyenként mindegyiket, ahogy akarta.||29580;16318;-16320
28721||1.Kor.12.19||Ha pedig valamennyi egy tag volna, hol volna a test?||
28722||1.Kor.12.20||Így ugyan sok a tag, de egy a test.||
28723||1.Kor.12.21||Nem mondhatja pedig a szem a kéznek: „Nincs rád szükségem”, vagy a fej a lábaknak: „Nincs rátok szükségem.”||
28724||1.Kor.12.22||Sőt inkább: a test gyengébbnek látszó tagjaira igen nagy szükség van,||
28725||1.Kor.12.23||és amelyeket a test tisztességtelenebb tagjainak tartjuk, azokat nagyobb tisztességgel vesszük körül; és amelyek éktelenek bennünk, azok nagyobb megbecsülésben részesülnek,||
28726||1.Kor.12.24||amelyek pedig ékesek bennünk, azoknak nincs erre szükségük. Mert Isten úgy szerkesztette egybe a testet, hogy az alábbvalónak nagyobb tisztességet adott,||
28727||1.Kor.12.25||nehogy meghasonlás legyen a testben, hanem a tagok kölcsönösen gondoskodjanak egymásról.||
28728||1.Kor.12.26||Ha szenved egy tag, mindegyik tag vele szenved, ha dicsőségben részesül egy tag, mindegyik tag vele örül.||
28729||1.Kor.12.27||Ti pedig a Krisztus teste vagytok, és tagjai rész szerint.||28318;29296;29351;29401;29556
28730||1.Kor.12.28||Isten pedig az egyházban némelyeket először apostolokul, másodszor prófétákul, harmadszor tanítókul rendelt; azután adott csodatevő erőket, azután a gyógyítás kegyelmi ajándékait, gyámolítókat, vezetőket és a különféle nyelveket.||29350;29351
28731||1.Kor.12.29||Mindnyájan apostolok? Vagy mindnyájan próféták-e? Avagy mindnyájan tanítók-e? Vagy mindenkiben vannak csodatévő erők?||
28732||1.Kor.12.30||Avagy mindnyájuknak van gyógyításra való ajándékuk? Vagy mindnyájan szólnak-e nyelveken? Vagy mindnyájan meg tudják azt magyarázni?||
28733||1.Kor.12.31||Törekedjetek azért értékesebb kegyelmi ajándékokra. És ezenfelül megmutatom nektek a legkiválóbb utat.||28747;28749;28750
28734||1.Kor.13.1|A szeretet|Ha emberek vagy angyalok nyelvén szólok is, szeretet pedig nincsen bennem, olyanná lettem, mint a zengő érc vagy a pengő cimbalom.||
28735||1.Kor.13.2||És ha prófétálni is tudok, és minden titkot és minden tudományt ismerek is, és ha teljes hitem van is, úgy, hogy hegyeket mozdíthatok ki helyükről, szeretet pedig nincsen bennem, semmi vagyok.||23405;23787
28736||1.Kor.13.3||És ha szétosztom is minden vagyonomat, és testemet tűzre adom is, szeretet pedig nincsen bennem, semmi hasznom abból.||23350;26781;28321;28333;30663
28737||1.Kor.13.4||A szeretet hosszútűrő, jóságos; a szeretet nem irigykedik, a szeretet nem kérkedik, nem fuvalkodik fel,||16736;30521
28738||1.Kor.13.5||nem viselkedik bántóan, nem keresi a maga hasznát, nem gerjed haragra, nem rója fel a gonoszt,||29462;29463;29479
28739||1.Kor.13.6||nem örül a hamisságnak, de együtt örül az igazsággal.||
28740||1.Kor.13.7||Mindent elfedez, mindent hisz, mindent remél, mindent eltűr.||28620;16736;28372;30521
28741||1.Kor.13.8||A szeretet soha nem fogy el. De legyenek bár prófétálások, eltöröltetnek; vagy akár nyelveken szólás, megszűnik; vagy akár ismeret, eltöröltetik.||
28742||1.Kor.13.9||Mert töredékes az ismeretünk, és töredékes a prófétálásunk:||
28743||1.Kor.13.10||amikor pedig eljön a tökéletes, a töredékes eltöröltetik.||29352;30648
28744||1.Kor.13.11||Amikor gyermek voltam, úgy szóltam, mint gyermek, úgy gondolkodtam, mint gyermek, úgy ítéltem, mint gyermek, miután pedig férfivá lettem, elhagytam a gyermekhez illő dolgokat.||
28745||1.Kor.13.12||Mert most tükör által homályosan látunk, akkor pedig színről színre; most töredékes az ismeretem, akkor pedig úgy ismerek majd, ahogy én is megismertettem.||28952;30648
28746||1.Kor.13.13||Most azért megmarad a hit, a remény, a szeretet, ez a három; ezek közül pedig a legnagyobb a szeretet.||
28747||1.Kor.14.1|Nyelveken való szólás és prófétálás|Törekedjetek a szeretetre, és buzgón kívánjátok a lelki ajándékokat, de leginkább azt, hogy prófétáljatok.||28733;28712
28748||1.Kor.14.2||Mert aki nyelveken szól, nem emberekhez szól, hanem Istenhez, mert senki sem érti, hanem lélekben szól titkos dolgokat.||
28749||1.Kor.14.3||Aki pedig prófétál, emberekhez szól, épülésre, vigasztalásra és bátorításra.||
28750||1.Kor.14.4||Aki nyelveken szól, önmagát építi, de aki prófétál, a gyülekezetet építi.||
28751||1.Kor.14.5||Szeretném ugyan, ha mindnyájan szólnátok nyelveken, de még inkább azt, ha prófétálnátok, mert nagyobb, aki prófétál, mint aki nyelveken szól, kivéve, ha megmagyarázza, hogy a gyülekezet épüljön.||4053;28748
28752||1.Kor.14.6||Ha pedig hozzátok megyek, és nyelveken szólok, testvéreim, mit használok nektek, ha nem szólok hozzátok kijelentésben vagy ismeretben vagy prófétálásban vagy tanításban?||28720
28753||1.Kor.14.7||Hiszen ha az élettelen hangszer – legyen akár fuvola, akár lant – nem ad megkülönböztethető hangokat, hogyan ismerjük meg, amit fuvoláznak vagy pengetnek?||
28754||1.Kor.14.8||Mert ha a trombita bizonytalan hangot ad, ki készül a harcra?||3997
28755||1.Kor.14.9||Így van veletek is, ha nem érthető nyelven beszéltek: hogyan értik meg, amit mondotok? Csak a levegőbe fogtok beszélni.||
28756||1.Kor.14.10||Olyan sokféle nyelv van a világon, és azok közül egy sem érthetetlen.||
28757||1.Kor.14.11||De ha nem ismerem a szó jelentését, a beszélőnek idegen leszek, és a beszélő is idegen előttem.||
28758||1.Kor.14.12||Ezért ti is, mivel törekedtek a lelki ajándékokra, a gyülekezet építését keressétek, hogy gyarapodjatok.||
28759||1.Kor.14.13||Azért aki nyelveken szól, imádkozzék, hogy meg is magyarázza.||28712
28760||1.Kor.14.14||Mert ha nyelveken imádkozom, a lelkem könyörög, de értelmem gyümölcstelen.||
28761||1.Kor.14.15||Akkor mit tegyek? Imádkozom a lélekkel, de imádkozom az értelemmel is; énekelek a lélekkel, de énekelek az értelemmel is.||29390
28762||1.Kor.14.16||Mert ha lélekkel áldasz, az ott levő avatatlan hogyan mond majd áment a te hálaadásodra, ha nem tudja, mit beszélsz?||
28763||1.Kor.14.17||Mert te ugyan szépen adsz hálát, de más nem épül abból.||
28764||1.Kor.14.18||Hálát adok Istennek, hogy mindnyájatoknál jobban tudok nyelveken szólni,||
28765||1.Kor.14.19||de a gyülekezetben inkább akarok öt szót szólni az értelmemmel, hogy másokat is tanítsak, mintsem tízezer szót nyelveken.||
28766||1.Kor.14.20||Testvéreim, értelem dolgában ne legyetek gyermekek, viszont a rosszban gyermekek legyetek, a gondolkozásban pedig érettek.||29353;28423;23797
28767||1.Kor.14.21||A törvényben meg van írva: Idegen nyelveken és idegenek ajkával szólok ehhez a néphez, és így sem fognak hallgatni rám azt mondja az Úr.||5660;18243;18244
28768||1.Kor.14.22||A nyelvek tehát jelül vannak, de nem a hívőknek, hanem a hitetleneknek; a prófétálás pedig nem a hitetleneknek, hanem a hívőknek.||
28769||1.Kor.14.23||Ha tehát az egész gyülekezet összejön, és mindnyájan nyelveken szólnak, és bemennek az avatatlanok vagy hitetlenek, nemde azt fogják mondani, hogy őrjöngtök?||
28770||1.Kor.14.24||De ha mindnyájan prófétálnak, és bemegy egy hitetlen vagy avatatlan, az mindenkitől feddésben és ítéletben részesül,||
28771||1.Kor.14.25||és így szívének titkai nyilvánvalóvá lesznek, úgyhogy arcra borulva imádja Istent, hirdetve, hogy bizonnyal Isten lakik köztetek.||
28772||1.Kor.14.26|A gyülekezeti összejövetel rendje|Mit mondjunk ezek után, testvéreim? Amikor összegyűltök, mindenkinek van zsoltára, tanítása, kijelentése, nyelveken szólása és annak magyarázata. Minden épülésre legyen.||28686;28688;28710;28711;28712;29351
28773||1.Kor.14.27||Ha valaki nyelveken szól, kettő vagy legfeljebb három legyen, mégpedig egymás után, és egy magyarázza meg.||
28774||1.Kor.14.28||Ha pedig nincs magyarázó, hallgasson a gyülekezetben, csak magának szóljon és Istennek.||
28775||1.Kor.14.29||A próféták pedig ketten vagy hárman beszéljenek, és a többiek ítéljék meg.||
28776||1.Kor.14.30||De ha közben egy másik ott ülő kap kijelentést, az előbbi hallgasson el.||
28777||1.Kor.14.31||Mert mindnyájan prófétálhattok egyenként, hogy mindenki tanuljon, és mindenki bátorítást nyerjen.||
28778||1.Kor.14.32||A prófétalelkek pedig engednek a prófétáknak.||28711;28712;28713
28779||1.Kor.14.33||Mert Isten nem a zűrzavarnak, hanem a békességnek Istene. Mint ahogy a szentek minden gyülekezetében,||
28780||1.Kor.14.34||úgy nálatok is az asszonyok hallgassanak a gyülekezetben, mert nincs megengedve nekik, hogy szóljanak, hanem engedelmeskedjenek, ahogy a törvény is mondja.||29795;28671;29393;29602;29980;71
28781||1.Kor.14.35||Ha pedig tanulni akarnak, kérdezzék meg otthon a férjüket, mert illetlen dolog az asszonynak szólni a gyülekezetben.||
28782||1.Kor.14.36||Vajon tőletek indult ki Isten beszéde, vagy egyedül hozzátok jutott el?||
28783||1.Kor.14.37||Ha valaki azt gondolja, hogy ő próféta vagy lelki ajándék részese, vegye eszébe, hogy amiket nektek írok, azok az Úr rendeletei.||30676
28784||1.Kor.14.38||És ha valaki ezt nem ismeri el, azt sem fogják elismerni.||
28785||1.Kor.14.39||Testvéreim, törekedjetek a prófétálásra, és a nyelveken szólást se tiltsátok.||28747;28749;28758
28786||1.Kor.14.40||Minden ékesen és jó rendben történjék.||29566
28787||1.Kor.15.1|Krisztus feltámadásának tanúi|Eszetekbe juttatom, testvéreim, az evangéliumot, amelyet hirdettem nektek, amelyet be is fogadtatok, melyben álltok is,||29135;29136;28464
28788||1.Kor.15.2||amely által üdvözültök is, ha megtartjátok úgy, amint hirdettem nektek, hacsak nem hiába lettetek hívőkké.||28452;28014
28789||1.Kor.15.3||Mindenekelőtt azt adtam át nektek, amit én is úgy kaptam, hogy Krisztus meghalt a mi bűneinkért az Írások szerint,||28115;29135;29136;18787;18788;22081
28790||1.Kor.15.4||és hogy eltemették, és hogy feltámadt a harmadik napon az Írások szerint,||23596;14112
28791||1.Kor.15.5||és hogy megjelent Kéfásnak, azután a tizenkettőnek.||26093;24954;26955
28792||1.Kor.15.6||Majd megjelent több mint ötszáz testvérnek egyszerre, akik közül a legtöbben még mindig élnek, némelyek azonban elaludtak,||
28793||1.Kor.15.7||azután megjelent Jakabnak, azután az összes apostolnak,||26109
28794||1.Kor.15.8||végül mindenki után, mint egy torzszülöttnek, nekem is megjelent.||27288;27528
28795||1.Kor.15.9||Mert én vagyok a legkisebb az apostolok között, aki nem vagyok méltó, hogy apostolnak neveztessem, mert üldöztem Isten egyházát.||29326;29776
28796||1.Kor.15.10||De Isten kegyelme által vagyok, ami vagyok, és a hozzám való kegyelme nem volt hiábavaló, sőt többet munkálkodtam, mint azok mindnyájan, de nem én, hanem az Istennek velem való kegyelme.||28389;28390;28906;29062
28797||1.Kor.15.11||Tehát akár én, akár ők: így prédikálunk, és így lettetek hívőkké.||
28798||1.Kor.15.12|Krisztus feltámadt, mi is feltámadunk|Ha pedig Krisztusról azt hirdetjük, hogy a halottak közül feltámadt, hogyan mondhatják köztetek néhányan, hogy nincs halottak feltámadása?||27610
28799||1.Kor.15.13||Mert ha nincs halottak feltámadása, akkor Krisztus sem támadt fel.||
28800||1.Kor.15.14||Ha pedig Krisztus nem támadt fel, akkor hiábavaló a mi igehirdetésünk, de hiábavaló a ti hitetek is.||28115
28801||1.Kor.15.15||Sőt az Isten hamis tanúinak is bizonyulunk, mivel az Isten ellen tettünk bizonyságot, hogy feltámasztotta Krisztust, akit nem támasztott fel, ha csakugyan nem támadnak fel a halottak.||27042;27080
28802||1.Kor.15.16||Mert ha a halottak nem támadnak fel, Krisztus sem támadt fel.||28195
28803||1.Kor.15.17||Ha pedig Krisztus nem támadt fel, hiábavaló a ti hitetek, még bűneitekben vagytok.||28800
28804||1.Kor.15.18||Sőt akkor azok is elvesztek, akik Krisztusban aludtak el.||22150
28805||1.Kor.15.19||Ha csak ebben az életben reménykedünk Krisztusban, minden embernél nyomorultabbak vagyunk.||
28806||1.Kor.15.20||Ámde Krisztus az elaludtak zsengéjeként feltámadt a halottak közül.||27914;29550;30770;24263;-24268
28807||1.Kor.15.21||Mivel ember által van a halál, ember által van a halottak feltámadása is.||74;47;28127;28133
28808||1.Kor.15.22||Mert amint Ádámban mindenki meghal, úgy Krisztusban mindenki megelevenedik.||28136
28809||1.Kor.15.23||Mindenki a maga rendje szerint. Az első zsenge Krisztus, azután akik a Krisztuséi, az ő eljövetelekor.||29684;-29687;29253
28810||1.Kor.15.24||Azután jön a vég, amikor átadja az országot az Istennek és Atyának, amikor eltöröl minden fejedelemséget, minden hatalmat és erőt.||
28811||1.Kor.15.25||Mert addig kell uralkodnia, amíg minden ellenségét lába alá nem veti.||23983;15853
28812||1.Kor.15.26||Utolsó ellenségként a halált törli el.||31121
28813||1.Kor.15.27||Mert Isten mindent az ő lába alá vetett. Amikor pedig azt mondja, hogy minden alá van vetve, nyilvánvaló, hogy azon kívül, aki neki mindent alávetett.||14026;24280;30062;23553
28814||1.Kor.15.28||Amikor pedig minden alá vettetett, akkor maga a Fiú is aláveti magát annak, aki neki mindent alávetett, hogy Isten legyen minden mindenben.||28813
28815||1.Kor.15.29||Különben mit tesznek azok, akik a halottakért keresztelkednek meg, ha a halottak nem támadnak fel? Miért is keresztelkednek meg a halottakért?||
28816||1.Kor.15.30||Mi is miért veszélyeztetjük magunkat minden órában?||28220
28817||1.Kor.15.31||Naponként a halál révén állok, ami oly igaz, testvéreim, mint az, hogy ti dicsekvésem vagytok a Krisztus Jézusban, a mi Urunkban.||29656;28876;-28878;28937;28938
28818||1.Kor.15.32||Ha csak emberi módon viaskodtam Efezusban a fenevadakkal, mi a hasznom abból? Ha a halottak nem támadnak fel, akkor együnk és igyunk, holnap úgyis meghalunk!||18133;18833
28819||1.Kor.15.33||Ne tévelyegjetek! A jó erkölcsöt megrontja a rossz társaság.||29377;16835
28820||1.Kor.15.34||Józanodjatok ki és ne vétkezzetek, mert némelyek nem ismerik Istent, ezt megszégyenítésetekre mondom.||28345;28540
28821||1.Kor.15.35|A test feltámadása|De kérdezhetné valaki: Hogyan támadnak fel a halottak? Milyen testben jönnek elő?||21467;-21474;23968
28822||1.Kor.15.36||Balgatag! Amit elvetsz, nem kel életre, míg meg nem hal,||26673
28823||1.Kor.15.37||és abban, amit elvetsz, nem a leendő testet veted el, hanem a puszta magot, talán búzáét vagy valami másét.||
28824||1.Kor.15.38||Isten pedig testet ad annak, amint akarja, mégpedig minden egyes magnak az ő saját testét.||10
28825||1.Kor.15.39||Nem minden test egyforma, hanem más az embereké, más az állatok teste, más a madarak teste, és más a halaké.||
28826||1.Kor.15.40||És vannak mennyei testek és földi testek, de más a mennyeiek dicsősége, más a földieké.||
28827||1.Kor.15.41||Más a nap dicsősége, és más a hold dicsősége, és más a csillagok dicsősége, mert csillag a csillagtól különbözik dicsőségre nézve.||
28828||1.Kor.15.42||Így van a halottak feltámadásával is. Elvettetik romlandóságban, feltámasztatik romolhatatlanságban,||
28829||1.Kor.15.43||elvettetik gyalázatban, feltámasztatik dicsőségben, elvettetik erőtlenségben, feltámasztatik erőben.||29508;29509
28830||1.Kor.15.44||Elvettetik az érzéki test, feltámasztatik a lelki test. Ha van érzéki test, akkor van lelki is.||28548
28831||1.Kor.15.45||Így is van megírva: Az első ember, Ádám, élőlénnyé lett, az utolsó Ádám megelevenítő Lélekké.||37
28832||1.Kor.15.46||De nem a lelki az első, hanem az érzéki, azután a lelki.||
28833||1.Kor.15.47||Az első ember a föld porából lett, a második ember a mennyből való.||25038;26202
28834||1.Kor.15.48||Amilyen a földi, olyanok a földiek is, és amilyen a mennyei, olyanok a mennyeiek is.||
28835||1.Kor.15.49||És ahogyan viseltük a földinek a képmását, úgy viselni fogjuk a mennyeinek a képmását is.||108;29509
28836||1.Kor.15.50||Azt pedig állítom, testvéreim, hogy test és vér nem örökölheti Isten országát, sem a romlandóság nem örökli a romolhatatlanságot.||23756;26125;28828;-28830
28837||1.Kor.15.51||Íme, titkot mondok nektek. Mindnyájan ugyan nem alszunk el, de mindnyájan elváltozunk.||29685;29687
28838||1.Kor.15.52||Nagy hirtelen, egy szempillantásban, az utolsó trombitaszóra, mert trombita fog szólni, és a halottak feltámadnak romolhatatlanságban, és mi elváltozunk.||24055;29686
28839||1.Kor.15.53||Mert szükség, hogy ez a romlandó test romolhatatlanságot öltsön magára, és ez a halandó test halhatatlanságot öltsön magára.||28949
28840||1.Kor.15.54||Amikor pedig ez a romlandó test romolhatatlanságba öltözik, és a halandó halhatatlanságba öltözik, akkor beteljesül az az ige, amely meg van írva: A diadal elnyelte a halált.||18194
28841||1.Kor.15.55||Halál, hol a te diadalmad? Halál, hol a te fullánkod?||22347
28842||1.Kor.15.56||A halál fullánkja pedig a bűn, a bűn ereje pedig a törvény.||28159;28105;28172
28843||1.Kor.15.57||De hála Istennek, aki a diadalmat adja nekünk a mi Urunk Jézus Krisztus által!||30695;30696
28844||1.Kor.15.58||Azért, szeretett testvéreim, legyetek eltökéltek, rendíthetetlenek, mindenkor buzgólkodva az Úr dolgában, hiszen tudjátok, hogy munkátok nem hiábavaló az Úrban.||29555;26355;16774;11499
28845||1.Kor.16.1|Az adakozás rendje|Ami a szentek számára való gyűjtést illeti, ti is úgy cselekedjetek, amint azt Galácia gyülekezeteinek rendeltem.||27405;28326
28846||1.Kor.16.2||A hét első napján mindegyikőtök tegye félre magánál, amit jószántából összegyűjtött, hogy ne akkor történjék a gyűjtés, amikor odamegyek.||29004;29007;29011
28847||1.Kor.16.3||Amikor pedig megérkezem, akiket alkalmasnak találtok, ajánlólevéllel elküldöm, hogy ajándékotokat elvigyék Jeruzsálembe.||29016;29019
28848||1.Kor.16.4||Ha pedig méltó lesz, hogy én is elmenjek, velem együtt jönnek.||
28849||1.Kor.16.5|Pál bejelenti látogatását|Hozzátok pedig akkor megyek, ha átkeltem Macedónián, mert Macedónián át vezet az utam.||27675
28850||1.Kor.16.6||De nálatok esetleg ott is maradok, vagy ott is telelek, hogy ti indítsatok útra, ahova megyek.||
28851||1.Kor.16.7||Mert nemcsak éppen átutazóban akarlak látni benneteket, hanem remélem, hogy egy ideig nálatok maradok, ha az Úr engedi.||27647;30419
28852||1.Kor.16.8||Efezusban pedig pünkösdig maradok,||28818
28853||1.Kor.16.9||mert nagy és ígéretes munkára nyílt kapu előttem, de az ellenség is sok.||27510
28854||1.Kor.16.10|Timóteus ajánlása. Apollós kimentése|Ha pedig megérkezik Timóteus, legyen rá gondotok, hogy bátorságos maradása legyen nálatok, mert az Úr munkáját végzi ő is, mint én.||29477;29478;29480
28855||1.Kor.16.11||Tehát senki se nézze le, hanem indítsátok útnak békességgel, hogy hozzám jöjjön, mert várom a testvérekkel együtt.||
28856||1.Kor.16.12||Ami pedig Apollós testvért illeti, igen kértem őt, hogy menjen el hozzátok a testvérekkel együtt, ő azonban semmiképpen sem akart most elmenni, de majd elmegy, mihelyt alkalom adódik.||28443
28857||1.Kor.16.13|Intések és buzdítások|Vigyázzatok, álljatok meg a hitben, legyetek férfiak, legyetek erősek!||28820;24066;24088;30540
28858||1.Kor.16.14||Minden dolgotok szeretetben menjen végbe!||30677;30678;30690
28859||1.Kor.16.15||Kérlek pedig titeket, testvéreim, hiszen tudjátok, hogy Sztefanász házanépe Akhája zsengéje, és a szentek szolgálatára szánták magukat,||28447;28409
28860||1.Kor.16.16||hogy ti is engedelmeskedjetek az ilyeneknek és mindenkinek, aki velük szolgál és fáradozik.||29488
28861||1.Kor.16.17||Örülök Sztefanász, Fortunátusz és Akhaikosz megérkezésének, mert hiányotokat ők pótolják.||29066
28862||1.Kor.16.18||Mert felüdítették lelkemet és a tiéteket is. Becsüljétek meg az ilyeneket!||29700
28863||1.Kor.16.19|Befejező üdvözletek|Köszöntenek titeket Ázsia gyülekezetei, sokszor köszönt titeket az Úrban Akvila és Priszka a házuknál levő gyülekezettel együtt.||27627;27628;27629;27644;27652;28409
28864||1.Kor.16.20||Köszöntenek titeket a testvérek mindnyájan. Köszöntsétek egymást szent csókkal.||28420;29123;29714;30546
28865||1.Kor.16.21||A köszöntést én, Pál, a saját kezemmel írom.||29627;29762
28866||1.Kor.16.22||Ha valaki nem szereti az Urat, legyen átkozott! Maranatha.||
28867||1.Kor.16.23||Az Úr Jézus Krisztus kegyelme veletek!||28428
28868||1.Kor.16.24||Az én szeretetem mindnyájatokkal a Jézus Krisztusban! Ámen.||
28869|Pál második levele a korinthusiakhoz|2.Kor.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Isten akaratából Jézus Krisztus apostola és Timóteus testvér: Isten gyülekezetének, amely Korinthusban van, mindazokkal a szentekkel együtt, akik egész Akhájában vannak:||28432
28870||2.Kor.1.2||Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||28005;28434;29275;29276
28871||2.Kor.1.3|Hálaadás a vigasztalásért|Áldott az Isten és a mi Urunk Jézus Krisztusnak Atyja, az irgalmasság Atyja és minden vigasztalás Istene,||29276;30444;28376
28872||2.Kor.1.4||aki megvigasztal minket minden nyomorúságunkban, hogy mi is megvigasztalhassunk másokat minden nyomorúságban azzal a vigasztalással, amellyel Isten vigasztal minket.||29556
28873||2.Kor.1.5||Mert amint bőséggel kijutott nekünk a Krisztus szenvedéseiből, úgy bőséges a mi vigasztalásunk is Krisztus által.||14425;15514
28874||2.Kor.1.6||Ha szorongatnak minket, az a ti vigasztalásotokért és üdvösségetekért van, ha pedig vigasztalást nyerünk, az a ti vigasztalásotokért és üdvösségetekért van, amely erőt ad ugyanazon szenvedések elviselésére, amelyeket mi is elszenvedünk.||28942;28944
28875||2.Kor.1.7||A mi reménységünk erős felőletek, mert tudjuk, hogy amint társaink vagytok a szenvedésben, úgy a vigasztalásban is.||29720;29723
28876||2.Kor.1.8||Mert nem akarjuk, testvéreim, hogy ne tudjatok a mi nyomorúságunkról, amely Ázsiában esett rajtunk, hogy rendkívül nagy, erőnk feletti terheket hordoztunk, úgy, hogy életünk felől is kétségben voltunk.||27677
28877||2.Kor.1.9||Sőt magunk is halálra szántuk magunkat, hogy ne önmagunkban bizakodjunk, hanem Istenben, aki feltámasztja a halottakat,||19429;19431
28878||2.Kor.1.10||aki ilyen nagy, halálos veszedelemből megszabadított és meg is fog szabadítani minket. Benne reménykedünk, hogy ezután is megszabadít,||28817;29955
28879||2.Kor.1.11||mivel ti is segítségül vagytok az értünk mondott imádságotokkal, hogy sokan adjanak hálát értünk a sokak imájára nekünk adatott kegyelemért.||28401
28880||2.Kor.1.12|Pál megokolja látogatásának elhalasztását|Mert ez a mi dicsekvésünk, lelkiismeretünk tanúságtétele, hogy az Istentől jövő őszinteséggel és tisztasággal, nem testi bölcsességgel, hanem Isten kegyelmével forgolódtunk a világban, kiváltképpen pedig közöttetek.||30326;23500;28466
28881||2.Kor.1.13||Mert mást nem írunk nektek, mint amit olvastok és megértetek, és remélem, hogy mindvégig meg is fogtok érteni,||
28882||2.Kor.1.14||ahogyan azt részben meg is értettétek, hogy mi a ti dicsekvésetek vagyunk, amint ti is nekünk az Úr Jézus napján.||28957;29474
28883||2.Kor.1.15||Ebben bízva akartam már előbb is hozzátok menni, hogy másodszor is részesüljetek kegyelemben,||
28884||2.Kor.1.16||és tőletek átmenni Macedóniába és Macedóniából ismét visszatérni hozzátok, hogy ti indítsatok útnak Júdeába.||
28885||2.Kor.1.17||Talán könnyelmű voltam, amikor ez volt a szándékom? Vagy amit akarok, test szerint akarom-e, úgy, hogy nálam az „igen, igen” lehet „nem, nem” is?||
28886||2.Kor.1.18||De Isten a tanúm, hogy a mi beszédünk nálatok nem volt egyszerre igen és nem.||28440
28887||2.Kor.1.19||Mert az Isten Fia, Jézus Krisztus, akit én, Szilvánusz és Timóteus közöttetek hirdettünk, nem volt „igen” is és „nem” is, hanem az „igen” vált valóra őbenne.||
28888||2.Kor.1.20||Mert Isten valamennyi ígérete őbenne lett igenné, és őbenne lett ámenné az Isten dicsőségére miáltalunk.||
28889||2.Kor.1.21||Isten az, aki minket veletek együtt Krisztusban megerősít és felken.||28439;30542;30637;30644
28890||2.Kor.1.22||Ő pecsételt el minket, és a Lélek zálogát adta szívünkbe.||28200;29287
28891||2.Kor.1.23|Pál könnyhullatással írt levele|Én pedig Istent hívom tanúként magam mellé, hogy irántatok való kíméletből nem mentem el eddig Korinthusba.||28007;29144
28892||2.Kor.1.24||Mert nem akarunk uralkodni a ti hiteteken, hanem munkatársai vagyunk örömötöknek, mert szilárdan álltok a hitben.||30535;28483;28297
28893||2.Kor.2.1||Azt tettem fel magamban, hogy nem megyek közétek ismét szomorúsággal.||
28894||2.Kor.2.2||Mert ha megszomorítalak titeket, ugyan ki az, aki megvidámít engem, ha az nem, akit én megszomorítok?||
28895||2.Kor.2.3||És azért írtam nektek éppen azt, hogy amikor odamegyek, ne érjen szomorúság azoktól, akiknek örülnöm kellene, mert meg vagyok győződve mindegyikőtök felől, hogy az én örömöm mindnyájatoké.||29111
28896||2.Kor.2.4||Mert sok szorongással és aggódó szívvel, könnyek között írtam nektek, nem azért, hogy megszomorodjatok, hanem hogy megismerjétek azt a szeretetet, amely bőségesen megvan bennem irántatok.||
28897||2.Kor.2.5|Pál megszomorítójának bűnbánata|Ha pedig valaki megszomorított, nem engem szomorított meg, hanem – hogy ne túlozzak – részben titeket mindnyájatokat.||28523
28898||2.Kor.2.6||Elég az ilyennek az a büntetés, amelyet a többség részéről kapott.||
28899||2.Kor.2.7||Olyannyira, hogy most éppenséggel ti bocsássatok meg neki, és vigasztaljátok, nehogy valahogyan a túlságosan nagy bánat eleméssze az ilyet.||29256
28900||2.Kor.2.8||Azért kérlek titeket, hogy tanúsítsatok iránta szeretetet.||28858
28901||2.Kor.2.9||Mert azért is írtam, hogy lássam, megbízhatók és mindenben engedelmesek vagytok-e.||28999
28902||2.Kor.2.10||Akinek pedig ti megbocsátotok valamit, én is, mert ha én is megbocsátottam valamit, ha valakinek megbocsátottam, értetek tettem Krisztus színe előtt,||26033
28903||2.Kor.2.11||hogy be ne csapjon minket a Sátán, mert nem ismeretlenek előttünk az ő szándékai.||29414;30540
28904||2.Kor.2.12|Pál Tróászban és Macedóniában|Amikor pedig Tróászba érkeztem Krisztus evangéliumának ügyében, és kaput nyitott nekem az Úr,||27560;27510
28905||2.Kor.2.13||nem volt lelkemnek nyugalma, mivel nem találtam ott testvérünket, Tituszt. Ezért elbúcsúztam tőlük, és elmentem Macedóniába.||
28906||2.Kor.2.14||De hála legyen Istennek, aki Krisztusban mindenkor diadalra vezet minket, és ismeretének illatát minden helyen megjelenti általunk.||29559
28907||2.Kor.2.15||Mert Krisztus jó illata vagyunk Istennek mind az üdvözülők, mind az elkárhozók között.||28449
28908||2.Kor.2.16||Ezeknek a halál illata halálra, azoknak pedig az élet illata életre. És erre ki alkalmas?||28914;28915;28014
28909||2.Kor.2.17||Mert nem vagyunk olyanok, mint sokan, akik nyerészkednek Isten igéjével, hanem tisztán, mintegy Istenből szólunk Isten előtt, Krisztusban.||28929
28910||2.Kor.3.1|Pál ajánlólevele: a korinthusi gyülekezet|Kezdjük ismét ajánlani magunkat? Vagy talán mint némelyeknek, nekünk is szükségünk van hozzátok szóló vagy tőletek kapott ajánlólevelekre?||28957
28911||2.Kor.3.2||A mi levelünk ti vagytok, beírva a szívünkbe, amelyet ismer és olvas minden ember,||28610;28611
28912||2.Kor.3.3||mert meglátszik rajtatok, hogy Krisztusnak a mi szolgálatunk által szerzett levele vagytok, nem tintával, hanem az élő Isten Lelkével írva, nem kőtáblákra, hanem a szív hústábláira.||19791
28913||2.Kor.3.4|Az ó és az új szövetség szolgálatának dicsősége|Ilyen bizodalmunk van Krisztus által Isten iránt.||26743
28914||2.Kor.3.5||Nem mintha magunktól alkalmasak lennénk arra, hogy saját magunk eldöntsünk dolgokat. Ellenkezőleg: a mi alkalmas voltunk Istentől van,||28908;26783;27566
28915||2.Kor.3.6||aki alkalmassá tett minket arra, hogy az új szövetség szolgái legyünk, nem a betűé, hanem a Léleké, mert a betű megöl, a Lélek pedig megelevenít.||19789;5611;28186;26389
28916||2.Kor.3.7||Ha pedig a halálnak betűkkel kőbe vésett szolgálata annyira dicsőséges volt, hogy Izráel fiai nem tudtak Mózes arcára nézni arcának múló dicsősége miatt,||2189;2526;2529
28917||2.Kor.3.8||hogyne volna még inkább dicsőséges a Lélek szolgálata?||
28918||2.Kor.3.9||Mert ha a kárhoztatás szolgálata dicsőséges, mennyivel inkább dicsőséges az igazság szolgálata?||28015;28080
28919||2.Kor.3.10||Sőt már nem is dicsőséges, ami dicsőséges volt, az azt felülmúló dicsőség miatt.||29578
28920||2.Kor.3.11||Mert ha dicsőséges a mulandó, mennyivel inkább dicsőséges, ami megmarad!||30297
28921||2.Kor.3.12||Mivel tehát ilyen reménységünk van, nyíltan szólunk,||28913;29423
28922||2.Kor.3.13||és nem úgy, mint Mózes, aki leplet borított az arcára, hogy Izráel fiai ne lássák annak a végét, ami mulandó.||2529;2531
28923||2.Kor.3.14||De eltompult az értelmük, mert amikor az Ószövetséget olvassák, ugyanaz a lepel mind e mai napig felfedetlenül rajtuk marad, mivel az csak Krisztusban tűnik el.||17847;28922
28924||2.Kor.3.15||Mindmáig amikor csak olvassák Mózest, lepel borul a szívükre.||
28925||2.Kor.3.16||De amikor megtérnek az Úrhoz, lehull a lepel.||28300;28302;28303
28926||2.Kor.3.17||Az Úr pedig a Lélek, és ahol az Úrnak Lelke, ott a szabadság.||28915
28927||2.Kor.3.18||Mi pedig az Úr dicsőségét mindnyájan fedetlen arccal tükrözzük, és az Úr Lelke dicsőségről dicsőségre ugyanarra a képre formál át minket.||28745
28928||2.Kor.4.1|Pál nem önmagát prédikálja|Azért mivel ilyen szolgálatban vagyunk, mint akik irgalmat nyertünk, nem csüggedünk el,||28915;28580
28929||2.Kor.4.2||hanem visszautasítjuk a szégyenteljes, titkolt dolgokat, nem járunk ravaszságban, és nem is hamisítjuk meg Isten igéjét, hanem az igazság nyílt megvallásával ajánljuk magunkat minden ember lelkiismeretének az Isten előtt.||29642;28909
28930||2.Kor.4.3||Ha mégis leplezett a mi evangéliumunk, azoknak leplezett, akik elvesznek,||28449
28931||2.Kor.4.4||akikben e világ istene megvakította a hitetlenek elméit, hogy ne lássák a Krisztus dicsőséges evangéliumának világosságát, aki Isten képe.||30033;29547
28932||2.Kor.4.5||Mert nem magunkat hirdetjük, hanem az Úr Jézus Krisztust, magunkat pedig mint a ti szolgáitokat a Jézusért.||28892;28464
28933||2.Kor.4.6||Mert Isten, aki azt mondta, hogy a sötétségből világosság ragyogjon, ő gyújtott világosságot a szívünkben, hogy felragyogjon Isten dicsőségének ismerete Krisztus arcán.||1;2;30565
28934||2.Kor.4.7|Isten erejének kincse cserépedényekben van|Ez a kincsünk pedig cserépedényekben van, hogy ez a rendkívüli erő Istentől és ne tőlünk valónak lássék.||28946;28467
28935||2.Kor.4.8||Mindenütt szorongatnak, de össze nem roppantanak, kétségeskedünk, de nem esünk kétségbe,||28876;28989;28442
28936||2.Kor.4.9||üldözöttek vagyunk, de nem elhagyottak, letiportak, de nem elveszettek.||14493;14502;22738;-22740
28937||2.Kor.4.10||Mindenkor testünkben hordozzuk Jézus halálát, hogy Jézus élete is látható legyen testünkben.||28201;29272
28938||2.Kor.4.11||Mert minket, akik élünk, mindenkor halálra adnak Jézusért, hogy Jézus élete is látható legyen a mi halandó testünkben.||14618;28220
28939||2.Kor.4.12||Azért a halál bennünk munkálkodik, az élet pedig bennetek.||28510
28940||2.Kor.4.13||Mivel a hitnek ugyanaz a lelke van bennünk is, ahogy meg van írva: Hittem, és azért szóltam, mi is hiszünk, és azért szólunk.||15924
28941||2.Kor.4.14||Mert tudjuk, hogy aki feltámasztotta az Úr Jézust, Jézussal együtt minket is feltámaszt, és veletek együtt maga elé állít.||27080;29686;29687
28942||2.Kor.4.15||Mert minden értetek van, hogy a kegyelem túláradjon, és egyre többen adjanak hálát az Isten dicsőségére.||28130
28943||2.Kor.4.16||Ezért nem csüggedünk. A mi külső emberünk romlik ugyan, de a belső napról napra megújul.||30514;29334;28142;29594
28944||2.Kor.4.17||Pillanatnyi könnyű szenvedésünk minden mértéket felülmúló, nagy, örök dicsőséget szerez nekünk,||14340;30447;28202
28945||2.Kor.4.18||mert nem a láthatókra szegezzük tekintetünket, hanem a láthatatlanokra, mert a láthatók ideig valók, a láthatatlanok pedig örökké valók.||28208;28209
28946||2.Kor.5.1|Krisztus ítélőszéke elé kell állnunk|Mert tudjuk, hogy ha ez a földi sátorházunk elbomlik, épületünk van Istentől: nem kézzel csinált, hanem örökkévaló ház a mennyben.||12951;30559;30560;26739;30249
28947||2.Kor.5.2||Azért is sóhajtozunk ebben, mert mennyei hajlékunkat szeretnénk erre felölteni,||28207
28948||2.Kor.5.3||ha ugyan felöltözötten is mezítelennek nem találtatunk.||
28949||2.Kor.5.4||Mert akik e sátorban vagyunk, megterhelten sóhajtozunk, mert nem levetkőzni akarunk, hanem felöltözni, hogy a halandót elnyelje az élet.||28839;28840
28950||2.Kor.5.5||Maga Isten az, aki minket erre felkészített, és aki a Lélek zálogát is nekünk adta.||28890;28200;28207;29286;29287
28951||2.Kor.5.6||Ezért mindenkor bizakodunk, és tudjuk, hogy amíg e testben van otthonunk, addig távol vagyunk az Úrtól,||11181;14545
28952||2.Kor.5.7||mert hitben járunk, nem látásban.||30240;28745
28953||2.Kor.5.8||Bizakodunk azért, és inkább szeretnénk elköltözni a testből és hazaköltözni az Úrhoz.||29451
28954||2.Kor.5.9||De akár itthon, akár a távolban vagyunk, az a célunk, hogy elnyerjük tetszését.||14545
28955||2.Kor.5.10||Mert mindnyájunknak meg kell jelennünk Krisztus ítélőszéke előtt, hogy kiki aszerint, amit e testben cselekedett, megkapja akár a jót, akár a gonoszt.||27623;28036;28358;13696;17605
28956||2.Kor.5.11|Krisztus szorongató szeretete|Ismerve tehát az Úr félelmét, embereket nyerünk meg, Isten előtt pedig nyilvánvalók vagyunk; remélem azonban, hogy a ti lelkiismeretetek előtt is nyilvánvalók vagyunk.||13613;24106;-24121;30763
28957||2.Kor.5.12||Nem ajánlgatjuk ismét önmagunkat, hanem inkább alkalmat adunk nektek a velünk való dicsekedésre, hogy legyen mit felelnetek a színből és nem szívből dicsekedőknek.||28910;29267
28958||2.Kor.5.13||Ha azért bolondok vagyunk, az Istenért van, ha eszesek vagyunk, az értetek van.||29073;29074
28959||2.Kor.5.14||A Krisztus szeretete szorongat minket, mert úgy gondoljuk, hogy ha egy meghalt mindenkiért, akkor mindazok meghaltak,||29789;28219;-28223
28960||2.Kor.5.15||és azért halt meg mindenkiért, hogy akik élnek, ezután ne maguknak éljenek, hanem annak, aki értük meghalt és feltámadt.||30053;29789;28355;28357;29168
28961||2.Kor.5.16|A békéltetés szolgálata|Úgyhogy mi ezentúl senkit sem ismerünk test szerint, sőt ha ismertük is Krisztust test szerint, többé már nem ismerjük.||
28962||2.Kor.5.17||Azért ha valaki Krisztusban van, új teremtés az, a régiek elmúltak, íme, újjá lett minden.||28185;28194;18592
28963||2.Kor.5.18||Mindez pedig Istentől van, aki megbékéltetett minket magával Jézus Krisztus által, és nekünk adta a békéltetés szolgálatát.||28125;29552
28964||2.Kor.5.19||Mivel Isten az, aki Krisztusban megbékéltette magával a világot, nem tulajdonítva nekik bűneiket, és ránk bízta a békéltetés igéjét.||28083;28084
28965||2.Kor.5.20||Krisztusért járva tehát követségben, mintha Isten kérne általunk: Krisztusért kérünk, béküljetek meg Istennel.||18771;22920;28502
28966||2.Kor.5.21||Mert azt, aki bűnt nem ismert, bűnné tette értünk, hogy mi Isten igazsága legyünk őbenne.||30488;-30490;18788;28187;29182;29546;29279;29280;29497
28967||2.Kor.6.1|Pál szolgálatának gyalázata és dicsősége|Mint vele együtt munkálkodók intünk is titeket, ne vegyétek hiába Isten kegyelmét!||28487;28965
28968||2.Kor.6.2||Mert ő mondja: Alkalmas időben meghallgattalak és az üdvösség napján megsegítettelek. Íme, itt az alkalmas idő, íme, itt az üdvösség napja!||18712;25149;25151
28969||2.Kor.6.3||Senkit semmiben meg ne botránkoztassunk, hogy a szolgálatunk hiteltelenné ne váljék.||23800
28970||2.Kor.6.4||Hanem ajánljuk magunkat mindenben úgy, mint Isten szolgáit: sok tűrésben, nyomorúságban, szükségben, szorongattatásban,||28929;28502
28971||2.Kor.6.5||verésekben, bebörtönzésben, zavargásokban, fáradozásban, virrasztásban, böjtölésben,||29080;29084
28972||2.Kor.6.6||tisztaságban, ismeretben, hosszútűrésben, jóságban, Szentlélekben, képmutatás nélküli szeretetben,||29826
28973||2.Kor.6.7||igazmondásban, Isten erejében, az igazság jobb és bal felől való fegyvereivel,||29286;28466;29415;-29422
28974||2.Kor.6.8||dicsőség és gyalázat által, rossz és jó hír által, mint ámítók és igazak,||
28975||2.Kor.6.9||mint ismeretlenek és mégis ismertek, mint halottak és – íme – élők, mint megostorozottak és meg nem öltek,||28937;28938;28816;28817;15953
28976||2.Kor.6.10||mint megszomorítottak, noha mindig örvendezők, mint szegények, de sokakat gazdagítók, mint akiknek semmijük sincs, és mégis mindenük megvan.||23313;27169;29009;29475
28977||2.Kor.6.11|Pál nyíltsága viszonzásra vár|A szánk megnyílt, a szívünk kitárult előttetek, korinthusiak.||28916
28978||2.Kor.6.12||Nem mi vagyunk szűkkeblűek irántatok, hanem a ti bensőtökben szűk a hely.||
28979||2.Kor.6.13||Viszonzásul – mint gyermekeimnek mondom – tárjátok ki ti is szíveteket.||28515
28980||2.Kor.6.14|Krisztus vagy Beliál|Ne legyetek hitetlenekkel felemás igában; mert mi köze van az igazságnak a hamissághoz? Vagy mi közössége van a világosságnak a sötétséggel?||5113;28594;29382
28981||2.Kor.6.15||És milyen egység lehet Krisztus és Beliál között? Vagy mi köze a hívőnek a hitetlenhez?||28656
28982||2.Kor.6.16||Vagy hogyan fér össze Isten temploma a bálványokkal? Mert mi az élő Isten temploma vagyunk, amint Isten mondta: Bennük lakozom, és közöttük járok, Istenük leszek, és ők az én népem lesznek.||28494;3536
28983||2.Kor.6.17||Azért menjetek ki közülük, és szakadjatok el tőlük – azt mondja az Úr –, és tisztátalant ne érintsetek, és én magamhoz fogadlak titeket,||18702;18775;31066
28984||2.Kor.6.18||Atyátok leszek, ti pedig fiaimmá és leányaimmá lesztek – azt mondja a mindenható Úr.||19777;19836;31125;31129
28985||2.Kor.7.1|Pál szeretete a gyülekezet iránt|Mivelhogy ilyen ígéreteink vannak, szeretteim, tisztítsuk meg magunkat minden testi és lelki tisztátalanságtól, és Isten félelmében vigyük véghez megszenteltetésünket.||29248;-29250;30222
28986||2.Kor.7.2||Fogadjatok be minket. Senkit meg nem bántottunk, senkit meg nem károsítottunk, senkit meg nem csaltunk.||29107;27727
28987||2.Kor.7.3||Nem vádképpen mondom, hisz előbb mondtam, hogy szívünkben vagytok, hogy együtt haljunk, együtt éljünk.||28911;28977;28978;28979
28988||2.Kor.7.4||Nagy bizalommal vagyok irántatok, sok dicsekednivalóm van felőletek, tele vagyok vigasztalódással, fölöttébb nagy az örömöm minden nyomorúságunk ellenére.||30013
28989||2.Kor.7.5|Titusz jó hírei a gyülekezetről|Mert amikor Macedóniába érkeztünk, semmi nyugalma nem volt a testünknek, hanem mindenféle zaklatásban volt részünk: kívül harcok, belül félelem.||
28990||2.Kor.7.6||De Isten, a megalázottak vigasztalója, minket is megvigasztalt Titusz megérkezésével.||28871;28872
28991||2.Kor.7.7||De nem csupán a megérkezésével, hanem azzal a vigasztalással is, amellyel nálatok megvigasztalódott, hírül hozva nekünk vágyakozásotokat, kesergéseteket és hozzám való ragaszkodásotokat, úgyhogy én még jobban örültem.||
28992||2.Kor.7.8|A gyülekezet Isten szerinti megszomorodása|Mert ha megszomorítottalak is titeket azzal a levéllel, nem bánom, noha bántam, mert látom, hogy az a levél, ha ideig-óráig is, de megszomorított titeket.||28896
28993||2.Kor.7.9||Most azonban örülök – nem azért, hogy megszomorodtatok, hanem hogy megtérésre szomorodtatok meg. Mert Isten szerint szomorodtatok meg, és miattunk semmiben sem szenvedtetek kárt.||
28994||2.Kor.7.10||Mert az Isten szerint való szomorúság megbánhatatlan megtérést szerez az üdvösségre, a világ szerint való szomorúság pedig halált szerez.||8300;23305;24196
28995||2.Kor.7.11||Mert íme, ez a ti Isten szerint való megszomorodásotok milyen nagy igyekezetet keltett bennetek, sőt védekezést, sőt bosszankodást, sőt félelmet, sőt vágyakozást, sőt buzgóságot, sőt a vétkes megbüntetését. Mindenképpen bebizonyítottátok, hogy tiszták vagytok e dologban.||
28996||2.Kor.7.12||Ha tehát írtam is nektek, nem a sértő és nem is a sértett miatt tettem, hanem hogy nyilvánvaló legyen számotokra az irántunk való buzgóságotok Isten előtt.||
28997||2.Kor.7.13||Megvigasztalódtunk tehát, de megvigasztalódásunkon túlmenően még sokkal inkább örültünk Titusz örömének, hogy lelkét mindnyájan megnyugtattátok.||
28998||2.Kor.7.14||Mert ha valamit dicsekedtem is neki veletek, nem maradtam szégyenben, hanem amint minden, amit nektek mondtunk, igaz volt, úgy Titusz előtt való dicsekvésünk is igaz lett.||
28999||2.Kor.7.15||És ő még jobb szívvel van irántatok, ahogy visszaemlékezik mindnyájatok engedelmességére, hogyan fogadtátok őt félelemmel és rettegéssel.||28901
29000||2.Kor.7.16||Örülök, hogy minden tekintetben bízhatom bennetek.||29749
29001||2.Kor.8.1|Adakozás a jeruzsálemi gyülekezet számára|Tudtul adjuk nektek, testvéreim, az Isten kegyelmét, amelyet Macedónia gyülekezeteivel közölt,||28396;28397
29002||2.Kor.8.2||hogy a nyomorúság sok próbatétele között is bőséges az örömük, és igen nagy szegénységük jószívűségük gazdagságává növekedett.||
29003||2.Kor.8.3||Mert tanúsíthatom, hogy képességük szerint, sőt erejük felett is önként adakoztak,||
29004||2.Kor.8.4||és esedezve kérték tőlünk azt a kiváltságot, hogy részt vehessenek a szenteket megsegítő szolgálatban.||29025;27405;28397
29005||2.Kor.8.5||És nem úgy, amint reméltük, hanem önmagukat adták először az Úrnak és nekünk is az Isten akaratából.||
29006||2.Kor.8.6||Úgyhogy arra kértük Tituszt, hogy amint elkezdte, úgy fejezze is be nálatok ezt a jótékonysági gyűjtést,||
29007||2.Kor.8.7|Krisztus példája legyen a gyülekezeti adakozás mértéke|hogy amint mindenben bővölködtök – hitben, beszédben, ismeretben és minden buzgóságban és a hozzánk való szeretetben –, úgy bővölködjetek ebben a jótékonyságban is.||28436
29008||2.Kor.8.8||Nem parancsként mondom, hanem azért, hogy mások buzgósága által a ti szeretetetek valódiságát is kipróbáljam.||
29009||2.Kor.8.9||Mert ismeritek a mi Urunk Jézus Krisztus kegyelmét, hogy gazdag létére szegénnyé lett értetek, hogy ti az ő szegénysége által meggazdagodjatok.||23075;23432;25426;29464;-29469
29010||2.Kor.8.10||Tanácsot is adok ebben, mert az hasznotokra lesz, akik nemcsak a cselekvést, hanem az akarást is elkezdtétek tavaly óta.||
29011||2.Kor.8.11||Most hát a cselekvést is vigyétek véghez, hogy amilyen az akarás készsége, olyan legyen a véghezvitel is abból, amitek van.||28846;29471
29012||2.Kor.8.12||Mert ha megvan a készség, aszerint kedves az, amije kinek-kinek van, és nem aszerint, amije nincs.||16551;24783;30523
29013||2.Kor.8.13||Tehát nem úgy, hogy másoknak könnyebbségük, nektek pedig nyomorúságotok legyen, hanem egyenlőség szerint;||29036
29014||2.Kor.8.14||e mostani időben a ti bőségetek pótolja azok fogyatkozását, hogy majd azok bősége is pótolhassa a ti fogyatkozásotokat, hogy így egyenlőség legyen,||
29015||2.Kor.8.15||amint meg van írva: Aki sokat szedett, nem volt fölöslege, és aki keveset, nem nélkülözött.||1965
29016||2.Kor.8.16|Titusz segítsége az adakozás irányításában|Hála legyen Istennek, aki ugyanazt a buzgóságot adta irántatok Titusz szívébe.||29039;29006
29017||2.Kor.8.17||Mert bátorításunkat ugyan elfogadta, de nagy buzgóságában önként ment hozzátok.||
29018||2.Kor.8.18||Elküldtük pedig vele együtt azt a testvért is, akit valamennyi gyülekezet dicsér az evangélium hirdetéséért.||
29019||2.Kor.8.19||Sőt ezenkívül a gyülekezetek útitársunknak is megválasztották ebben a jótékony munkában, amelyben magának az Úrnak a dicsőségére és készségünk bizonyságául szolgálunk.||29158
29020||2.Kor.8.20||Szeretnénk elkerülni, hogy valaki is megrágalmazzon minket a gondjainkra bízott bőséges adomány miatt,||
29021||2.Kor.8.21||mert gondunk van a tisztességre nemcsak az Úr előtt, hanem az emberek előtt is.||28330
29022||2.Kor.8.22||Sőt elküldtük velük azt a testvérünket is, akinek buzgóságát sok dologban többször kipróbáltuk, most pedig még sokkal buzgóbb, és nagyon bízik bennetek.||
29023||2.Kor.8.23||Akár Tituszról van szó, aki társam és munkatársam köztetek, akár a mi testvéreinkről, ők a gyülekezetek követei, Krisztus dicsősége:||28997;29108;29149;28411
29024||2.Kor.8.24||mutassátok meg az irántuk való szereteteteket, és adjátok bizonyságát a felőletek való dicsekvésünknek a gyülekezetek előtt!||28998
29025||2.Kor.9.1|Az adakozás rendje|A szentek iránti szolgálatról ugyan fölösleges írnom nektek,||29004;29020
29026||2.Kor.9.2||hiszen ismerem készségeteket, amellyel dicsekszem is a macedónoknak, hogy Akhája tavaly óta készen áll, és buzgóságotok legtöbbjüket felbátorította.||29019
29027||2.Kor.9.3||Mégis elküldtem a testvéreket, hogy veletek való dicsekedésünk ebben a dologban hiábavalónak ne bizonyuljon, hanem amint mondtam, legyetek felkészülve;||29023;29024
29028||2.Kor.9.4||nehogy aztán, ha a macedónok velem jönnek, és titeket készületlenül találnak, valamiképpen szégyent valljunk mi – hogy ne mondjam, ti – ebben a dologban.||
29029||2.Kor.9.5||Szükségesnek láttam azért megkérni a testvéreket, hogy előre menjenek el hozzátok, és készítsék elő a már megígért adományotokat, hogy az úgy legyen készen, mint bő áldás, nem pedig mint alamizsna.||
29030||2.Kor.9.6|Az adakozás áldása|Mert tudjuk, hogy aki szűken vet, szűken is arat, és aki bőven vet, bőven is arat.||17010;17091
29031||2.Kor.9.7||Mindenki úgy, ahogy eltökélte szívében, ne kelletlenül vagy kényszerűségből, mert a jókedvű adakozót szereti Isten.||2197;28321
29032||2.Kor.9.8||Mert Istennek van hatalma arra, hogy bőségesen rátok árassza minden kegyelmét, hogy mindenben mindenkor minden szükségessel rendelkezzetek, hogy bőven teljék minden jótéteményre.||
29033||2.Kor.9.9||Amint meg van írva: Bőkezűen osztott, adott a szegényeknek, igazsága örökké megmarad.||15878;16780
29034||2.Kor.9.10||Aki pedig gondoskodik, hogy a magvetőnek vetőmagja legyen és kenyere eledelül, arról is gondoskodik, hogy megsokasítsa vetéseteket, és megszaporítsa igazságotok gyümölcsét,||18818;22304
29035||2.Kor.9.11||hogy mindenben meggazdagodjatok a teljes jószívűségre, amely általunk hálaadást szerez Istennek.||
29036||2.Kor.9.12||Mert ennek a szolgálatnak a betöltése nemcsak a szentek szükségét elégíti ki, hanem sokakat hálaadásra indít Isten iránt.||29014
29037||2.Kor.9.13||Mert ennek a szolgálatnak próbája által dicsőítik Istent azért az engedelmességért, amellyel vallást tesztek a Krisztus evangéliumáról, és a ti hozzájuk és mindenkihez való adakozó jószívűségetekért.||
29038||2.Kor.9.14||Könyörögnek is értetek, és vágyódnak utánatok, mivel Isten kegyelme bőségesen kiáradt rátok.||
29039||2.Kor.9.15||Hála legyen Istennek az ő kimondhatatlan ajándékáért.||
29040||2.Kor.10.1|Pál megérkezésekor erélyes lesz|Krisztus szelídségével és engedékenységével fordulok hozzátok, én, Pál, aki szemtől szemben ugyan alázatos vagyok köztetek, de távollétemben bátor vagyok veletek szemben.||28314;23555
29041||2.Kor.10.2||Arra kérlek titeket, hogy amikor jelen leszek, ne kelljen bátornak lennem, mert meg vagyok győződve róla, hogy bátor lehetek némelyekkel szemben, akik úgy gondolkodnak felőlünk, mintha mi test szerint élnénk.||
29042||2.Kor.10.3||Mert noha testben élünk, de nem test szerint viaskodunk.||29781
29043||2.Kor.10.4||Mert hadakozásunk fegyverei nem testiek, hanem Isten szerint erősek, erősségek lerombolására.||29417;-29422;19023
29044||2.Kor.10.5||Leromboljuk az okoskodásokat és minden magaslatot, amelyet Isten ismerete ellen emeltek, és foglyul ejtünk minden gondolatot, hogy engedelmeskedjék a Krisztusnak,||
29045||2.Kor.10.6||és készen állunk megbüntetni minden engedetlenséget, mihelyt teljes lesz a ti engedelmességetek.||27265;28525;28526;28527
29046||2.Kor.10.7||Arra nézzetek, ami a szemetek előtt van! Ha valaki azt hiszi magáról, hogy ő a Krisztusé, vegye számításba azt is, hogy amint ő a Krisztusé, úgy mi is.||28783
29047||2.Kor.10.8||Mert ha még egy kissé többet is dicsekszem hatalmunkkal, amelyet az Úr a ti építésetekre, nem pedig a rombolásotokra adott, nem fogok megszégyenülni,||29096;29121;28525;-28527
29048||2.Kor.10.9||hogy úgy tűnjek, mintha leveleim által csak ijesztgetnélek titeket.||28531;28533
29049||2.Kor.10.10||Mert úgy mondják, hogy levelei ugyan súlyosak és kemények, de testi megjelenése erőtlen, és beszéde silány.||29040
29050||2.Kor.10.11||Gondolja meg azért, aki ilyen, hogy amilyenek vagyunk szóban, levelek által a távollétünkben, ugyanolyanok leszünk cselekedetben is.||29110;29113;29121
29051||2.Kor.10.12|Pál Krisztus mértékéhez igazodik|Mert nem merjük magunkat azokhoz számítani vagy hasonlítani, akik magukat ajánlják, mert azok nem járnak el okosan, hiszen önmagukat magukhoz mérik, és magukhoz hasonlítják.||28910;28957
29052||2.Kor.10.13||Mi azonban nem mérték nélkül dicsekszünk, hanem annak a mércének a mértéke szerint, amelyet Isten osztott ki nekünk, hogy hozzátok is eljussunk.||28316;29346
29053||2.Kor.10.14||Mert mi nem léptünk túl azon, mint ha nem értünk volna el hozzátok, hiszen hozzátok is eljutottunk a Krisztus evangéliumával.||
29054||2.Kor.10.15||Nem dicsekszünk mértéktelenül mások munkájával, de reméljük, hogy hitetek növekedésével naggyá leszünk köztetek a mi mércénk szerint,||28391
29055||2.Kor.10.16||s majd rajtatok túl is hirdetjük az evangéliumot, de nem dicsekszünk azzal, ami a mások munkája nyomán már készen van.||28391
29056||2.Kor.10.17||Aki pedig dicsekszik, az Úrban dicsekedjék,||19265;19266;28462
29057||2.Kor.10.18||mert nem az a kipróbált, aki magát ajánlja, hanem akit az Úr ajánl.||17239;28506
29058||2.Kor.11.1|Pál önzetlensége és az álapostolok hamissága|Bárcsak elviselnétek tőlem egy kis balgaságot! Sőt szenvedjetek el engem is.||
29059||2.Kor.11.2||Mert az Isten szerinti féltő szeretettel féltelek titeket, hisz eljegyeztelek titeket egy férfiúnak, hogy mint szeplőtlen szüzet állítsalak benneteket Krisztus elé.||3368;29397;29398
29060||2.Kor.11.3||Félek azonban, hogy amint a kígyó ravaszságával megcsalta Évát, úgy a ti gondolataitok is eltávolodnak a Krisztus iránti tisztaságtól és őszinteségtől.||59;68
29061||2.Kor.11.4||Mert ha valaki jön, és más Jézust hirdet, akit nem hirdettünk, vagy más lelket kapnátok, amelyet nem kaptatok, vagy más evangéliumot, nem azt, amelyet befogadtatok, igencsak eltűrnétek.||29132;29133
29062||2.Kor.11.5||Pedig azt gondolom, hogy semmiben sem vagyok alábbvaló a legfőbb apostoloknál.||29101;28796;29154;29157
29063||2.Kor.11.6||Lehet, hogy járatlan vagyok az ékesszólásban, de nem az ismeretben, de hát ez mindenben, minden tekintetben és mindnyájatok előtt nyilvánvalóvá lett.||28448;28463;28475;29322
29064||2.Kor.11.7||Vagy talán vétkeztem, amikor magamat megaláztam, hogy ti felmagasztaltassatok, hogy ingyen hirdettem nektek az Isten evangéliumát?||28620;28626;28627
29065||2.Kor.11.8||Más gyülekezeteket károsítottam meg, amikor támogatást fogadtam el tőlük, hogy nektek szolgáljak.||27727;27728;29646;29103
29066||2.Kor.11.9||Amikor nálatok voltam, és szűkölködtem, nem voltam terhére senkinek, mert az én szükségemet kipótolták a Macedóniából jött testvérek, én pedig vigyáztam arra, és vigyázni is fogok, hogy semmiben se legyek terhetekre.||
29067||2.Kor.11.10||Mivel Krisztus igazsága van bennem, ettől a dicsekvéstől nem hagyom megfosztani magam Akhája vidékén sem.||
29068||2.Kor.11.11||Miért? Mert nem szeretlek titeket? Isten jól tudja.||28977;-28979
29069||2.Kor.11.12||De amit teszek, ezután is tenni fogom, hogy elvegyem a lehetőséget azoktól, akik alkalmat keresnek arra, hogy amivel dicsekszenek, abban olyanoknak bizonyuljanak, mint mi.||28620
29070||2.Kor.11.13||Mert az ilyenek hamis apostolok, álnok munkások, akik Krisztus apostolainak adják ki magukat.||29490
29071||2.Kor.11.14||Nem is csoda, hisz maga a Sátán is a világosság angyalának adja ki magát.||27568;-27570
29072||2.Kor.11.15||Nem meglepő tehát, ha szolgái is az igazság szolgáinak adják ki magukat, akiknek végük cselekedeteik szerint lesz.||29507
29073||2.Kor.11.16|Pál szenvedéseivel dicsekszik|Ismét mondom, ne tartson engem senki esztelennek, de ha mégis, fogadjatok be mint esztelent is, hogy egy kicsit én is dicsekedhessem.||28958;29096
29074||2.Kor.11.17||Amit mondok, nem az Úr szerint mondom, hanem mintegy esztelenül, ha ilyen alapon dicsekszem.||
29075||2.Kor.11.18||Mert hát sokan dicsekednek test szerint, így én is dicsekszem.||29052;29099;29491;-29495
29076||2.Kor.11.19||Hiszen ti okosak lévén szívesen eltűritek az eszteleneket.||28511
29077||2.Kor.11.20||Mert eltűritek, ha valaki leigáz titeket, ha valaki kifoszt, ha valaki kihasznál, ha valaki hatalmaskodik rajtatok, ha valaki arcul üt titeket.||
29078||2.Kor.11.21||Szégyenkezve mondom, hogy minderre mi erőtlenek voltunk. De ha valaki merész valamiben – esztelenül szólok –, merész vagyok én is.||
29079||2.Kor.11.22||Héberek ők? Én is. Izraeliták? Én is. Ábrahám magva? Én is.||29493
29080||2.Kor.11.23||Krisztus szolgái? Balgatagul szólok, én még inkább, hiszen többet fáradoztam, többször bebörtönöztek, többször megvertek, gyakran kerültem halálos veszedelembe.||28796;27574;27575
29081||2.Kor.11.24||A zsidóktól ötször kaptam negyvenet egy híján.||5550
29082||2.Kor.11.25||Háromszor megvesszőztek, egyszer megköveztek, háromszor hajótörést szenvedtem, éjjel-nappal hányódva a tengeren.||27574;27502;27964
29083||2.Kor.11.26||Gyakran voltam úton, veszedelemben folyókon, veszedelemben rablók között, veszedelemben népem körében, veszedelemben pogányok között, veszedelemben városban, veszedelemben pusztában, veszedelemben tengeren, veszedelemben hamis testvérek között,||27481;27925;-27932;27307;27310
29084||2.Kor.11.27||fáradságban és vesződségben, gyakori virrasztásban, éhségben és szomjazásban, gyakori böjtölésben, hidegben és mezítelenségben.||28970;28971
29085||2.Kor.11.28||Mindezek mellett ott van naponkénti zaklatásom, az összes gyülekezetek gondja.||27712
29086||2.Kor.11.29||Ki erőtlen, hogy én is erőtlen ne lennék? Ki botránkozik meg, hogy én is ne égnék?||28372
29087||2.Kor.11.30||Ha dicsekednem kell, gyengeségeimmel dicsekszem.||29095
29088||2.Kor.11.31||Az Isten és a mi Urunk Jézus Krisztusnak Atyja, aki mindörökké áldott, tudja, hogy nem hazudok.||28023
29089||2.Kor.11.32||Damaszkuszban Aretász király helytartója őriztette a damaszkusziak városát, hogy elfogjanak engem,||27309;27310
29090||2.Kor.11.33||és az ablakon át, kosárban eresztettek le a kőfalon, és megmenekültem a kezéből.||5884;27310
29091||2.Kor.12.1|Pál erőtlensége és Isten ereje|Ha dicsekednem kell, bár az nem használ nekem, rátérek a látomásokra és az Úr kinyilatkoztatásaira.||
29092||2.Kor.12.2||Ismerek egy embert Krisztusban, aki tizennégy évvel ezelőtt – hogy testben-e vagy testen kívül, nem tudom, csak Isten tudja – elragadtatott a harmadik égig.||28794
29093||2.Kor.12.3||És tudom, hogy az az ember – hogy testben-e vagy testen kívül, nem tudom, csak Isten tudja –||29068
29094||2.Kor.12.4||elragadtatott a paradicsomba, és kimondhatatlan beszédeket hallott, amelyeket nem szabad embernek elmondania.||
29095||2.Kor.12.5||Az ilyennel dicsekszem, magammal pedig nem dicsekszem, hacsak az én erőtlenségeimmel nem.||29087
29096||2.Kor.12.6||Még ha dicsekedni akarnék, akkor sem lennék esztelen, mert az igazságot mondanám, de megtartóztatom magam, nehogy valaki többnek tartson, mint aminek lát, vagy amit hall tőlem,||29047;29073
29097||2.Kor.12.7||és hogy a kijelentések nagysága miatt el ne bízzam magam, tövis adatott a testembe, a Sátán angyala, hogy gyötörjön engem, hogy felettébb el ne bízzam magam.||12899
29098||2.Kor.12.8||Háromszor könyörögtem az Úrhoz, hogy távozzék el ez tőlem,||
29099||2.Kor.12.9||de ő ezt mondta nekem: Elég neked az én kegyelmem, mert az én erőm erőtlenség által ér célhoz. Legszívesebben azért az én erőtlenségeimmel dicsekszem, hogy a Krisztus ereje lakozzék bennem.||
29100||2.Kor.12.10||Ezért gyönyörködöm az erőtlenségekben, bántalmazásokban, nyomorúságokban, üldözésekben és szorongattatásokban Krisztusért, mert amikor erőtlen vagyok, akkor vagyok erős.||27169;28118;29522
29101||2.Kor.12.11|Pál szeretetből nem terhelte meg a gyülekezetet|Balgataggá lettem, de ti kényszerítettetek rá, mert nektek kellett volna engem ajánlanotok, hiszen semmiben sem vagyok alábbvaló a legfőbb apostoloknál, noha semmi vagyok.||29058;29063;29062;29326
29102||2.Kor.12.12||Apostolságom jelei ugyanis megnyilvánultak közöttetek sok tűrésben, jelekben, csodákban és erőkben is.||28389;28390;28610
29103||2.Kor.12.13||Mert mi az, amiben hátrányba kerültetek a többi gyülekezethez képest, hacsak nem az, hogy én magam nem voltam terhetekre? Bocsássátok meg nekem ezt az igazságtalanságot!||29065;29066;28620
29104||2.Kor.12.14||Íme, harmadszor is kész vagyok hozzátok menni, és nem leszek terhetekre, mert nem azt keresem, ami a tiétek, hanem titeket magatokat, hiszen nem a gyermekek tartoznak kincseket gyűjteni a szülőknek, hanem a szülők a gyermekeknek.||29112;27727;27728
29105||2.Kor.12.15||Én pedig nagy örömest viszek áldozatot, sőt magamat is odaáldozom értetek. Ha én ennyire túláradóan szeretlek titeket, vajon ti kevésbé szerettek engem?||28874;29556;28957
29106||2.Kor.12.16||Ám legyen, hogy én nem voltam terhetekre, de mint afféle ravasz ember, csellel fogtalak meg titeket.||29066;29753
29107||2.Kor.12.17||Vagy akiket hozzátok küldtem, azok közül valamelyik által rászedtelek titeket?||28986
29108||2.Kor.12.18||Megkértem Tituszt, és vele együtt elküldtem azt a testvért, csak nem Titusz szedett rá titeket? Nem ugyanazon Lélek szerint jártunk-e? Nem ugyanazokon a nyomokon?||29006;29016;-29019
29109||2.Kor.12.19||Már régóta azt gondolhatjátok, hogy mentegetőzünk előttetek. Mi Isten színe előtt a Krisztusban szólunk, mindezt pedig, szeretteim, a ti épülésetekre.||
29110||2.Kor.12.20||Mert attól félek, hogy amikor megérkezem, nem olyannak talállak majd titeket, amilyennek szeretnélek, és engem pedig olyannak találtok, amilyennek nem szeretnétek, és majd viszály, irigység, harag, önzés, rágalmazás, pletykálkodás, felfuvalkodás, zűrzavar lesz közöttetek.||29041;28507
29111||2.Kor.12.21||Úgyhogy amikor újra odamegyek, megaláz engem az én Istenem nálatok, és sokakat megsiratok azok közül, akik korábban vétkeztek, és nem tértek meg abból a tisztátalanságból, paráznaságból és kicsapongásból, amelyet elkövettek.||29113
29112||2.Kor.13.1|Pál érkezéséig rendeződjék a gyülekezet|Ezúttal harmadszor megyek hozzátok. Két vagy három tanú szava alapján áll meg minden vallomás.||26467;5172
29113||2.Kor.13.2||Előre megmondtam másodszori ottlétemkor, most pedig távollétemben előre mondom azoknak, akik korábban vétkeztek, és a többieknek mind, hogy ha ismét odamegyek, nem leszek kíméletes,||29111
29114||2.Kor.13.3||mivel ti annak bizonyítékát keresitek, hogy általam valóban Krisztus szól, aki veletek szemben nem erőtlen, hanem erős köztetek.||
29115||2.Kor.13.4||Mert noha megfeszíttetett erőtlenségből, mindazáltal él Isten hatalmából. És ha mi erőtlenek vagyunk is őbenne, de vele együtt majd Isten erejéből élünk közöttetek.||29465;29466;27082;28470
29116||2.Kor.13.5||Próbáljátok meg magatokat, hogy hitben vagytok-e! Vizsgáljátok meg magatokat! Vagy nem ismeritek fel magatokban, hogy Krisztus Jézus bennetek van? Ha nem, akkor nem álltátok ki a próbát.||28696;28193;28194;29168;29559
29117||2.Kor.13.6||De remélem, hogy felismeritek, hogy mi kiálltuk a próbát.||
29118||2.Kor.13.7||Imádkozunk Istenhez, hogy semmi gonoszt ne tegyetek – nem azért, hogy mi kipróbáltaknak mutatkozzunk, hanem hogy ti a jót tegyétek, mi pedig hadd legyünk olyanok, mint akik nem álltuk ki a próbát.||
29119||2.Kor.13.8||Mert semmit sem tehetünk az igazság ellen, hanem csak az igazságért.||
29120||2.Kor.13.9||Mert örülünk, ha mi erőtlenek vagyunk, ti meg erősek vagytok, és imádkozunk a ti tökéletesedésetekért.||28511
29121||2.Kor.13.10||Azért írom ezeket távollétemben, hogy ottlétemkor ne kelljen keményen fellépnem azzal a hatalommal, amelyet az Úr építésre, nem pedig rombolásra adott nekem.||28895;29047
29122||2.Kor.13.11|Befejezés, üdvözlés, áldás|Végezetül, testvéreim, örüljetek, épüljetek, buzdítsátok egymást, jussatok egy értelemre, éljetek békességben, és a szeretet és békesség Istene lesz veletek.||29513;28329;29460;28404
29123||2.Kor.13.12||Köszöntsétek egymást szent csókkal. Köszöntenek titeket a szentek mindnyájan.||28864;28420
29124||2.Kor.13.13||Az Úr Jézus Krisztus kegyelme, az Isten szeretete és a Szentlélek közössége legyen mindnyájatokkal!||
29125|Pál levele a galatákhoz|.Gal.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál apostol, nem emberektől, nem is ember által, hanem Jézus Krisztus és az Atya Isten által, aki feltámasztotta őt a halálból,||27042;27050
29126||.Gal.1.2||és a velem levő testvérek mindnyájan, Galácia gyülekezeteinek.||
29127||.Gal.1.3||Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól,||28434
29128||.Gal.1.4||aki önmagát adta a mi bűneinkért, hogy kiszabadítson minket e jelenvaló gonosz világból az Istennek, a mi Atyánknak akarata szerint,||29168;29989
29129||.Gal.1.5||akinek dicsőség örökkönörökké! Ámen.||
29130||.Gal.1.6|Nincs más evangélium|Csodálkozom, hogy attól, aki titeket Krisztus kegyelme által elhívott, ilyen hamar más evangéliumhoz pártoltok,||
29131||.Gal.1.7||holott nincs más, de némelyek megzavarnak titeket, és el akarják ferdíteni Krisztus evangéliumát.||27512
29132||.Gal.1.8||De még ha mi magunk vagy egy mennyből való angyal hirdetne is nektek evangéliumot azonkívül, amit hirdettünk, átkozott legyen.||28464;28789;28866
29133||.Gal.1.9||Ahogy előbb mondtuk, most ismét mondom: Ha valaki nektek más evangéliumot hirdet azonkívül, amit elfogadtatok, átkozott legyen.||
29134||.Gal.1.10|Pál nem embertől vette át az evangéliumot|Mert most embereknek engedek vagy Istennek? Vagy embereknek igyekszem tetszeni? Mert ha még embereknek igyekeznék tetszeni, nem volnék Krisztus szolgája.||29641
29135||.Gal.1.11||Tudjátok meg, testvéreim, hogy az általam hirdetett evangélium nem emberektől való,||28787;-28789
29136||.Gal.1.12||mert én sem emberektől kaptam, nem is tanítottak arra, hanem Jézus Krisztus kijelentése által.||
29137||.Gal.1.13||Mert hallottátok, hogyan forgolódtam egykor a zsidóságban, hogy fölöttébb üldöztem és pusztítottam az Isten egyházát,||27286;27287
29138||.Gal.1.14||és felülmúltam a zsidóságban sok nemzetembeli kortársamat, szerfelett rajongva atyáim hagyományaiért.||29493;29494
29139||.Gal.1.15||De amikor tetszett annak, aki engem anyám méhétől fogva kiválasztott és kegyelme által elhívott,||27300;19018
29140||.Gal.1.16||hogy kijelentse Fiát bennem, hogy hirdessem őt a pogányok között, nem tanácskoztam testtel és vérrel.||27290;27300
29141||.Gal.1.17||Jeruzsálembe sem mentem fel apostol elődeimhez, hanem elmentem Arábiába, és ismét visszatértem Damaszkuszba.||27293;27305
29142||.Gal.1.18||Majd három esztendő múlva felmentem Jeruzsálembe, hogy meglátogassam Kéfást, és nála maradtam tizenöt napig.||27311
29143||.Gal.1.19||Az apostolok közül pedig mást nem láttam, csak Jakabot, az Úr testvérét.||
29144||.Gal.1.20||Amiket pedig nektek írok, íme, Isten színe előtt mondom, hogy nem hazudok.||
29145||.Gal.1.21||Azután Szíria és Cilicia tartományaiba mentem.||27315
29146||.Gal.1.22||Júdea keresztyén gyülekezetei előtt pedig személyesen ismeretlen voltam,||
29147||.Gal.1.23||csak azt hallották, hogy aki minket egykor üldözött, most hirdeti azt a hitet, amelyet valamikor pusztított.||27298;-27306
29148||.Gal.1.24||És dicsőítették értem Istent.||
29149||.Gal.2.1|Pált az apostolok elismerik Jeruzsálemben|Azután tizennégy esztendő múlva ismét felmentem Jeruzsálembe Barnabással együtt, és magammal vittem Tituszt is.||27513
29150||.Gal.2.2||Kijelentés következtében mentem fel, és eléjük tártam az evangéliumot, amelyet a pogányok között hirdetek, de külön a tekintélyeseknek, hogy valami módon hiábavaló ne legyen futásom.||
29151||.Gal.2.3||De még a velem levő Tituszt sem kényszerítette senki körülmetélkedésre, noha görög volt,||
29152||.Gal.2.4||még a belopakodott hamis testvérekért sem, akik alattomban közénk lopóztak, hogy kikémleljék szabadságunkat, amelyet Krisztus Jézusban kaptunk, és így minket szolgává tegyenek.||27535
29153||.Gal.2.5||Ezeknek egy pillanatra sem adtuk meg magunkat, hogy az evangélium igazsága megmaradjon számotokra.||
29154||.Gal.2.6||Azok, akiket tekintélyeseknek tartanak – hogy régen mik voltak, azzal nem törődöm, hiszen Isten nem nézi az ember személyét –, azok a tekintélyesek engem semmire sem köteleztek.||5203
29155||.Gal.2.7||Ellenkezőleg: látták, hogy rám van bízva a körülmetéletlenség evangéliuma, csakúgy, mint Péterre a körülmetélésé.||27300
29156||.Gal.2.8||Mert aki munkálkodott Péterben a körülmetéltek közötti apostolságra, az általam is munkálkodott a pogányok között.||28389;28390
29157||.Gal.2.9||És amikor Jakab, Kéfás és János, akiket oszlopoknak tekintenek, felismerték a nekem adatott kegyelmet, a közösség jeléül jobbjukat nyújtották nekem és Barnabásnak, hogy mi a pogányok közé menjünk, ők pedig a körülmetéltekhez.||
29158||.Gal.2.10||Csak azt kérték, hogy a szegényekről megemlékezzünk, és ezt igyekeztem meg is tenni.||
29159||.Gal.2.11|Pál vitája Péterrel Antiókhiában|Amikor pedig Kéfás Antiókhiába jött, nyíltan szembeszálltam vele, mert rászolgált a feddésre.||
29160||.Gal.2.12||Mert mielőtt néhányan odajöttek Jakabtól, a pogányokkal együtt evett, amikor pedig azok megérkeztek, visszavonult és elkülönült, mert félt a körülmetélkedésből valóktól.||
29161||.Gal.2.13||És vele képmutatóskodott a többi zsidó is, úgyhogy Barnabás is belesodródott képmutató magatartásukba.||
29162||.Gal.2.14||De amikor láttam, hogy nem járnak egyenesen, az evangélium igazságának megfelelően, mindnyájuk előtt azt mondtam Kéfásnak: Ha te zsidó létedre pogány módra, nem pedig zsidó módra élsz, hogyan kényszerítheted a pogányokat, hogy zsidó módra éljenek?||
29163||.Gal.2.15|Megigazulás a Jézus Krisztusban való hit által|Mi, természet szerint zsidók és nem a pogányok közül való bűnösök vagyunk,||
29164||.Gal.2.16||és tudjuk azt, hogy az ember nem igazul meg a törvény cselekedeteiből, hanem a Jézus Krisztusban való hit által. Ezért mi is Krisztus Jézusban hittünk, hogy megigazuljunk a Krisztusban való hitből, nem pedig a törvény cselekedeteiből, mivel a törvény cselekedeteiből nem igazul meg senki.||28079;-28087
29165||.Gal.2.17||Ha pedig Krisztusban keresve megigazulást magunk is bűnösnek bizonyulunk, akkor talán Krisztus a bűn szolgája? Semmiképpen!||
29166||.Gal.2.18||Mert ha amiket leromboltam, azokat ismét fölépítem, törvényszegőnek bizonyulok.||
29167||.Gal.2.19||Mert én a törvény által meghaltam a törvénynek, hogy Istennek éljek.||28147;28150
29168||.Gal.2.20||Krisztussal együtt megfeszíttettem. Többé pedig nem én élek, hanem Krisztus él bennem; amely életet pedig most testben élek, az Isten Fiában való hitben élem, aki szeretett engem, és önmagát adta értem.||29373
29169||.Gal.2.21||Nem teszem érvénytelenné az Isten kegyelmét, mert ha törvény által van az igazság, akkor Krisztus hiába halt meg.||29233;28104
29170||.Gal.3.1|A galaták is a hit hallásából kapták a Lelket|Ó, balgatag galaták, ki igézett meg titeket, akiknek szeme előtt Jézus Krisztust úgy írtuk le, mintha közöttetek feszítették volna meg?||
29171||.Gal.3.2||Csak azt szeretném megtudni tőletek, hogy a törvény cselekedeteiből kaptátok-e a Lelket vagy a hit hallásából?||27372
29172||.Gal.3.3||Ennyire balgatagok vagytok? Amit Lélekben kezdtetek el, most testben fejeznétek be?||
29173||.Gal.3.4||Annyit szenvedtetek hiába? Ha ugyan hiába.||
29174||.Gal.3.5||Tehát az, aki a Lelket adja nektek, és hatalmas erőkkel munkálkodik közöttetek, a törvény cselekedeteiből teszi vagy a hit hallása által?||
29175||.Gal.3.6|Ábrahám a hit példája|Úgy, amint Ábrahám is hitt Istennek, aki ezt igazságul számította be neki.||366;28093
29176||.Gal.3.7||Értsétek meg tehát, hogy akik hitből vannak, azok Ábrahám fiai.||28101;28102;28106
29177||.Gal.3.8||Mivel pedig az Írás előre látta, hogy Isten hitből fogja megigazítani a pogányokat, előre hirdette az evangéliumot Ábrahámnak: Tebenned fog áldást nyerni minden nép.||301
29178||.Gal.3.9||Eszerint a hitből valók áldatnak meg a hívő Ábrahámmal.||
29179||.Gal.3.10||Mert a törvény cselekedeteiben bízók átok alatt vannak, amint meg van írva: Átkozott mindenki, aki nem marad meg mindazokban, amik meg vannak írva a törvény könyvében, hogy azokat cselekedje.||5611
29180||.Gal.3.11||Az pedig, hogy a törvény által senki sem igazul meg Isten előtt, nyilvánvaló, mert az igaz ember hitből él.||22819;28015
29181||.Gal.3.12||A törvény pedig nincs hitből, hanem aki cselekszi azokat, élni fog általa.||3256
29182||.Gal.3.13||Krisztus váltott meg minket a törvény átkától úgy, hogy átokká lett értünk – mert meg van írva: Átkozott, aki fán függ –,||28966;5470
29183||.Gal.3.14||azért, hogy Ábrahám áldása Krisztus Jézusban a pogányoké legyen, hogy a Lélek ígéretét hit által megkapjuk.||27656;27659;27660
29184||.Gal.3.15||Testvéreim, emberi módon szólok. Még az ember megerősített végrendeletét sem teheti senki érvénytelenné, és hozzá sem toldhat.||30189
29185||.Gal.3.16||Az ígéretek pedig Ábrahámnak és az ő utódának adattak. Nem azt mondja: „és az ő utódainak”, mint soknak, hanem csak egynek: „és a te utódodnak”, aki a Krisztus.||
29186||.Gal.3.17||Azt mondom pedig, hogy azt a szövetséget, amelyet Isten korábban megerősített, a négyszázharminc esztendő múlva keletkezett törvény nem teszi érvénytelenné, hogy megsemmisítse az ígéretet.||
29187||.Gal.3.18||Mert ha a törvényből van az örökség, akkor többé nem ígéretből, Ábrahámnak pedig ígéret által ajándékozta azt Isten.||28103;28104
29188||.Gal.3.19|A törvény nevelőnk Krisztusig|Mi tehát a törvény? A bűnök miatt adatott, amíg eljön az utód, akinek az ígéret szól, és angyalok által közbenjárón keresztül rendeltetett.||
29189||.Gal.3.20||A közbenjáró pedig nem csak egyvalakié, Isten ellenben egy.||
29190||.Gal.3.21||A törvény tehát Isten ígéretei ellen van? Semmiképpen! Mert ha olyan törvény adatott volna, amely képes megeleveníteni, valóban a törvényből volna az igazság.||28186;28187
29191||.Gal.3.22||De az Írás mindent bűn alá rekesztett, hogy az ígéret a Jézus Krisztusban való hitből adassék a hívőknek.||
29192||.Gal.3.23||Mielőtt pedig eljött a hit, a törvény őrizete alatt voltunk, egybezárva az eljövendő hit kinyilatkoztatásáig.||
29193||.Gal.3.24||Ekként a törvény Krisztushoz vezető mesterünkké lett, hogy hitből igazuljunk meg.||28260
29194||.Gal.3.25||De miután eljött a hit, nem vagyunk többé a vezető mester alatt.||
29195||.Gal.3.26||Mert mindnyájan Isten fiai vagytok a Krisztus Jézusban való hit által.||26124
29196||.Gal.3.27||Mert akik Krisztusba keresztelkedtetek meg, Krisztust öltöztétek fel.||28139;28149;28150
29197||.Gal.3.28||Nincs zsidó, sem görög, nincs szolga, sem szabad, nincs férfi, sem nő, mert ti mindnyájan egyek vagytok Krisztus Jézusban.||
29198||.Gal.3.29||Ha pedig Krisztuséi vagytok, akkor Ábrahám utódai és ígéret szerint örökösök vagytok.||
29199||.Gal.4.1|Krisztus által Isten fiai vagyunk|Azt mondom pedig, hogy ameddig az örökös kiskorú, semmiben sem különbözik a szolgától, jóllehet ura mindennek,||
29200||.Gal.4.2||hanem gyámok és gondviselők alatt van az apja által előre meghatározott ideig.||
29201||.Gal.4.3||Így mi is, amikor kiskorúak voltunk, a világ elemei alá voltunk vetve szolgaként.||
29202||.Gal.4.4||Amikor azonban eljött az idő teljessége, elküldte Isten az ő Fiát, aki asszonytól született a törvénynek alávetve,||
29203||.Gal.4.5||hogy a törvény alatt levőket megváltsa, hogy elnyerjük a fiúságot.||26124
29204||.Gal.4.6||Mivel pedig fiak vagytok, Isten elküldte Fiának Lelkét a szívünkbe, aki ezt kiáltja: Abbá, Atya!||28199
29205||.Gal.4.7||Azért nem vagy többé szolga, hanem fiú, ha pedig fiú, akkor Isten akaratából örökös is.||28200;28201
29206||.Gal.4.8|Óvás a visszaeséstől|Akkor, amikor még nem ismertétek Istent, azoknak szolgáltatok, amik természetük szerint nem istenek.||28704
29207||.Gal.4.9||Most azonban, hogy megismertétek Istent, sőt hogy Isten megismert titeket, hogyan térhettek vissza ismét az erőtlen és gyarló elemekhez, hogy újból azoknak szolgáljatok?||
29208||.Gal.4.10||Megtartjátok a napokat, hónapokat, időszakokat meg az esztendőket.||2156;2158;15278;15279;3473;-3480
29209||.Gal.4.11||Féltelek titeket, hogy hiába fáradoztam értetek.||
29210||.Gal.4.12|Emlékeztetés a galaták első szeretetére|Kérlek titeket, testvéreim, legyetek olyanná, mint én, mert én is olyanná lettem, mint ti. Semmivel sem bántottatok meg engem.||
29211||.Gal.4.13||Hiszen tudjátok, hogy először testi erőtlenségemben hirdettem nektek az evangéliumot.||
29212||.Gal.4.14||És számotokra nem volt kísértés, hogy testem miatt megvessetek, s nem is utáltatok meg engem, hanem úgy fogadtatok, mint Isten angyalát, mint Krisztus Jézust.||
29213||.Gal.4.15||Hová lett hát a ti boldogságotok? Mert bizonyságot teszek nektek, hogy ti, ha lehetett volna, szemeteket kivájva, nekem adtátok volna.||
29214||.Gal.4.16||Talán ellenségetek lettem azzal, hogy megmondom nektek az igazat?||
29215||.Gal.4.17||Nem jó szándékkal buzgólkodnak értetek, hanem ki akarnak rekeszteni minket, hogy aztán ti mellettük buzgólkodjatok.||
29216||.Gal.4.18||Szép dolog pedig buzgólkodni a jóban mindenkor és nem csupán akkor, ha köztetek vagyok,||
29217||.Gal.4.19||gyermekeim, akiket ismét fájdalommal szülök, amíg kiábrázolódik bennetek Krisztus.||
29218||.Gal.4.20||Szeretnék most ismét köztetek lenni és változtatni a hangomon, mert bizonytalanságban vagyok felőletek.||
29219||.Gal.4.21|Hágár és Sára a két szövetség példája|Mondjátok meg nekem, akik a törvény alatt akartok lenni nem halljátok a törvényt?||
29220||.Gal.4.22||Mert meg van írva, hogy Ábrahámnak két fia volt, az egyik a szolgálótól, a másik a szabadtól.||396;515
29221||.Gal.4.23||De a szolgálótól való test szerint született, a szabadtól való pedig az ígéret által.||
29222||.Gal.4.24||Ennek jelképes értelme van, mert ezek az asszonyok a két szövetséget jelentik, az egyik a Sínai-hegyről való, szolgaságra szülő: ez Hágár.||
29223||.Gal.4.25||Mert Hágár a Sínai-hegy Arábiában – ez pedig megfelel a mostani Jeruzsálemnek –, mert fiaival együtt szolgál.||
29224||.Gal.4.26||De a magasságos Jeruzsálem szabad, ez mindnyájunk anyja.||
29225||.Gal.4.27||Mert meg van írva: Ujjongj, te meddő, aki nem szülsz, vigadj és kiálts, aki nem vajúdtál, mert több gyermeke van az elhagyottnak, mint akinek férje van.||18792
29226||.Gal.4.28||Ti pedig, testvéreim, mint Izsák is, az ígéret gyermekei vagytok.||
29227||.Gal.4.29||De amint akkor a test szerint született üldözte a Lélek szerint valót, úgy most is.||
29228||.Gal.4.30||De mit mond az Írás? Űzd ki a szolgálót és a fiát, mert a szolgáló fia nem örököl a szabad asszony fiával.||523;525
29229||.Gal.4.31||Azért, testvéreim, nem a szolgáló, hanem a szabad asszony gyermekei vagyunk.||
29230||.Gal.5.1|Az igazi szabadság a szeretetben való szolgálat|Ezért álljatok meg abban a szabadságban, amelyre Krisztus megszabadított minket, és ne engedjétek magatokat újból a szolgaság igájába fogni!||
29231||.Gal.5.2||Íme, én, Pál mondom nektek, hogy ha körülmetélkedtek, Krisztus semmit sem használ nektek.||
29232||.Gal.5.3||Ismét bizonyságot teszek azért mindenkinek, aki körülmetélkedik, hogy köteles az egész törvényt megtartani.||
29233||.Gal.5.4||Ti, akik a törvény által akartok megigazulni, elszakadtatok Krisztustól, és kiestetek a kegyelemből.||
29234||.Gal.5.5||Mert mi a Lélek által, hitből várjuk az igazság reménységét.||
29235||.Gal.5.6||Mert Krisztus Jézusban sem a körülmetélkedés nem ér semmit, sem a körülmetéletlenség, csak a szeretet által munkálkodó hit.||29595;30377;30378
29236||.Gal.5.7||Jól futottatok, ki akadályoz meg titeket abban, hogy engedelmeskedjetek az igazságnak?||
29237||.Gal.5.8||Ez a hitegetés nem attól van, aki titeket hív.||29130
29238||.Gal.5.9||Egy kis kovász az egész tésztát megkeleszti.||28528
29239||.Gal.5.10||Bízom bennetek az Úrban, hogy ti sem vélekedtek másképpen, de aki megzavart titeket, elveszi a büntetését, bárki legyen is az.||23745;23746
29240||.Gal.5.11||Testvéreim, ha én még mindig a körülmetélést hirdetem, miért üldöznek mégis? Hiszen akkor eltöröltetett a kereszt botránya.||28454
29241||.Gal.5.12||Bárcsak ki is metszetnék magukat, akik titeket lázítanak!||
29242||.Gal.5.13||Mert ti, testvéreim, szabadságra hívattatok; csakhogy a szabadság ne legyen ürügy a testnek, sőt szeretettel szolgáljatok egymásnak.||30482
29243||.Gal.5.14||Mert az egész törvény ebben az egy igében teljesedik be: Szeresd felebarátodat, mint magadat.||23978
29244||.Gal.5.15||Ha pedig egymást marjátok és faljátok, vigyázzatok, hogy egymást el ne emésszétek!||29110
29245||.Gal.5.16|A test cselekedetei és a Lélek gyümölcse|Azért azt mondom: Lélek szerint járjatok, és a test kívánságát ne vigyétek véghez!||28148;30477
29246||.Gal.5.17||Mert a test a Lélek ellen törekszik, a Lélek pedig a test ellen, ezek pedig egymással ellenkeznek, hogy ne azokat cselekedjétek, amiket akartok.||28176;28182;28184
29247||.Gal.5.18||Ha azonban a Lélek vezet titeket, nem vagytok a törvény alatt.||29251;29252
29248||.Gal.5.19||A test cselekedetei pedig nyilvánvalók, melyek ezek: paráznaság, tisztátalanság, bujálkodás,||29589;29590
29249||.Gal.5.20||bálványimádás, varázslás, ellenségeskedés, versengés, féltékenység, harag, önzés, széthúzás, pártoskodás,||
29250||.Gal.5.21||irigység, részegeskedés, tobzódás és ezekhez hasonlók. Ezekről előre megmondom nektek, amint már korábban is mondtam, hogy akik ilyeneket cselekszenek, Isten országának örökösei nem lesznek.||28544;28545;29376
29251||.Gal.5.22||De a Lélek gyümölcse szeretet, öröm, békesség, hosszútűrés, szívesség, jóság, hűség,||
29252||.Gal.5.23||szelídség, mértékletesség. Az ilyenek ellen nincs törvény.||29772;29773
29253||.Gal.5.24||Akik pedig Krisztuséi, a testet indulataival és kívánságaival együtt megfeszítették.||28142
29254||.Gal.5.25||Ha a Lélek által élünk, a Lélek szerint is járjunk.||28189
29255||.Gal.5.26||Ne legyünk hiú dicsőségre vágyók, egymást ingerlők, egymásra irigykedők.||29461
29256||.Gal.6.1|Krisztus törvényének betöltése|Testvéreim, még ha erőt vesz is az emberen valami bűn, ti, lelkiek, igazítsátok útba az olyat szelíd lélekkel, ügyelve arra, hogy te magad is kísértésbe ne ess.||23809;-23811;28349
29257||.Gal.6.2||Egymás terhét hordozzátok, és úgy töltsétek be Krisztus törvényét.||26733
29258||.Gal.6.3||Mert ha valaki azt gondolja, hogy ő valami, holott semmi, önmagát csapja be.||
29259||.Gal.6.4||Mindenki vizsgálja meg saját cselekedeteit, és akkor csakis önmagára nézve lesz dicsekvése, nem pedig másra nézve.||
29260||.Gal.6.5||Mert mindenki a maga terhét hordozza.||28955
29261||.Gal.6.6||Akit pedig az igére tanítanak, részesítse tanítóját minden javából.||28615;28622
29262||.Gal.6.7||Ne tévelyegjetek, Isten nem csúfoltatik meg, mert amit vet az ember, azt aratja is.||
29263||.Gal.6.8||Mert aki a testének vet, az a testből arat pusztulást, aki pedig a Léleknek vet, a Lélekből arat örök életet.||
29264||.Gal.6.9||A jótevésben pedig meg ne restüljünk, mert a maga idejében aratunk majd, ha el nem lankadunk.||29758
29265||.Gal.6.10||Azért amíg időnk van, tegyünk jót mindenkivel, kiváltképpen pedig azokkal, akik hozzátartozóink a hitben.||29838
29266||.Gal.6.11|Pál saját kezével írt zárósorai|Látjátok, mekkora betűkkel írok nektek a saját kezemmel!||
29267||.Gal.6.12||Akik testi módon akarnak tetszést aratni, azok kényszerítenek titeket a körülmetélkedésre, csak azért, hogy a Krisztus keresztjéért ne üldözzék őket.||
29268||.Gal.6.13||Mert maguk a körülmetélkedettek sem tartják meg a törvényt, hanem azért akarják, hogy körülmetélkedjetek, hogy a ti testetekkel dicsekedjenek.||
29269||.Gal.6.14||Tőlem pedig távol legyen, hogy dicsekedjem, hacsak nem a mi Urunk Jézus Krisztus keresztjében, aki által számomra megfeszíttetett a világ, és én is a világ számára.||28462;28433
29270||.Gal.6.15||Mert Krisztus Jézusban nem ér semmit a körülmetélkedés, sem a körülmetéletlenség, csak az új teremtés.||29235;28140
29271||.Gal.6.16||Azoknak, akik e szabály szerint élnek, és Isten Izráelének békesség és irgalom.||
29272||.Gal.6.17||Ezután senki ne bántson engem, mert én Jézus bélyegeit viselem testemen.||28937;28938
29273||.Gal.6.18||A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme legyen a ti lelketekkel, testvéreim! Ámen.||29959
29274|Pál levele az efezusiakhoz|.Ef.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Isten akaratából Jézus Krisztus apostola, az efezusi szenteknek és azoknak, akik hisznek Krisztus Jézusban.||28432;29429
29275||.Ef.1.2||Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||28005
29276||.Ef.1.3|Isten magasztalása Krisztusért|Áldott az Isten, a mi Urunk, Jézus Krisztus Atyja, aki megáldott minket minden lelki áldással a mennyekben, a Krisztusban.||30444
29277||.Ef.1.4||Mert kiválasztott minket őbenne a világ teremtetése előtt, hogy szentek és feddhetetlenek legyünk őelőtte.||29885;27529
29278||.Ef.1.5||Szeretetében előre elhatározta, hogy fiaivá fogad minket Jézus Krisztus által, akaratának tetszése szerint,||28199;28213;28214
29279||.Ef.1.6||kegyelme dicsőségének magasztalására, amellyel megajándékozott minket a Szeretettben.||23276;29545;28223
29280||.Ef.1.7||Benne van a mi váltságunk az ő vére által, a bűnök bocsánata kegyelmének gazdagsága szerint,||28082;-28084
29281||.Ef.1.8||amelyet nagy bőséggel közölt velünk minden bölcsességgel és értelemmel.||28436;29541
29282||.Ef.1.9||Megismertette velünk akaratának titkát az ő jó kedve szerint, amelyet előre elhatározott magában,||29322;29323;28429;28430;29558;29885;29886
29283||.Ef.1.10||az idők teljességének rendjére nézve, hogy Krisztusban mindeneket egybeszerkeszt, mind amelyek a mennyben, mind amelyek a földön vannak.||29202;30;30654;-30656;26494;29060;28203;-28207;23857;30599;-30602
29284||.Ef.1.11||Őbenne kaptunk örökséget, ahogyan az előre el volt rendelve annak végzése szerint, aki mindent az ő akaratának tanácsából munkál,||
29285||.Ef.1.12||hogy dicsőségének magasztalására legyünk, mint akik előre reménykedtünk Krisztusban.||28061;28227;27090
29286||.Ef.1.13||Őbenne titeket is – miután hallottátok az igazság beszédét, üdvösségetek evangéliumát, amelyben hittetek is – megpecsételt a megígért Szentlélekkel,||29537;27656;27055;27257;26194;29369;27034;-27036;22406;22407;23122
29287||.Ef.1.14||aki örökségünk záloga, hogy megváltsa tulajdonát dicsőségének magasztalására.||28890;28814;28202;-28207;2031;5117;5292;5584;16245;23204
29288||.Ef.1.15|Isten Krisztust mindenek fölé emelte|Ezért én is, miután hallottam az Úr Jézusban való hitetekről és minden szentek iránt való szeretetetekről,||29536
29289||.Ef.1.16||nem szűnök meg hálát adni értetek imádságaimban, megemlékezve rólatok,||28435;29629;29431
29290||.Ef.1.17||hogy a mi Urunk Jézus Krisztus Istene, a dicsőség Atyja adja meg nektek a bölcsesség és a kijelentés Lelkét, hogy őt megismerjétek;||27187;29547;29463;-29469;28671;28218;28813;28814;26953;24242;26579;26765;28472
29291||.Ef.1.18||és világosítsa meg szívetek szemeit, hogy megtudjátok, milyen reménységre hívott el, és milyen gazdag az ő örökségének dicsősége a szentek között,||28019;28285;28287;28933;29508;28117;28202;-28208;29559;28944;29544;27726;27909;28544;29250;29376
29292||.Ef.1.19||és milyen mérhetetlenül nagy az ő hatalma bennünk, akik hiszünk hatalma erejének ama munkája szerint,||
29293||.Ef.1.20||amelyet megmutatott Krisztusban, amikor feltámasztotta a halottak közül, és a maga jobbjára ültette a mennyekben,||24959;15853;27042;29508;29509;27240;24054;24106;28193;-28195
29294||.Ef.1.21||felül minden fejedelemségen, hatalmasságon, erőn, uraságon és minden néven, amelyet valaki kap nemcsak e világon, hanem az eljövendőben is.||29328;29467;-29469;29548;28222;30513
29295||.Ef.1.22||És az ő lába alá vetett mindent, és őt rendelte mindenek fölött való fővé az egyházban,||14026;30052;29540
29296||.Ef.1.23||amely az ő teste és teljessége annak, aki mindent mindennel betölt.||29335;28729;29550;29580;28318;28193;28194;26773;29549
29297||.Ef.2.1|A bűn miatt halottak életre keltése Krisztusban|Titeket is megelevenített, akik halottak voltatok vétkeitek és bűneitek miatt,||29293;29574
29298||.Ef.2.2||melyekben jártatok egykor e világnak megfelelően a levegőbeli hatalmasság fejedelme szerint, ama lélek szerint, amely most az engedetlenség fiaiban munkálkodik.||29416;29993;28315;28931;23580;28474;30676;17724;-17726;28038;28307
29299||.Ef.2.3||Egykor mi mindnyájan ezek között forgolódtunk, követve testünk kívánságait, cselekedve a test és a gondolatok akaratát, és természet szerint a harag fiai voltunk, mint mások is.||29589;29590;28016;28068;28173;28443;30585;29245;28182;28309;29191
29300||.Ef.2.4||De az irgalomban gazdag Isten az ő nagy szeretete által, amellyel minket szeretett,||29280;22749;28123;26205
29301||.Ef.2.5||minket, akik halottak voltunk vétkeinkben, Krisztussal együtt megelevenített – kegyelemből van üdvösségetek –,||29296;28201;29574;28125
29302||.Ef.2.6||és vele együtt feltámasztott, és vele együtt ültetett a mennyekbe Krisztus Jézusban,||29293;28941;29906
29303||.Ef.2.7||hogy megmutassa az eljövendő időkben az ő kegyelmének felséges gazdagságát irántunk való jóságából a Krisztus Jézusban.||30647;28246;28034;29994
29304||.Ef.2.8||Mert kegyelemből nyertetek üdvösséget, hit által, és ez nem tőletek van, Isten ajándéka ez,||28084;28089;29164
29305||.Ef.2.9||nem cselekedetekből, hogy senki se dicsekedjék.||29995;28087;28255;29164;29171;28259;28044;28086
29306||.Ef.2.10||Mert az ő alkotása vagyunk Krisztus Jézusban jó cselekedetekre teremtetve, amelyeket előre elkészített az Isten, hogy azokban járjunk.||15575;29989;29995;28962;29270;28185;28186;29471
29307||.Ef.2.11|Krisztus a maga testében egyesíti Isten új népét|Azért emlékezzetek meg arról, hogy ti test szerint egykor pogányok voltatok, akiket körülmetéletleneknek neveznek azok, akiket kézzel metéltek körül,||28704;28058;29491;29572;19267;19268
29308||.Ef.2.12||hogy ti abban az időben Krisztus nélkül valók voltatok, Izráel közösségéből kirekesztve, és az ígéret szövetségétől idegenek, s reménységetek sem volt, mert Isten nélkül valók voltatok ezen a világon.||28227;28228;29553;27090;28014;28060;28061;956;1021;28229;694;786;-788;29683;27680;27498;28655
29309||.Ef.2.13||Most pedig a Krisztus Jézusban ti, akik egykor távol voltatok, közeliekké lettetek a Krisztus vére által.||29308
29310||.Ef.2.14||Mert ő a mi békességünk, aki a kettőt eggyé tette, és ledöntötte a válaszfalat, az ellenségeskedést az ő testében.||27363;27364;18710;22705;17903;17904;29595;29197;26566
29311||.Ef.2.15||A tételes parancsolatokból álló törvényt eltörölte, hogy békességet szerezve a kettőt egy új emberré teremtse önmagában.||29575;29553;-29554;29182;28080;28188;23318;28160;-28165;29270;29197;29235
29312||.Ef.2.16||Megbékéltette Istennel mind a kettőt egy testben a kereszt által, megölve azon az ellenségeskedést;||27356;29552;28125;28963;28965;28652;29599
29313||.Ef.2.17||eljött, és békességet hirdetett nektek, távolvalóknak és békességet a közelvalóknak.||29308;29309;26755;28193;28194;28200;28926;29116;29114;18852
29314||.Ef.2.18||Mert általa van szabad utunk mindkettőnknek egy Lélekben az Atyához.||28117;30509
29315||.Ef.2.19||Ezért tehát nem vagytok már idegenek és jövevények, hanem a szentek polgártársai és az Isten házanépe,||29308;29508;27191;27214;28088;28100;-28102;29271;29813;30064;30221;30201;30530;22262
29316||.Ef.2.20||akik az apostolok és próféták alapkövére épültetek, ahol a szegletkő maga Jézus Krisztus.||18248;15957;29567;29568;28488;28712;23935
29317||.Ef.2.21||Benne van az egész épület összeillesztve, és benne növekszik szent templommá az Úrban,||29354;29355;30471;28494
29318||.Ef.2.22||akiben ti is együtt épültök a Lélek által Isten hajlékává.||28982
29319||.Ef.3.1|Pál apostolsága a pogányok között|Ezért vagyok én, Pál a Krisztus Jézus foglya értetek, pogányokért,||29435;29441;-29444;29267;29080;29040;29555
29320||.Ef.3.2||ha ugyan hallottatok Isten kegyelmének rendelkezéséről, amelyet nekem adott a ti érdeketekben,||29319;29328;27300;28003;28316;28386
29321||.Ef.3.3||hogy kijelentés útján ismertette meg velem a titkot, ahogyan már előbb röviden megírtam.||29320;29329;-29330;27904;29140
29322||.Ef.3.4||Annak olvasásából megtudhatjátok, hogyan értettem meg a Krisztus titkát,||
29323||.Ef.3.5||amely más nemzedékek idején még nem jutott az emberek fiainak tudomására úgy, ahogy most kijelentetett szent apostolainak és prófétáinak a Lélek által,||27356;271;29177;28247;28380;28430;30567;28472;-28478
29324||.Ef.3.6||hogy a pogányok örököstársak, és ugyanannak a testnek tagjai, és részesei az ígéreteknek a Krisztus Jézusban az evangélium által.||29308;29197;29198;28201;27091;28014
29325||.Ef.3.7||Ennek lettem szolgájává az Isten kegyelmének ajándékából, amelyet erejének megnyilvánulása szerint nekem adott.||29292;29338;28003;29557;29558;29125;29137;29138
29326||.Ef.3.8||Nekem, minden szent között a legkisebbnek adatott az a kegyelem, hogy a pogányoknak hirdessem Krisztus kikutathatatlan gazdagságát,||28795;27300;30619;29494
29327||.Ef.3.9||és hogy világossá tegyem mindenki előtt, mi a rendje annak a titoknak, amely el volt rejtve örök időktől fogva Istenben, aki mindeneket teremtett||29283;29320;28429;28430;26121;30115;30232;28931;23315
29328||.Ef.3.10||azért, hogy most az egyház által megismertesse a mennyei fejedelemségekkel és hatalmasságokkal Isten sokféle bölcsességét||29294;28730;28795;29550;29556;25662;25665;30044;30453
29329||.Ef.3.11||az ő örök végzése szerint, amelyet Krisztus Jézusban, a mi Urunkban valósított meg.||29277;29284
29330||.Ef.3.12||Őbenne van a mi bátorságunk, és a benne való hit által bizalommal járulhatunk Istenhez.||29314;26743;28117;30097;28222
29331||.Ef.3.13||Kérlek tehát benneteket, ne csüggedjetek el az értetek viselt nyomorúságaim miatt, amelyek a ti dicsőségetekre vannak.||29308;29475;29476;29660
29332||.Ef.3.14|Krisztus szeretetének megismerése|Ezért meghajtom térdemet az Atya előtt,||
29333||.Ef.3.15||akiről neveztetik minden nemzetség mennyen és földön,||29414;27090
29334||.Ef.3.16||hogy adja meg nektek dicsőségének gazdagsága szerint, hogy hatalmasan megerősödjetek az ő Lelke által a belső emberben,||28175;28315;28943
29335||.Ef.3.17||hogy Krisztus lakjon hit által a szívetekben a szeretetben meggyökerezve és megalapozva,||28193;28194;29099;29168;26760
29336||.Ef.3.18||hogy képesek legyetek megérteni minden szenttel együtt, hogy mi a szélesség, hosszúság, magasság és mélység,||29235;28737;29568
29337||.Ef.3.19||és megismerjétek Krisztus minden ismeretet felülhaladó szeretetét, hogy így beteljesedjetek az Isten egész teljességéig.||28219;29168;26561;-26568
29338||.Ef.3.20||Aki kéréseink és gondolataink mértékén felül is képes mindent bőségesen megtenni az ő bennünk munkálkodó ereje szerint,||28429;-28431
29339||.Ef.3.21||azé a dicsőség az egyházban Krisztus Jézus által, minden nemzedéken át örökkönörökké. Ámen.||
29340||.Ef.4.1|Az elhívatáshoz méltó élet a hit nagykorúságában és egységében|Kérlek azért titeket én, aki fogoly vagyok az Úrban, hogy járjatok elhívatásotokhoz méltón, amellyel elhívattatok,||29319;29455;29441;29542;29250;29251
29341||.Ef.4.2||teljes alázatossággal és szelídséggel, türelemmel, viseljétek el egymást szeretetben,||29257;23555;29596;28372;28737
29342||.Ef.4.3||és igyekezzetek megtartani a Lélek egységét a békesség kötelékében.||29318;29459;29124;26849
29343||.Ef.4.4||Egy a test, és egy a Lélek, mint ahogy egy reménységre szól elhívásotok is.||29312;29314;28318;28715;29599
29344||.Ef.4.5||Egy az Úr, egy a hit, egy a keresztség.||28601
29345||.Ef.4.6||Egy az Istene és Atyja mindeneknek, aki mindenek felett van, mindent áthat, és mindenben jelen van.||28810;-28814;28193;28199;29195;29296;29318;28313;28708
29346||.Ef.4.7||Mindegyikünk pedig a Krisztus ajándékának mértéke szerint részesült a kegyelemben.||28316;28319
29347||.Ef.4.8||Ezért mondja az Írás: Fölment a magasságba, foglyokat vitt fogva, és ajándékokat adott az embereknek.||14969;25038;28811;28812;27051
29348||.Ef.4.9||Az pedig, hogy fölment, mi mást jelentene, mint hogy előbb le is szállt a föld alsóbb részeire.||26202;29466;29468;23596
29349||.Ef.4.10||Aki leszállt, ugyanaz, aki fel is ment, feljebb minden egeknél, hogy mindeneket betöltsön.||29347;30157;28814;29296
29350||.Ef.4.11||És ő adott némelyeket apostolokul, némelyeket prófétákul, némelyeket evangélistákul, némelyeket pedig pásztorokul és tanítókul,||28730;27403;27404;27740;27722;26982;30533;-30534;29800
29351||.Ef.4.12||hogy felkészítse a szenteket a szolgálat munkájára, a Krisztus testének építésére,||28318;29556;29120
29352||.Ef.4.13||míg mindnyájan eljutunk a hitnek és az Isten Fia megismerésének az egységére, az érett férfiúságra, a Krisztus teljessége szerinti nagykorúságra,||29337;28081;29164;29497;29498;28744;28194
29353||.Ef.4.14||hogy többé ne legyünk kiskorúak, akiket ide-oda dobál és hajt bármiféle tanítás szele az emberek megtévesztése és a tévelygés ravaszsága és csalárdsága által.||28766;30317;27723;27724
29354||.Ef.4.15||Ellenkezőleg: az igazságot követve szeretetben, mindenestül növekedjünk abban, aki a fej, a Krisztusban.||29295;29336;28714;-28729
29355||.Ef.4.16||Belőle van összerakva és egybeszerkesztve az egész test, egymást támogató minden ízével, és minden egyes tag a maga mértéke szerinti munkássággal gondoskodik a test növekedéséről, hogy felépüljön szeretetben.||28318;29580
29356||.Ef.4.17|Az új ember felöltözése|Ezt mondom, és bizonyságot teszek az Úrban, hogy többé ne járjatok úgy, ahogy a pogányok járnak elméjük hiábavalóságában.||29299;28019;30516;30585
29357||.Ef.4.18||Értelmükre sötétség borult, és tudatlanságukban elidegenedtek az Isten szerinti élettől, amely szívük keménysége miatt van bennük,||28186
29358||.Ef.4.19||akiknek az erkölcsi érzékük eltompult, bujálkodásra adták magukat, és nyereségvágyból mindenféle tisztátalan dolgot elkövetnek.||28022
29359||.Ef.4.20||Ti azonban nem így tanultátok Krisztust,||
29360||.Ef.4.21||ha ugyan őt meghallottátok, és benne megtanultátok, hogyan van a valóság Jézusban.||
29361||.Ef.4.22||Vessétek le a korábbi életviteletek szerinti ó embert, aki csalárd kívánságok által megromlott,||29297;-29298;28142;28149;28148;28150;29196;29060;30075
29362||.Ef.4.23||újuljatok meg lélekben és gondolkozásotokban,||29356;28315;28182;29245;-29247
29363||.Ef.4.24||és öltözzétek fel az új embert, amely Isten szerint teremtetett igazságban és valóságos szentségben.||29361;29594;26
29364||.Ef.4.25||Azért vessétek el a hazugságot, mondjon mindenki igazat a felebarátjának, mert egymásnak tagjai vagyunk.||29351;-29355;23059;28318
29365||.Ef.4.26||Ám haragudjatok, de ne vétkezzetek, a nap le ne menjen haragotokkal,||23323;5538;5540
29366||.Ef.4.27||és az ördögnek se adjatok helyet.||29415;-29417;30540;30541;30411;28902;28903
29367||.Ef.4.28||Aki idáig lopott, többé ne lopjon, hanem inkább dolgozzék, hasznos munkát végezzen a kezével, hogy legyen mit adnia a szűkölködőnek.||27728
29368||.Ef.4.29||Semmiféle rothadt beszéd ne jöjjön ki a szátokból, csak ami jó, alkalomhoz illő és építő, hogy áldásos legyen a hallgatóknak.||23592;23593;29600;29601;29908
29369||.Ef.4.30||És meg ne szomorítsátok az Isten Szentlelkét, aki által megpecsételtettetek a megváltás napjára.||29286;28120;28200;28207
29370||.Ef.4.31||Minden keserűséget, indulatot, haragot, lármát és káromkodást vessetek ki magatokból minden gonoszsággal együtt.||23719;29592;29593
29371||.Ef.4.32||Ellenkezőleg: legyetek egymáshoz jóságosak, irgalmasok, és bocsássatok meg egymásnak, ahogyan Isten is megbocsátott nektek Krisztusban.||29596;29597;23361;23815;-23829;28963;28964
29372||.Ef.5.1|A világosság gyermekeiként járjatok!|Legyetek azért Isten követői, mint szeretett gyermekek,||29371;26733;26781;30647;28123
29373||.Ef.5.2||és járjatok szeretetben, amint Krisztus is szeretett minket, és önmagát adta értünk áldozati ajándékul, Istennek kedves, jó illatként.||28123;29168;30210;30214;29527;23887;24149;28084;204
29374||.Ef.5.3||Paráznaság pedig és bármiféle tisztátalanság vagy kapzsiság még szóba se jöjjön köztetek, amint az a szentekhez méltó,||29589;29590;28532
29375||.Ef.5.4||sem trágárság vagy bolond, kétértelmű beszéd, amely illetlen, hanem inkább hálaadás.||29368;29568;29599;29601;29706
29376||.Ef.5.5||Mert azt jól tudjátok, hogy egyetlen paráznának, tisztátalannak vagy kapzsinak, aki bálványimádó, sincs öröksége a Krisztus és Isten országában.||28544;28545;29589;23373;29507;28976;29084;28813;28810;28814
29377||.Ef.5.6||Senki titeket be ne csapjon üres beszédekkel, mert ezek miatt jön el Isten haragja a hitetlenség fiaira.||29569;28035;29637
29378||.Ef.5.7||Azért ne legyetek részesei ezeknek.||28299;30606
29379||.Ef.5.8||Mert egykor sötétség voltatok, most pedig világosság az Úrban, tehát járjatok úgy, mint a világosság gyermekei.||29291;29693;25695;26685
29380||.Ef.5.9||Mert a világosság gyümölcse minden jóságban, igazságban és valóságban van.||29251;28149;29439;29517;28530
29381||.Ef.5.10||Vizsgáljátok meg, hogy mi kedves az Úrnak.||29359;-29363;28315;29455
29382||.Ef.5.11||És ne legyen részetek a sötétség gyümölcstelen cselekedeteiben, hanem inkább leplezzétek le azokat,||29361;28346;28157;29263
29383||.Ef.5.12||mert amiket titokban tesznek, azokról még beszélni is szégyen.||29377;28024;28025
29384||.Ef.5.13||Mindaz pedig, amit a világosság leleplez, napvilágra jön,||26208;-26210
29385||.Ef.5.14||mert minden, ami napvilágra jön, világosság. Azért mondja: Ébredj fel, aki alszol, és támadj fel a halálból, és felragyog neked Krisztus.||18890;18878;28345;23434;25679;25687
29386||.Ef.5.15|Az alkalmas idő|Jól gondoljátok meg azért, hogyan járjatok: nem mint esztelenek, hanem mint bölcsek.||29379;-29381
29387||.Ef.5.16||Áron is megvegyétek az alkalmat, mert a napok gonoszok.||29614;29265;29473;29461;29478
29388||.Ef.5.17||Azért ne legyetek esztelenek, hanem értsétek meg, hogy mi az Úr akarata.||29386;29387;29541;27746;28520
29389||.Ef.5.18|Igazi ünneplés|A bortól meg ne részegedjetek, mert abban züllöttség van, hanem teljesedjetek be Lélekkel,||17132;25927
29390||.Ef.5.19||beszélgessetek egymás között zsoltárokban, dicséretekben és lelki énekekben; énekeljetek és mondjatok dicséretet szívetekben az Úrnak,||29600;27022;27374;27660
29391||.Ef.5.20||mindenkor mindenért hálát adva a mi Urunk Jézus Krisztus nevében az Istennek és Atyának.||29422;29601;28325;26750;28810
29392||.Ef.5.21|Házastársak intése|Engedelmeskedjetek egymásnak Krisztus félelmében.||30537;28956;28657
29393||.Ef.5.22||Az asszonyok engedelmeskedjenek saját férjüknek, mint az Úrnak.||29410;29411;30492;71
29394||.Ef.5.23||Mert a férj feje a feleségének, amint Krisztus is feje az egyháznak, és ő maga a test megtartója.||
29395||.Ef.5.24||De ahogyan az egyház engedelmes Krisztusnak, úgy az asszonyok is engedelmeskedjenek férjüknek mindenben.||
29396||.Ef.5.25||Ti, férfiak, szeressétek feleségeteket, amint Krisztus is szerette az egyházat, és önmagát adta érte,||29603;29168;28115
29397||.Ef.5.26||hogy a víz fürdőjével az ige által megtisztítva megszentelje,||29421;28927;28193;28194;28546;29995;-29997;26845
29398||.Ef.5.27||hogy majd dicsőségben maga elé állítsa az egyházat úgy, hogy ne legyen rajta szennyfolt vagy ránc vagy valami hasonló, hanem hogy legyen szent és feddhetetlen.||29059;24076;-24088;31093;31124;26218;17657
29399||.Ef.5.28||Úgy kell a férfiaknak szeretniük a feleségüket, mint a saját testüket. Aki szereti a feleségét, önmagát szereti.||28671
29400||.Ef.5.29||Mert a saját testét soha senki nem gyűlölte, hanem táplálja és ápolja, amint az Úr is az egyházat,||
29401||.Ef.5.30||mert az ő testének tagjai vagyunk.||52;53;28962;29270;30550;28318;28550
29402||.Ef.5.31||Azért elhagyja az ember apját és anyját, és ragaszkodik a feleségéhez, és lesznek ketten egy testté.||54;29398;29401;29059
29403||.Ef.5.32||Felette nagy titok ez, én pedig ezt Krisztusról és az egyházról mondom.||
29404||.Ef.5.33||Ti is azért valamennyien, ki-ki úgy szeresse feleségét, mint önmagát, az asszony pedig tisztelje a férjét.||29399;29393;-29395
29405||.Ef.6.1|Szülők és gyermekek intése|Ti, gyermekek, engedelmeskedjetek szüleiteknek az Úrban, mert ez a helyes.||29604
29406||.Ef.6.2||Tiszteld apádat és anyádat – ez az első parancsolat ígérettel –,||2063;5069
29407||.Ef.6.3||hogy jól legyen dolgod, és hosszú életű légy a földön.||311;5044
29408||.Ef.6.4||És ti, apák, ne ingereljétek gyermekeiteket, hanem neveljétek őket az Úr tanítása és intése szerint.||29393;-29404;29605;5087;-5111;16841;17329;-17336
29409||.Ef.6.5|A szolgák és uraik intése|Ti, szolgák, félelemmel és rettegéssel engedelmeskedjetek test szerint való uratoknak, tiszta szívvel, mint Krisztusnak.||29393;29606;29197;28576;28577;29470;28465
29410||.Ef.6.6||Ne látszatra, mint akik embereknek akarnak tetszeni, hanem mint Krisztus szolgái, lélekből cselekedjétek Isten akaratát,||29134
29411||.Ef.6.7||jóakarattal, mint akik az Úrnak szolgálnak és nem embereknek,||
29412||.Ef.6.8||tudva, hogy ha valaki jót tesz, az annak jutalmát veszi az Úrtól, akár szolga, akár szabad.||24106;-24121;28955
29413||.Ef.6.9||Ti, urak, pedig ugyanazt tegyétek velük, hagyjátok el a fenyegetést, hiszen tudjátok, hogy nekik is, nektek is van Uratok a mennyben, és nála nincs személyválogatás.||29610;5203
29414||.Ef.6.10|Isten fegyverzetének felöltése|Végezetül legyetek erősek az Úrban és az ő hatalmas erejében!||29292;29522;29099
29415||.Ef.6.11||Öltsétek magatokra az Isten teljes fegyverzetét, hogy megállhassatok az ördög minden ravaszságával szemben!||29043;28149;28159
29416||.Ef.6.12||Mert nem vér és test ellen van nekünk tusakodásunk, hanem a fejedelemségek ellen, a hatalmasságok ellen, a sötétség világának urai ellen, a gonoszság lelkei ellen, amelyek az ég magasságában vannak.||29298;29140;28931;26767;26680
29417||.Ef.6.13||Ezért vegyétek fel az Isten teljes fegyverzetét, hogy ellenállhassatok azon a gonosz napon, és mindent legyőzve megállhassatok.||
29418||.Ef.6.14||Tehát álljatok elő, övezzétek körül derekatokat igazlelkűséggel, öltsétek fel az igazság páncélját,||17957;25561;28149;28150
29419||.Ef.6.15||és kössétek fel a békesség evangéliumának hirdetésére való készség saruját.||17901;28116
29420||.Ef.6.16||Mindezekhez vegyétek fel a hit pajzsát, amellyel a gonosz minden tüzes nyilát kiolthatjátok.||29304;29330;30540;30541;28222;28424;29748;29060;23338;23362;14015
29421||.Ef.6.17||Az üdvösség sisakját is vegyétek fel és a Lélek kardját, amely az Isten beszéde.||18885;29697;28212;28014
29422||.Ef.6.18||Minden alkalommal minden imádsággal és könyörgéssel imádkozzatok a Lélek által. Ebben legyetek éberek minden állhatatossággal és könyörgéssel az összes szentekért,||29418;29611;25929;29705;29650;28007
29423||.Ef.6.19||értem is, hogy adassék nekem szó, ha megnyitom számat, hogy bátran ismertessem meg az evangélium titkát,||28401;29612;25908;27997;27998
29424||.Ef.6.20||amelyért követségben járok láncok között, hogy bátran hirdessem, amint kell.||27300;27787;28012;28290
29425||.Ef.6.21|Befejezés, áldáskívánás|Azért, hogy ti is megtudjátok dolgaimat, hogy miket teszek, mindent megismertet veletek Tükhikosz, a szeretett testvér és hű szolga az Úrban,||27698;29616;29949
29426||.Ef.6.22||akit éppen azért küldtem hozzátok, hogy megtudjátok, mi van velünk, és megvigasztalja szíveteket.||29331;29619;-29623;29477;29481;29482
29427||.Ef.6.23||Békesség a testvéreknek és szeretet, hittel együtt az Atya Istentől és az Úr Jézus Krisztustól!||29285;29290;29235;28734;28005;28671;28501;28814
29428||.Ef.6.24||A kegyelem legyen mindazokkal, akik el nem múló szeretettel szeretik a mi Urunkat, Jézus Krisztust. Ámen.||29627;29876
29429|Pál levele a filippiekhez|.Fil.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál és Timóteus, Krisztus Jézus szolgái, mindazoknak a szenteknek a Krisztus Jézusban, akik Filippiben vannak a püspökökkel és diakónusokkal együtt.||28869;29533;29621
29430||.Fil.1.2||Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||28005;28434
29431||.Fil.1.3|Hálaadás és könyörgés a gyülekezetért|Hálát adok az én Istenemnek, valahányszor megemlékezem rólatok,||28435;28006;29629
29432||.Fil.1.4||és mindenkor minden könyörgésemben örömmel imádkozom mindnyájatokért,||
29433||.Fil.1.5||mivel az első naptól fogva mind ez ideig közösséget vállaltatok az evangéliummal.||
29434||.Fil.1.6||Ezért meg vagyok győződve arról, hogy aki elkezdte bennetek a jó munkát, elvégezi a Krisztus Jézus napjáig.||
29435||.Fil.1.7||Méltó dolog így gondolkoznom mindnyájatokról, mert szívemben hordozlak titeket, mint akik mind az én fogságomban, mind az evangélium védelmében és megerősítésében mindnyájan részestársaim vagytok a nekem adott kegyelemben.||29319;28987;24960;28379;27990;-27996;28003;28316;28386
29436||.Fil.1.8||Mert Isten a bizonyságom, mennyire vágyakozom mindnyájatok után a Krisztus Jézus szeretetében.||28007;29168
29437||.Fil.1.9||Azért imádkozom, hogy a ti szeretetetek egyre jobban bővölködjék ismeretben és teljes megértésben,||28746;28436;28596;28384;29568;28019;28026;23621;28712
29438||.Fil.1.10||hogy megítélhessétek, hogy mi a becsesebb, és így tiszták és feddhetetlenek legyetek a Krisztus napjára,||28048;28315;29386;29594;29709;26601
29439||.Fil.1.11||teljesek az igazság gyümölcsével, amelyet Jézus Krisztus terem Isten dicsőségére és magasztalására.||28158;29542;16786;29380;26772;-26773;28555;28053;28313;29339
29440||.Fil.1.12|Pál fogsága az evangélium terjedését szolgálja|Szeretném, ha tudnátok, testvéreim, hogy amik velem történtek, inkább előmenetelére lettek az evangéliumnak,||29425;29616
29441||.Fil.1.13||mert az egész testőrség előtt és mindenki más előtt is nyilvánvaló lett, hogy Krisztusért viselem a bilincseket,||29340;30529;27983;27997;27998
29442||.Fil.1.14||és így az Úrban való testvérek közül legtöbben fogságomban bízva, egyre nagyobb bátorsággal merik szólni Isten igéjét.||30475;29239;23311;29556;29903;29904
29443||.Fil.1.15||Némelyek ugyan irigységből és versengésből is, de mások jó szándékból hirdetik Krisztust.||
29444||.Fil.1.16||Ezek szeretetből, mert tudják, hogy az evangélium védelmére rendeltettem,||28038
29445||.Fil.1.17||mások pedig önérdekből, nem tiszta lélekkel hirdetik Krisztust, mert úgy vélik, hogy fogságom nyomorúságait ezzel növelik.||28737;-28739
29446||.Fil.1.18|Nekem az élet Krisztus!|De mit mondjak? Csak az számít, hogy bármi módon, akár színből, akár szívből, Krisztust hirdetik, és én ennek örülök, sőt örülni is fogok.||29444
29447||.Fil.1.19||Mert tudom, hogy ez nekem üdvösségemre lesz a ti könyörgésetek és Jézus Krisztus Lelkének segítsége által,||28879;29204
29448||.Fil.1.20||az én esengő várakozásom és reménységem szerint, hogy semmiben nem vallok szégyent, hanem mint mindenkor, úgy most is nagy bátorsággal fog magasztaltatni Krisztus az én testemben akár az életem, akár a halálom által.||29944;29945;28120;27120
29449||.Fil.1.21||Mert nekem az élet Krisztus, és a meghalás nyereség.||29168;29269
29450||.Fil.1.22||De ha e testben való élet gyümölcsöző munkát jelent számomra, hogy melyiket válasszam, meg sem mondhatom.||26676
29451||.Fil.1.23||Mert ez a kettő szorongat: kívánok elköltözni és Krisztussal lenni, mert ez sokkal jobb,||28946;-28953;29687;26045
29452||.Fil.1.24||de miattatok szükségesebb e testben megmaradnom.||
29453||.Fil.1.25||És ebben bízva tudom, hogy megmaradok, és együtt maradok mindnyájatokkal, a hitben való gyarapodásotokra és örömötökre,||
29454||.Fil.1.26||hogy bőven dicsekedhessetek velem Krisztus Jézusban, amikor ismét megjelenek nálatok.||
29455||.Fil.1.27||A Krisztus evangéliumához méltóan viselkedjetek, hogy akár odamegyek, és látlak titeket, akár távol vagyok, azt halljam felőletek, hogy megálltok egy lélekben, egy szívvel küzdve az evangélium hitéért,||27123;29897;29899;29340
29456||.Fil.1.28||és hogy nem rettentek meg semmiben az ellenfelektől, ami nekik a pusztulás jele, nektek az üdvösségé, és ez Istentől van.||27568;-27592;29639
29457||.Fil.1.29||Mert nektek nemcsak az adatott meg a Krisztusért, hogy higgyetek benne, hanem az is, hogy szenvedjetek is érte,||27169;28474;29747
29458||.Fil.1.30||ugyanúgy tusakodva, ahogy azt nálam láttátok, és most felőlem halljátok.||29435
29459||.Fil.2.1|Krisztus példája: engedelmessége a kereszthalálig|Ha azért van Krisztusban vigasztalás, ha van szeretetteljes bátorítás, ha van Lélekben való közösség, ha van irgalom és könyörületesség,||29485;29486;29124;28323;28329
29460||.Fil.2.2||teljesítsétek be az én örömömet, hogy egyetértetek, egyazon szeretetben ugyanarra törekedtek,||
29461||.Fil.2.3||semmit sem cselekedve versengésből, sem hiábavaló dicsőségből, hanem alázatosan egymást különbnek tartva magatoknál.||29255;29341;29392;29596;28323
29462||.Fil.2.4||Ne keresse senki a maga hasznát, hanem mindenki legyen tekintettel a másikra is.||29479;28659;28737;-28740
29463||.Fil.2.5||Az az indulat legyen bennetek, amely Krisztus Jézusban is volt,||30487;29597;30281
29464||.Fil.2.6||aki amikor Isten formájában volt, nem tekintette zsákmánynak azt, hogy Istennel egyenlő,||26113;-26115;28373;28374;28601;28187;29202;29545;-29552;26833
29465||.Fil.2.7||hanem önmagát megüresítette, szolgai formát vett fel, és hasonló lett az emberekhez.||30053;-30058;28130;28807;29115;28145;27914
29466||.Fil.2.8||És amikor emberi formában volt, megalázta magát, engedelmes volt halálig, mégpedig a kereszthaláláig.||30281;29409;28152;28134;26259;26788;29903
29467||.Fil.2.9||Ezért Isten is felmagasztalta őt, és olyan nevet ajándékozott neki, amely minden név fölött való,||29509;28201;18786;-18791;30053;29293;-29295;23997;30414;26730;26731;30826;18556;27054;31102
29468||.Fil.2.10||hogy Jézus nevére minden térd meghajoljon, mennyeieké, földieké és a föld alattiaké,||18652;28359;29332;27039;27244;27299;27306;26750;28601;29293;29328;30513;30855;30858;30860
29469||.Fil.2.11||és minden nyelv vallja, hogy Jézus Krisztus Úr az Atya Isten dicsőségére.||27054;28601;28705;28265;28932;28813;28814
29470||.Fil.2.12|Az üdvösség munkálása félelemmel és rettegéssel|Azért, szeretteim, ahogyan mindenkor engedelmeskedtetek, nemcsak jelenlétemben, hanem sokkal inkább most távollétemben, félelemmel és rettegéssel munkáljátok üdvösségeteket,||29461;29455;29458;27725;29409;28465;13958;30458;28985;29392;23386;-23388;28352;29499;-29504;28634;28635
29471||.Fil.2.13||mert Isten az, aki munkálja bennetek mind az akarást, mind a véghezvitelt tetszése szerint.||29292;28914;28708;29561;28174;28177
29472||.Fil.2.14||Zúgolódás és kételkedés nélkül tegyetek mindent,||30525;30538
29473||.Fil.2.15||hogy feddhetetlenek és tiszták legyetek, Isten szeplőtlen gyermekei az elferdült és elvetemedett nemzedékben, akik között ragyogtok, mint a csillagok a világban,||29438;23346;23349;29670;29711;28199;28231;5763;22151
29474||.Fil.2.16||az élet beszédéhez ragaszkodva, hogy dicsekedhessem majd a Krisztus napján, hogy nem futottam hiába, és nem fáradtam hiába.||29434;29379;29693;25695;28931;26116;26121;28049;28980;29545;29886;29877;28492;28796;29150;27718
29475||.Fil.2.17||De ha kiontatom is italáldozatként hitetek áldozatában és szolgálatában, örülök, együtt örülök mindnyájatokkal.||29489;29513;29943;4157;4584;28387
29476||.Fil.2.18||Ugyanígy ti is örüljetek, örüljetek velem együtt.||28979;28895
29477||.Fil.2.19|Timóteus és Epafroditosz elküldése|Remélem az Úr Jézusban, hogy Timóteust hamarosan elküldöm hozzátok, hogy dolgaitokról értesülve én is felviduljak.||29440;29429;29460;27553;-27555;29426;29617
29478||.Fil.2.20||Mert nincs senkim, aki hozzá hasonló lelkületű lenne, és igazán szívén viselné dolgaitokat.||28854
29479||.Fil.2.21||Mert mindenki a maga hasznát keresi, nem a Jézus Krisztusét.||29442;29530;28659;29620;27549;27550
29480||.Fil.2.22||Az ő kipróbált voltát pedig ismeritek, hogy úgy szolgált együtt velem az evangélium ügyében, mint atyjával a gyermek.||27553;27606;28518;29429;-29433;29616
29481||.Fil.2.23||Azt remélem, hogy mihamarabb elküldöm, mihelyt meglátom, hogyan alakulnak dolgaim.||29477
29482||.Fil.2.24||De bízom az Úrban, hogy magam is csakhamar elmegyek.||29449;-29454
29483||.Fil.2.25||De szükségesnek tartottam, hogy visszaküldjem hozzátok Epafroditosz testvéremet, munkatársamat és bajtársamat, aki, mint a ti küldöttetek, szükségeimben szolgálatomra volt,||29475;29488;29527;29455;29512;29525;29897
29484||.Fil.2.26||mivel nagyon vágyott mindnyájatok után, és nyugtalankodott, mert meghallottátok, hogy betegeskedik.||
29485||.Fil.2.27||Mert bizony halálosan beteg volt, de Isten könyörült rajta, de nemcsak rajta, hanem rajtam is, hogy szomorúságomra szomorúság ne jöjjön.||20110;20670
29486||.Fil.2.28||Sietve útnak indítottam tehát, hogy viszontlássátok, és örüljetek, és nekem is kisebb legyen a szomorúságom.||29485
29487||.Fil.2.29||Fogadjátok őt az Úrban teljes örömmel, és becsüljétek meg az ilyeneket,||28406;29701
29488||.Fil.2.30||mert a Krisztus dolgáért jutott majdnem halálra, amikor életét kockáztatta, hogy a nekem tett szolgálattal kárpótolja hiányotokat.||29483;29459;29466;29462;29475;15782;30970;28861;29104
29489||.Fil.3.1|Pál Krisztusért kárnak ítélt mindent|Továbbá, testvéreim, örüljetek az Úrban. Nem esik nehezemre ugyanazokat írni, titeket viszont megerősít.||29513;29251
29490||.Fil.3.2||Őrizkedjetek az ebektől, őrizkedjetek a gonosz munkásoktól, őrizkedjetek a megmetéltektől!||29443;-29446;14235;14239;18832;17220;17226;31164;5518;18992;23389;23726;29070;29240;29241;5202;19098;29307;28055;28421
29491||.Fil.3.3||Mert mi vagyunk a körülmetéltek, akik lélekben szolgálunk Istennek, és Krisztus Jézusban dicsekszünk, és nem a testben bizakodunk.||29572;28101;30147;30181;30186;28193;28314;28494;28554;26248;26389;29075
29492||.Fil.3.4||Pedig nekem test szerint is van miben bizakodnom. Ha valaki úgy véli, hogy a testben bizakodhat, én még inkább:||29163;28060;28061;29078
29493||.Fil.3.5||körülmetéltek nyolcadnapon, Izráel nemzetségéből, Benjámin törzséből való vagyok, zsidó a zsidók közül, törvény tekintetében farizeus,||29079;27808;406;1027;-1031;28230;-28234;7392;7393;28278;29138;27896
29494||.Fil.3.6||buzgóság tekintetében az egyházat üldöző, a törvénybeli igazság tekintetében pedig feddhetetlen voltam.||27286;27287;9398;14996;28795;24966
29495||.Fil.3.7||De amik nekem egykor nyereségek voltak, azokat kárnak ítéltem Krisztusért.||29449;23650;-23652;28060;28227;28047;28053
29496||.Fil.3.8||Sőt most is kárnak ítélek mindent Krisztus Jézus, az én Uram ismeretének gazdagsága miatt, akiért kárba veszni hagytam és szemétnek ítélek mindent, hogy Krisztust megnyerjem,||18790;29268;29269
29497||.Fil.3.9||és benne olyannak bizonyuljak, mint akinek nincs saját igazságom a törvényből, hanem a Krisztusban való hit által van igazságom, Istentől való igazságom a hit alapján,||28080;28253;28254;28962;29164;29168;28015;28124;28188;28261;-28267;28260;28259
29498||.Fil.3.10||hogy megismerjem őt és feltámadásának erejét és az ő szenvedéseiben való részesedést, hasonlóvá lévén az ő halálához,||29457;29009;29207;29337;28937;28938;28943;-28945;28803;28115;28218;29556;28201;29904
29499||.Fil.3.11||ha valamiképpen eljuthatnék a halottak közül való feltámadásra.||28941;28213;28808
29500||.Fil.3.12|Pál egyenest a cél felé fut|Nem mintha már elértem volna, vagy már tökéletes lennék, hanem igyekszem, hogy megragadjam, mert engem is megragadott Krisztus Jézus.||29461;29470;29867;29874;19496
29501||.Fil.3.13||Testvéreim, én magamról nem gondolom, hogy már elértem volna, de egyet cselekszem: azokat, amelyek mögöttem vannak, elfelejtve, azoknak pedig, amelyek előttem vannak, nekifeszülve||
29502||.Fil.3.14||célegyenest futok Isten felülről való elhívásának jutalmáért, amely Krisztus Jézusban van.||28632;29944;29945;29741;29742;29291;29277
29503||.Fil.3.15|Mennyei polgárok vagyunk|Akik tehát tökéletesek, azoknak így kell gondolkozniuk, de ha ti valamiben másként gondolkoztok, Isten azt is ki fogja jelenteni nektek.||29501;29434;29351;29290;29541;26371;29254
29504||.Fil.3.16||Csakhogy amire eljutottunk, aszerint járjunk.||29455;28329;29271
29505||.Fil.3.17||Legyetek követőim, testvéreim, és figyeljetek azokra, akik úgy járnak, ahogy mi példát adtunk nektek.||28517;28669;29026
29506||.Fil.3.18||Mert sokan járnak másképpen, akikről sokszor mondtam nektek, most pedig sírva is mondom, hogy a Krisztus keresztjének ellenségei,||29490;29269;28191;28067;29242
29507||.Fil.3.19||akiknek pusztulás a végük, a hasuk az istenük, és dicsőségük gyalázatukban van, akik a földiekkel törődnek.||29072;28421;28422;28548;17784;29586
29508||.Fil.3.20||Mert a mi polgárságunk a mennyben van, ahonnan a megtartó Úr Jézus Krisztust is várjuk,||29302;28438;29545;29315;25450;29637;26787;28202;28207;25762;25921
29509||.Fil.3.21||aki átváltoztatja nyomorúságos testünket az ő dicsőséges testének hasonlóságára azzal az erővel, amellyel maga alá vethet mindent.||28314;28548;28836;-28840;28821;28822;28830;28834;28946;28195;15853;15854;23983
29510||.Fil.4.1|Keresztyén élet becsületben és örömben|Azért, szeretett testvéreim, akik után vágyódom, én örömöm és koronám, így álljatok meg az Úrban, szeretteim!||29436;29430;29440;29431;29656;29657
29511||.Fil.4.2||Evódiát intem, Szüntükhét is intem, hogy jussanak egyetértésre az Úrban.||29460;29455;28376
29512||.Fil.4.3||Sőt téged is kérlek, hű szolgatársam, segíts nekik, akik az evangélium ügyében együtt küzdöttek velem, Kelemennel és a többi munkatársammal is, akiknek neve benne van az élet könyvében.||29455;29639;28407;28408;28416;27564;27565;27566;30819;30985;2470;2471;22149;25450
29513||.Fil.4.4||Örüljetek az Úrban mindenkor; ismét mondom: örüljetek!||29457;29519;29489;29694;28976;28118;28212;28222;28223
29514||.Fil.4.5||A ti szelídlelkűségetek legyen ismert minden ember előtt. Az Úr közel!||29508;30430;23317;28330;28332
29515||.Fil.4.6||Semmi miatt ne aggódjatok, hanem imádságban és könyörgésben mindenkor hálaadással tárjátok fel kéréseiteket Isten előtt.||29528;23374;-23383;30539;29422;29835;29541;29705;29706;29601
29516||.Fil.4.7||És Isten békessége, amely minden értelmet felülhalad, meg fogja őrizni szíveteket és gondolataitokat a Krisztus Jézusban.||29518;29599;26764;28365;28202;-28213;29246;30446;26839
29517||.Fil.4.8||Továbbá, testvéreim, azokról gondolkozzatok, amik igazak, amik tisztességesek, amik igazságosak, amik tiszták, amik szeretetreméltók, amik jó hírűek, ha van valami erényes, és ha van valami dicséretes.||29459;28330;-28334;29380
29518||.Fil.4.9||Amiket tanultatok, hallottatok és láttatok is tőlem, azokat cselekedjétek, és a békesség Istene veletek lesz.||29513;29516;29503;29505;28669
29519||.Fil.4.10|Köszönet a gyülekezet gondoskodásáért|Nagyon örültem az Úrban, hogy végre megújultatok a felőlem való gondoskodásotokban, amelyre eddig is gondoltatok, de nem volt alkalmatok.||29489;29513;29483;29433;29435;29437;29001;29002
29520||.Fil.4.11||Nem mintha a nélkülözésemre nézve mondanám, mert én megtanultam, hogy megelégedett legyek abban, amiben vagyok.||29861;29863;28970;-28976;28512;-28515
29521||.Fil.4.12||Tudok szűkölködni, és tudok bővölködni is, mindig mindenhez hozzászoktam, a jóllakáshoz is, az éhezéshez is, a bővölködéshez is, a szűkölködéshez is.||28512;29064;29100
29522||.Fil.4.13||Mindenre van erőm abban, aki engem megerősít.||29491;29099;29775;29895;29954;28462
29523||.Fil.4.14||Mindazáltal jól tettétek, hogy közösséget vállaltatok velem nyomorúságomban.||29433;29435;28326
29524||.Fil.4.15||Hiszen tudjátok ti is, filippiek, hogy az evangélium hirdetésének kezdetén, amikor Macedóniából eljöttem, egyetlen gyülekezet sem volt részes velem az ajándékozás és elfogadás tekintetében, csak egyedül ti.||28977;29170;27606;27628;27629;29066;29001;-29004;28619;28398
29525||.Fil.4.16||Mert alkalmanként már Thesszalonikába is küldtetek nekem olyasmit, amire szükségem volt.||29753;29754
29526||.Fil.4.17||Nem mintha kívánnám az ajándékot, hanem kívánom azt a gyümölcsöt, amely sokasodik a ti javatokra.||29520;29439;29474;24115;29030;-29034;29262;-29265
29527||.Fil.4.18||Mindent megkaptam, sőt feleslegem van. Bővölködöm azóta, hogy Epafroditosztól átvettem, amit küldtetek, mint kedves, jó illatot, kellemes, Istennek tetsző áldozatot.||29483;30324;28314;29373;2754;2758;2762;22240;30471
29528||.Fil.4.19||Az én Istenem pedig be fogja tölteni minden szükségeteket az ő gazdagsága szerint dicsőségesen a Krisztus Jézusban.||29431;29032;28268;28310;29291;29334;29559
29529||.Fil.4.20||Istennek pedig és a mi Atyánknak dicsőség mindörökkönörökké. Ámen.||28313;29339;29039;28019;28377;26953;29129
29530||.Fil.4.21|Befejezés, áldáskívánás|Köszöntsetek minden szentet a Krisztus Jézusban. Köszöntenek titeket a velem levő testvérek.||29432;29429;29714;29715;29126
29531||.Fil.4.22||Köszöntenek titeket a szentek mind, leginkább pedig a császár udvarából valók.||
29532||.Fil.4.23||A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme legyen a ti lelketekkel. Ámen.||
29533|Pál levele a kolosséiakhoz|.Kol.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Isten akaratából Jézus Krisztus apostola és Timóteus, a testvér||29555;-29557;29274;29429;28432
29534||.Kol.1.2||a Kolosséban levő szenteknek és hívő testvéreknek Krisztusban. Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||28005;29430
29535||.Kol.1.3|Hálaadás a gyülekezet hitéért|Hálát adunk mindenkor Istennek, a mi Urunk Jézus Krisztus Atyjának, valahányszor értetek imádkozunk,||29289
29536||.Kol.1.4||mivel hallottunk a Krisztus Jézusba vetett hitetekről és a bennetek levő, minden szent iránti szeretetről||29541;29288;30010
29537||.Kol.1.5||a mennyben számotokra készen álló reménységért, amelyről már korábban hallottatok az evangélium igaz beszédében.||29587;29588;29608;30445;29030;29264;28208;28209;23369;23370;29874;29508
29538||.Kol.1.6||Ez eljutott hozzátok, amint az egész világra is, és gyümölcsöt terem, és növekedik úgy, amint nálatok is attól a naptól fogva, amelyen hallottátok és igazán megismertétek az Isten kegyelmét,||29569;29584;28274;28006;28906;29380;29251;29439;27718;29130;29169
29539||.Kol.1.7||ahogyan Epafrásztól, szeretett szolgatársunktól tanultátok, aki Krisztus hű szolgája értetek,||29621;30028;29518
29540||.Kol.1.8||s aki hírét hozta Lélekből fakadó szereteteteknek.||29562;28442;29251;28401
29541||.Kol.1.9|Krisztus mindeneket megbékéltetett testében|Ezért amely naptól fogva ezeket hallottuk, mi sem szűnünk meg értetek imádkozni, és kérni, hogy beteljesedjetek az ő akaratának megismerésével minden lelki bölcsességben és értelemben,||29536;-29540;29281;29282;29288;29289;29650;28384;28385;29437;28473;29569;29579;29584;28467;28497
29542||.Kol.1.10||hogy járjatok az Úrhoz méltóan, teljes tetszésére, minden jó cselekedettel gyümölcsöt teremve, és növekedjetek Isten megismerésében,||29538;29563;29594;29340;29455;23400;30554
29543||.Kol.1.11||és hogy minden erővel megerősödjetek dicsőségének hatalma szerint minden kitartásra és hosszútűrésre, örömmel.||28857;28858;29292;29509;28118;28874;28970
29544||.Kol.1.12||Adjatok hálát az Atyának, aki alkalmassá tett minket a szentek örökségében való részvételre a világosságban,||29568;29601;28931;29327;29379;30612;-30614;29297;29357
29545||.Kol.1.13||aki kiragadott minket a sötétség hatalmából, és átvitt az ő szeretett Fiának országába.||29544;29298;-29301;23276;25984;29581;29279
29546||.Kol.1.14||Benne van a mi váltságunk, bűneink bocsánata,||29280;28083;28461;29182;29203;23887
29547||.Kol.1.15||aki képe a láthatatlan Istennek, és minden teremtmény előtt született.||29464;28931;30033;30828;26833;26852;29871
29548||.Kol.1.16||Mert benne teremtetett minden a mennyen és a földön, a láthatók és a láthatatlanok, akár trónok, akár uralmak, akár fejedelemségek, akár hatalmasságok, minden általa és őrá nézve teremtetett.||26115;30032;29294;15256;15564;20535;-20559;30842;30861;30889;24979;22095;22149;30897
29549||.Kol.1.17||Ő előbb volt mindennél, és minden őbenne áll fenn.||
29550||.Kol.1.18||Ő a feje a testnek, az egyháznak, ő a kezdet, elsőszülött a halottak közül, hogy mindenekben övé legyen az elsőség.||29295;27914;28357;28317;28318;29351
29551||.Kol.1.19||Mert tetszett az Atyának, hogy benne lakozzék az egész teljesség,||29570;26126
29552||.Kol.1.20||és hogy általa békéltessen meg mindent magával úgy a földön, mint a mennyben, békességet szerezve keresztjének vére által.||28125;30680;28963;28964;29312;30602;138;-141;30746;30571;24673;12950;13220;28810;-28813
29553||.Kol.1.21||Titeket is, akik egykor idegenek és ellenséges érzületűek voltatok a gonosz cselekedetek miatt,||29297;29357;28191;30408;28964
29554||.Kol.1.22||most megbékéltetett emberi testében halála által, hogy mint szenteket, tisztákat és feddhetetleneket állítson majd színe elé.||29277;29398;28084;30058;30194;28826;28830;28185;28187;30672;29509
29555||.Kol.1.23||Ha ugyan megmaradtok a hitben szilárdan és rendíthetetlenül, és nem tántorodtok el az evangélium reménységétől, amelyet hallottatok, amely hirdettetett minden teremtménynek az ég alatt, és amelynek én, Pál, szolgájává lettem.||29538;28844;29961;29997;28421;28274;29325;29040;29231
29556||.Kol.1.24|Pál szolgálata szenvedések között|Most örülök az értetek viselt szenvedéseimnek, és betöltöm, ami hiányzik a Krisztus szenvedéseiből az én testemben az ő testéért, amely az egyház.||29440;29475;28118;28873;28944;28201;29498;29466;29721;30870
29557||.Kol.1.25||Ennek lettem szolgájává Isten megbízásából, amelyet rátok nézve adott nekem, hogy betöltsem az Isten igéjét,||28625;29966;28502;29813;28390
29558||.Kol.1.26||mégpedig azt a titkot, amely el volt rejtve örök időktől fogva és nemzedékek óta, most pedig kijelentette az ő szentjeinek,||29564;29612;29322;29282;28502;29327;29339;28429
29559||.Kol.1.27||akiknek Isten tudtul akarta adni, hogy milyen nagy a pogányok között e titok dicsőségének a gazdagsága, hogy bennetek van Krisztus, a dicsőség reménysége.||29282;29321;28202;28117;29544;29587;29308;28194;29335;29168;28208
29560||.Kol.1.28||Őt hirdetjük, intve minden embert és tanítva minden embert teljes bölcsességgel, hogy minden embert tökéletessé tegyünk Krisztus Jézusban.||29558;29432;29445;24297;29600;28488;29554;28941;29656;29353;28479
29561||.Kol.1.29||Ezért fáradozom én is, tusakodva az ő ereje szerint, amely hatalmasan munkálkodik bennem.||28928;29522;29338
29562||.Kol.2.1|Pál küzdelme a gyülekezet állhatatosságáért|Mert szeretném, ha tudnátok, hogy milyen nagy küzdelmem van értetek és azokért, akik Laodiceában vannak, és mindazokért, akik nem láttak engem személy szerint testben,||29621;29625;28401;30828
29563||.Kol.2.2||hogy szívük felbátorodjék, és szeretetben összeforrjon, hogy eljussanak az értelem meggyőződésének teljes gazdagságára, az Isten titkának, Krisztusnak a megismerésére.||29558;29341;29437
29564||.Kol.2.3||Benne van elrejtve a bölcsesség és ismeret minden kincse.||29541;16504;16505
29565||.Kol.2.4||Ezt pedig azért mondom, nehogy valaki titeket rászedjen hitető beszéddel.||28466
29566||.Kol.2.5||Mert ha testben ugyan távol vagyok is tőletek, de lélekben veletek vagyok, és örömmel látom a szép rendet köztetek és Krisztusba vetett hitetek rendíthetetlenségét.||28525;28786;27557;30541
29567||.Kol.2.6||Azért amint elfogadtátok a Krisztus Jézust, az Urat, úgy járjatok is őbenne,||29537;-29539;29518;29136;29359;29469
29568||.Kol.2.7||meggyökerezve és benne felépülve, megerősödve a hitben, bővölködve a hálaadásban, ahogyan arra tanítottak titeket.||29317;29318;28489
29569||.Kol.2.8|A keresztre szegezett adóslevél|Vigyázzatok, hogy rabul ne ejtsen titeket valaki bölcselkedéssel és üres megtévesztéssel, amely emberi hagyományokon és a világ elemi tanításain alapul, és nem Krisztus szerinti.||29559;29563;29564;29565;29567;29575;29581;29584;29230;29377;29136;29751;29201;29207;30109
29570||.Kol.2.9||Mert benne lakozik az istenség egész teljessége testileg,||29547;29551;26113;29464;29509
29571||.Kol.2.10||és ti benne vagytok beteljesedve, aki feje minden fejedelemségnek és hatalmasságnak.||26130;28194;28195;28926;28934;29337;29468
29572||.Kol.2.11||Benne vagytok körülmetélve is, kéz nélküli körülmetéléssel, levetve a bűn testét Krisztus körülmetélésében.||29545;29576;29578;29307;5202;28058;29491;28181;28948;28949;28164;28187;28147;29245;29246;29253;29299;29589
29573||.Kol.2.12||Vele együtt vagytok eltemetve a keresztségben, és vele együtt fel is támadtatok az Isten erejébe vetett hit által, aki feltámasztotta őt a halottak közül.||29585;28139;28140;28144;29301;29282;28107
29574||.Kol.2.13||És titeket, akik halottak voltatok a bűnökben és testetek körülmetéletlenségében, vele együtt megelevenített, és megbocsátotta minden bűnünket.||29553;29572;29573;29297;29301;29302;28840;28843;28159
29575||.Kol.2.14||Eltörölte az ellenünk szóló rendelkezéseivel minket terhelő adóslevelet, félretette az útból, és odaszegezte a keresztfára.||5611;29179;29232;28042;28078;29311;28260;29182;30490
29576||.Kol.2.15||Lefegyverezte a fejedelemségeket és a hatalmasságokat, nyilvánosan pellengérre állította őket, diadalmaskodva rajtuk a kereszten.||29188;29201;25493;5947;14968;27238;23585;30046;28222;28600;28597;30577;30748
29577||.Kol.2.16|Óvás a hamis tanítóktól|Senki titeket el ne ítéljen evésért, ivásért vagy ünnep vagy újhold vagy szombat miatt,||29565;29569;28350;28351;28353;28354;28365;2889;2986;3826;19898
29578||.Kol.2.17||amelyek csak árnyékai az eljövendőknek, de a valóság Krisztusé.||30164;30201
29579||.Kol.2.18||Senki tőletek a győzelmi pálmát el ne vegye, aki alázatoskodásban és az angyalok tiszteletében tetszeleg, látomásaival eltelve, és test szerinti gondolkozással ok nélkül felfuvalkodik,||28632;28633;29945;30345;30536;28116;28019;28315;29928
29580||.Kol.2.19||és nem ragaszkodik a Főhöz, akiből az egész test kapcsok és kötelékek által támogatva és összetartva növekedik Isten szerint való növekedéssel.||29571;29550;29354;29355;29233;28484;28671;28708
29581||.Kol.2.20||Ha tehát Krisztussal meghaltatok a világ elemei számára, miért terhelitek magatokat rendelkezéseikkel, mintha a világban élnétek –||29585;29586;29569;29572;29573;28142;29128;29269;29508
29582||.Kol.2.21||ne fogd meg, meg se kóstold, még csak meg se érintsd –,||29577;29584
29583||.Kol.2.22||amelyek mind arra valók, hogy elfogyasztva megsemmisüljenek; az emberek parancsolatai és tanításai szerint,||29817;23709;23717;28548;28578;18274;18275
29584||.Kol.2.23||amelyek ugyan bölcsességnek látszanak a maga választotta vallásoskodásban, az alázatoskodásban és a test sanyargatásában, de nincs bennük semmi becses, csak a test kielégítésére vannak.||29569;29577;29582;29541;28453;28314;28315
29585||.Kol.3.1|A Krisztusban elrejtett élet|Azért ha feltámadtatok Krisztussal, az odafennvalókat keressétek, ahol a Krisztus van, Isten jobbján ülve.||29537;29573;29581;29224;29502;28945;28471;23369;23382;28218;28811;15853
29586||.Kol.3.2||Az odafennvalókkal törődjetek, ne a földiekkel.||29507;30632;28500;28547;28586
29587||.Kol.3.3||Mert meghaltatok, és a ti éltetek Krisztussal együtt el van rejtve Istenben.||29585;29168;28146;28201;28357;29115;30648;28438;26130
29588||.Kol.3.4||Amikor Krisztus, a mi életünk megjelenik, akkor majd vele együtt ti is megjelentek dicsőségben.||29585;29587;29559;26743;26617;28808;28837;-28840;28201;28202;28203;28946;29509
29589||.Kol.3.5|Az új ember felöltözése|Öldököljétek meg azért földi tagjaitokat: a paráznaságot, tisztátalanságot, bűnös szenvedélyt, gonosz kívánságot és a telhetetlenséget, amely bálványimádás.||29572;28164;28183;29246;29253;28194;28197;23330;23802;23803;28531;28545;23373;29376
29590||.Kol.3.6||Ezek miatt jön el az Isten haragja.||29377;29637;23266
29591||.Kol.3.7||Ti is ezt műveltétek, amikor ezekben éltetek.||29581;29254
29592||.Kol.3.8||Most azonban vessétek el magatoktól mindezt: a haragot, az indulatot, a gonoszságot, a káromkodást és szátokból a mocskos beszédet.||29563;29595;29596;-29599;29361;29364;29368;29370;28067
29593||.Kol.3.9||Ne hazudjatok egymás ellen, hiszen levetkőztétek az ó embert a szokásaival együtt,||29592;28142;28165;30172;29361;29364
29594||.Kol.3.10||és felöltöztétek az újat, aki teremtője képmása szerinti ismeretre újult meg.||29541;29563;29564;29196;28529;28745;28834;28835;28943;28315;29995;29363
29595||.Kol.3.11||Itt már nincs többé görög és zsidó, körülmetélés és körülmetéletlenség, barbár, szkíta, szolga és szabad, hanem minden és mindenekben Krisztus.||29197;29235;29270;28715;28268;29310;27362;27363
29596||.Kol.3.12||Öltsetek magatokra azért – mint Isten választottai, szentek és szeretettek – könyörületes szívet, jóságosságot, alázatosságot, szelídséget, türelmet,||29592;30456;30457;28005;28120;28223;29341;29371;29459;29461;29251
29597||.Kol.3.13||elszenvedve egymást és kölcsönösen megbocsátva egymásnak, ha valakinek valaki ellen panasza volna – amint Krisztus is megbocsátott nektek, ti is úgy tegyetek.||29548;29312;29341;23826;23827;29463;30487;28121;28218
29598||.Kol.3.14||Mindezek fölé pedig öltsétek fel a szeretetet, amely a tökéletesség köteléke.||29596;29540;29563;29437;28737
29599||.Kol.3.15||És a Krisztus békessége uralkodjék szívetekben, amelyre elhívattatok egy testben, és háládatosak legyetek.||29544;29568;28116;28318;29516;28570;28652
29600||.Kol.3.16||Krisztus beszéde lakozzék bennetek gazdagon, minden bölcsességgel tanítsátok és intsétek egymást zsoltárokkal, dicséretekkel, lelki énekekkel. Szívetekben hálaadással énekeljetek az Úrnak!||29599;29560;29114;28195;29702;29390;28761;28772
29601||.Kol.3.17||És mindent, amit csak tesztek szóval vagy tettel, mindent az Úr Jézus nevében tegyetek, általa hálát adva az Atya Istennek.||29599;29600;29391;29515;29469;29465;29511
29602||.Kol.3.18|A keresztyén család|Ti, asszonyok, engedelmeskedjetek férjeteknek, ahogyan illik az Úrban.||29393;28780
29603||.Kol.3.19||Ti, férfiak, szeressétek feleségeteket, és ne legyetek irántuk keserű kedvűek.||29396;30498
29604||.Kol.3.20||Ti, gyermekek, fogadjatok szót szüleiteknek mindenben, mert ez kedves az Úrnak.||29405;-29407;28028
29605||.Kol.3.21||Ti, apák, ne keserítsétek el gyermekeiteket, nehogy elcsüggedjenek.||29408
29606||.Kol.3.22||Ti, szolgák, fogadjatok szót mindenben test szerint való uraitoknak, nem színből szolgálva, mint akik embereknek akarnak tetszeni, hanem tiszta szívvel, félve az Urat.||29595;29409;30484;28457;29134
29607||.Kol.3.23||Bármit tesztek, lélekből tegyétek, úgy, mint az Úrnak, ne pedig úgy, mint embereknek,||29410;29134
29608||.Kol.3.24||tudva, hogy az Úrtól veszitek az örökség jutalmát; mert ti az Úr Krisztusnak szolgáltok.||29544;29412;29284;29187;523;28324
29609||.Kol.3.25||Aki pedig igazságtalan, visszakapja, amit igazságtalanul tett, mert nincs részrehajlás.||29412;29413;28955;5203;29154
29610||.Kol.4.1||Ti, urak, adjátok meg szolgáitoknak, ami igazságos és méltányos, hiszen tudjátok, hogy nektek is van Uratok a mennyben.||29609;29413
29611||.Kol.4.2|Buzdítás kitartó imádkozásra, bölcs magatartásra|Az imádságban állhatatosak, éberek legyetek, hálaadással.||29544;29568;29599;29601;28325;29422;27006;29705;29515
29612||.Kol.4.3||Imádkozzatok egyúttal értünk is, hogy Isten nyissa meg nekünk az ige ajtaját, hogy szólhassuk a Krisztus titkát, amelyért fogoly vagyok,||29533;29558;29423;29424;28854;28853;28904;29440;-29442;29322;28401
29613||.Kol.4.4||hogy tegyem világossá, amint szólnom kell.||28909;28921;28928;-28932
29614||.Kol.4.5||Bölcsen viselkedjetek a kívül lévők irányában, a kedvező alkalmakat áron is megvegyétek.||29560;29386;29387;28956;29805
29615||.Kol.4.6||Beszédetek mindenkor kellemes, sóval fűszerezett legyen, hogy tudjátok, kinek milyen választ adjatok.||30506;25152;12986;23314
29616||.Kol.4.7|Személyes üdvözletek és üzenetek|Rólam mindent elmond nektek a szeretett testvér, Tükhikosz, a hű szolga és szolgatárs az Úrban,||29539;29440;29425;29483
29617||.Kol.4.8||akit éppen azért küldtem hozzátok, hogy megismerjétek dolgainkat, és megvigasztalja szíveteket.||29621;29426
29618||.Kol.4.9||Vele van Onézimosz, a hű és szeretett testvér, aki közületek való. Ők mindent elmondanak az itteni dolgokról.||30015
29619||.Kol.4.10||Köszönt titeket Arisztarkhosz, az én fogolytársam és Márk, Barnabás unokaöccse – aki felől már utasításokat kaptatok, ha pedig megérkezik hozzátok, fogadjátok szívesen –,||27444;27549;27683;27698;27418;27436;29159;-29161;28614;23498
29620||.Kol.4.11||továbbá Jézus, akit Jusztusznak hívnak. A körülmetéltek közül csak ők a munkatársaim Isten országának a hirdetésében, akik vigasztalásomra voltak.||29433;-29448
29621||.Kol.4.12||Köszönt titeket Epafrász, aki közületek való, Krisztus szolgája, aki imádságaiban tusakodik mindenkor értetek, hogy megállhassatok tökéletesen és teljes meggyőződéssel az Isten minden akaratában.||29563;29560;29561;28315;28401;28111;28353;29353;29673;29438
29622||.Kol.4.13||Mert bizonyságot teszek róla, hogy sokat fáradozik értetek és azokért, akik Laodiceában és Hierápoliszban vannak.||29621;29562;-29565
29623||.Kol.4.14||Köszönt titeket Lukács, a szeretett orvos és Démász.||27562;27924;30029;29947
29624||.Kol.4.15||Köszöntsétek a laodiceai testvéreket, valamint Nimfát és a házánál levő gyülekezetet.||30007;28409;28853
29625||.Kol.4.16||Amikor felolvassák nálatok ezt a levelet, gondoskodjatok róla, hogy a laodiceai gyülekezetben is felolvassák, és hogy a Laodiceából átvett levelet ti is felolvassátok.||29715;25146;29425
29626||.Kol.4.17||És mondjátok meg Arkhipposznak: Gondod legyen rá, hogy betöltsd azt a szolgálatot, amelyet az Úrtól kaptál!||30007;27431
29627||.Kol.4.18|Áldás|A köszöntést én, Pál írom a saját kezemmel. Emlékezzetek meg a bilincseimről! Kegyelem veletek!||29762;28865;29428;29876;29959
29628|Pál első levele a thesszalonikaiakhoz|1.Thessz.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Szilvánusz és Timóteus a thesszalonikai gyülekezetnek, Istenben, a mi Atyánkban és az Úr Jézus Krisztusban: Kegyelem nektek és békesség.||29717;30544;28869;27593;27602
29629||1.Thessz.1.2|Hálaadás a gyülekezet példás hitéért|Hálát adunk Istennek mindenkor mindnyájatokért, amikor megemlékezünk rólatok imádságainkban.||28435;29719
29630||1.Thessz.1.3||Szüntelenül emlegetjük a mi Istenünk és Atyánk előtt hitetek munkáját, szeretetetek fáradozását és a mi Urunk Jézus Krisztus felől való reménységetek állhatatosságát.||29663;29662;29665;30121;30377;28746
29631||1.Thessz.1.4||Tudjuk, Istentől szeretett testvéreim, hogy választottak vagytok,||29741;29596
29632||1.Thessz.1.5||mert a mi evangéliumunk nemcsak szavakban jutott el hozzátok, hanem erővel, Szentlélekkel és teljes meggyőződéssel, amint tudjátok is, hogy milyenek voltunk közöttetek, tiértetek.||29642;29650;28466;28467;30122;28969;-28973
29633||1.Thessz.1.6||És ti a mi követőinkké lettetek és az Úréi, befogadva az igét sokféle szorongattatás között, a Szentlélek örömével,||29639;29646;29651;28517;29752;-29754
29634||1.Thessz.1.7||úgyhogy minden hívő számára példaképpé lettetek Macedóniában és Akhájában.||29680
29635||1.Thessz.1.8||Mert nemcsak Macedóniában és Akhájában csendült ki tőletek az Úr beszéde, hanem mindenhol híre ment Istenbe vetett hiteteknek, annyira, hogy szükségtelen arról bármit is mondanunk.||29720;28006
29636||1.Thessz.1.9||Mert azok maguk hirdetik felőlünk, milyen fogadtatásban volt részünk nálatok, és miként fordultatok a bálványoktól Istenhez, hogy az élő és igaz Istennek szolgáljatok,||29638;27498;28704
29637||1.Thessz.1.10||és várjátok az ő Fiát a mennyből, Jézust, akit feltámasztott a halottak közül, és aki megszabadít minket az eljövendő haragtól.||29686;27003;28124;23266;29508
29638||1.Thessz.2.1|Pál emlékeztet a gyülekezet alapítására|Ti magatok is tudjátok, testvéreim, hogy hozzátok való menetelünk nem volt hiábavaló,||29632;29636;27593
29639||1.Thessz.2.2||hanem amint tudjátok, noha előbb szenvedés és bántalmazás ért bennünket Filippiben, bátorságot merítettünk Istenünktől, hogy nektek is hirdessük az Isten evangéliumát sok tusakodással.||27564;27593;-27601;29458
29640||1.Thessz.2.3||Mert a mi buzdításunk nem hitegetésből van, nem is tisztátalanságból, sem nem álnokságból,||29677;28909;28929;29104
29641||1.Thessz.2.4||hanem mint akiket Isten kipróbált, hogy ránk bízza az evangéliumot, s úgy szólunk, mint akik nem az emberek tetszését keressük, hanem az Istenét, aki megvizsgálja szívünket.||29774;29134;11183
29642||1.Thessz.2.5||Mert nem léptünk fel soha hízelgő beszéddel, amint tudjátok, sem leplezett kapzsisággal – Isten a tanúnk –,||29436;29851
29643||1.Thessz.2.6||s nem kerestünk emberektől dicsőséget, sem tőletek, sem másoktól.||26320;26323;29753;28622
29644||1.Thessz.2.7||Bár tekintéllyel léphettünk volna fel, mint Krisztus apostolai, mégis szelídek voltunk közöttetek, mint a gyermekét dajkáló anya.||4036
29645||1.Thessz.2.8||Ennyire megkedveltünk titeket, és készek voltunk közölni veletek nemcsak az Isten evangéliumát, hanem a magunk lelkét is, mivelhogy szeretteinkké lettetek.||28011;29105
29646||1.Thessz.2.9||Bizonyára emlékeztek, testvéreim, a mi fáradozásunkra és vesződségünkre, mert éjjel-nappal munkálkodtunk, és úgy hirdettük nektek az Isten evangéliumát, hogy senkit meg ne terheljünk közületek.||28513;29753;27629
29647||1.Thessz.2.10||Ti vagytok rá a tanúk és Isten, milyen szentül, igazán és feddhetetlenül éltünk közöttetek, akik hisztek.||29752
29648||1.Thessz.2.11||Azt is tudjátok, hogy úgy intettünk és buzdítgattunk egyenként benneteket, mint az apa a gyermekeit,||27725;28515
29649||1.Thessz.2.12||és kérve kértünk, hogy Istenhez méltó módon éljetek, aki az ő országába és dicsőségébe hív titeket.||29340;29395;29742
29650||1.Thessz.2.13|Pál beszédét Isten beszédeként fogadták|Azért pedig szüntelen hálát adunk Istennek, hogy amikor befogadtátok az Isten általunk hirdetett beszédét, nem úgy fogadtátok, mint emberek beszédét, hanem mint Isten beszédét, aminthogy valóban az, amely munkálkodik is bennetek, akik hisztek.||29629;29741;29721;29135;29174;29338
29651||1.Thessz.2.14||Mert ti, testvéreim, követői lettetek az Isten gyülekezeteinek, amelyek Júdeában vannak a Krisztus Jézusban, mivelhogy ugyanazt szenvedtétek el ti is saját honfitársaitoktól, mint ők a zsidóktól,||27597;27247;27407;27080;27237
29652||1.Thessz.2.15||akik megölték az Úr Jézust és a prófétákat, és minket is üldöznek, és Istennek nem tetszenek, és minden ember ellenségei.||27040;27080;27237;27485;27488;27489
29653||1.Thessz.2.16||Bennünket pedig akadályoznak abban, hogy a pogányoknak prédikáljunk, hogy üdvözüljenek, és így teszik teljessé mindenkor bűneiket, de végül utolérte őket az Isten haragja.||27605;27476;24017;23238;22081
29654||1.Thessz.2.17|Pál szeretné újra látni a gyülekezetet|Mi pedig, testvéreim, miután rövid időre elszakadtunk tőletek külsőleg, de szívünkben nem, mert annál inkább, nagy vágyakozással igyekszünk, hogy szemtől szemben láthassunk titeket.||29566;28009
29655||1.Thessz.2.18||Mert egyszer is, másszor is el akartunk menni hozzátok, kiváltképpen én, Pál, de megakadályozott minket a Sátán.||28011
29656||1.Thessz.2.19||Mert ki a mi reménységünk, örömünk és dicsekvésünk koronája, ha nem ti a mi Urunk Jézus előtt az ő eljövetelekor?||29510;29501
29657||1.Thessz.2.20||Bizony ti vagytok a mi dicsőségünk és örömünk.||29666;29720
29658||1.Thessz.3.1|Timóteus útján jött örvendetes hírek|Ezért amikor már nem várhattunk tovább, jónak láttuk, hogy egyedül maradjunk Athénban,||27608
29659||1.Thessz.3.2||és elküldtük Timóteus testvérünket és Isten szolgáját a Krisztus evangéliumában, hogy megerősítsen titeket, és bátorítson hitetekben,||29663;29628;28425;27505
29660||1.Thessz.3.3||hogy senki meg ne tántorodjék e szorongattatások között, mert ti magatok tudjátok, hogy mi arra rendeltettünk.||29331;12937;27301;29932
29661||1.Thessz.3.4||Mert amikor nálatok voltunk, előre megmondtuk nektek, hogy szorongattatásnak leszünk kitéve; ez meg is történt, amint tudjátok.||27593;27597
29662||1.Thessz.3.5||Azért én is, mivelhogy már nem várhattam tovább, elküldtem hozzátok, hogy megtudjak valamit hitetekről, hogy nem kísértett-e meg titeket a kísértő, és nem lett-e hiábavalóvá a fáradozásunk.||29655;28903;29474
29663||1.Thessz.3.6||De most megérkezett hozzánk Timóteus tőletek, jó hírt hozott hitetekről és szeretetetekről és arról, hogy jó emlékezetben tartotok minket mindenkor, és látni kívántok minket, miként mi is titeket.||27607;27631;26995;29727;29750
29664||1.Thessz.3.7||Ezért, testvéreim, minden szorongattatásunk és szükségünk mellett is, a ti hitetek által megvigasztalódtunk veletek kapcsolatban,||29639;28990
29665||1.Thessz.3.8||mert szinte megelevenedünk, ha ti erősek vagytok az Úrban.||1385;28857
29666||1.Thessz.3.9|Hálaadás az örömért, könyörgés további áldásért|Mert milyen hálával is fizethetünk Istennek értetek mindazért az örömért, amelylyel örvendezünk miattatok Istenünk előtt,||29656
29667||1.Thessz.3.10||amikor éjjel-nappal buzgón esedezünk azért, hogy megláthassuk arcotokat, és kipótolhassuk azt, ami még hiányzik a hitetekből.||29654;28008
29668||1.Thessz.3.11||De maga az Isten, a mi Atyánk és a mi Urunk, Jézus egyengesse utunkat hozzátok!||29655
29669||1.Thessz.3.12||Titeket pedig gyarapítson az Úr és tegyen bőségessé az egymás és a mindenki iránti szeretetben, mint ahogy mi is vagyunk irántatok.||29679;29703;30553
29670||1.Thessz.3.13||Erősítse meg a szíveteket feddhetetlen szentségben Istenünk és Atyánk előtt, amikor eljön a mi Urunk, Jézus minden szentjével együtt.||29711;29438;28438;29729;29745;29686;29687
29671||1.Thessz.4.1|Intés megszentelődésre|Továbbá kérünk és intünk titeket, testvéreim az Úr Jézusban, hogy amint tőlünk tanultátok, hogy miképpen kell Istennek tetsző módon élnetek, amint így is éltek, abban egyre gyarapodjatok.||29757;28965;29649;29340;28844
29672||1.Thessz.4.2||Hiszen tudjátok, milyen rendelkezéseket adtunk nektek az Úr Jézus által.||29751
29673||1.Thessz.4.3||Mert ez Isten akarata, a ti megszentelődésetek, hogy magatokat a paráznaságtól megtartóztassátok,||29677;30293;29374
29674||1.Thessz.4.4||hogy mindegyikőtök szentül és tisztán őrizze meg testét,||28934;7778
29675||1.Thessz.4.5||nem szenvedélyes érzékiségben, mint a pogányok, akik nem ismerik Istent,||28022;29308
29676||1.Thessz.4.6||és hogy senki ne legyen szertelen, és ne károsítsa meg valamely dologban a testvérét, mert bosszút áll az Úr mindezekért, amint előbb is mondtuk nektek, és bizonyságot tettünk róla.||3292;29250
29677||1.Thessz.4.7||Mert nem tisztátalanságra, hanem szentségre hívott el minket Isten.||29673;29885;28315
29678||1.Thessz.4.8||Aki azért megveti ezeket, nem embert vet meg, hanem Istent, aki Szentlelkét is adta nekünk.||27132;29369
29679||1.Thessz.4.9|Intés a csendes munkára|A testvéri szeretetről pedig nem szükséges írnom nektek, mert titeket Isten tanított meg arra, hogy egymást szeressétek,||29635;29689;30644;26371
29680||1.Thessz.4.10||és gyakoroljátok is azt minden testvér iránt egész Macedóniában. Kérünk is titeket, testvéreim, hogy mindinkább bővölködjetek ebben,||29634;29669
29681||1.Thessz.4.11||és becsületbeli dolognak tartsátok, hogy csendes életet folytassatok, a magatok dolgával törődjetek, és tulajdon kezetekkel munkálkodjatok, ahogyan rendeltük nektek,||29757;29737;29367;27729
29682||1.Thessz.4.12||és a kívül lévőkkel illő módon viselkedjetek, és ne szoruljatok rá senkire.||28347;29614;29805
29683||1.Thessz.4.13|A feltámadás rendje Krisztus eljövetelekor|Nem akarom továbbá, testvéreim, hogy tudatlanságban legyetek azok felől, akik elaludtak, hogy ne szomorkodjatok, mint a többiek, akiknek nincs reménységük.||28636;28804;28806;29308;29744
29684||1.Thessz.4.14||Mert ha hisszük, hogy Jézus meghalt és feltámadt, ugyanúgy Isten Jézus által, vele együtt előhozza azokat, akik elaludtak.||28549;28809;28195;28357
29685||1.Thessz.4.15||Mert ezt mondjuk nektek az Úr szavával, hogy mi, akik élünk, akik megmaradunk az Úr eljöveteléig, nem előzzük meg azokat, akik elaludtak.||29650;28809;28837
29686||1.Thessz.4.16||Mert maga az Úr fog leszállni a mennyből riadóval, főangyal szózatával és Isten harsonájával, és feltámadnak először azok, akik Krisztusban meghaltak,||24106;29723;28838;28809
29687||1.Thessz.4.17||azután mi, akik élünk, akik megmaradtunk, velük együtt elragadtatunk a felhőkben az Úrral való találkozásra a levegőbe, és így mindenkor az Úrral leszünk.||29698;30952;26740;28201
29688||1.Thessz.4.18||Azért hát vigasztaljátok egymást ezekkel a beszédekkel.||29699
29689||1.Thessz.5.1|Krisztus eljövetelének várása|Az időkről és időpontokról pedig, testvéreim, nem szükséges írnom nektek,||26999;24027;24060;29679
29690||1.Thessz.5.2||mert ti magatok is jól tudjátok, hogy az Úr napja úgy jön el, mint éjjel a tolvaj.||30599;27068;25565;25566
29691||1.Thessz.5.3||Mert amikor ezt mondják: „Békesség és biztonság”, akkor tör rájuk hirtelen a végveszély, mint a szülési fájdalom a várandós asszonyra, és már nem menekülnek meg.||19170;25927;20783;24067
29692||1.Thessz.5.4||De ti, testvéreim, nem vagytok sötétségben, hogy az a nap tolvajként lepne meg.||29379;29356;28345
29693||1.Thessz.5.5||Ti mindnyájan a világosság fiai és a nappal fiai vagytok, nem vagyunk az éjszakáé, sem pedig a sötétségé!||28346
29694||1.Thessz.5.6||Ne aludjunk tehát, mint a többiek, hanem legyünk éberek és józanok.||29677;30540;25929
29695||1.Thessz.5.7||Mert akik alszanak, éjjel alszanak, és akik részegek, éjjel részegednek meg.||24073;29389
29696||1.Thessz.5.8||Mi azonban, akik nappaliak vagyunk, legyünk mértékletesek, öltsük fel a hit és szeretet páncélját és sisak gyanánt az üdvösség reménységét.||29693;28346;28348;29418;-29421;25911
29697||1.Thessz.5.9||Mert Isten nem haragra rendelt minket, hanem arra, hogy elnyerjük az üdvösséget a mi Urunk Jézus Krisztus által,||28245;29787
29698||1.Thessz.5.10||aki meghalt értünk, hogy akár ébren vagyunk, akár alszunk, vele együtt éljünk.||28960;28356;28107
29699||1.Thessz.5.11||Vigasztaljátok azért egymást, és építse egyik a másikat, ahogyan teszitek is.||29688;30224;30760
29700||1.Thessz.5.12|Mindenki iránt a jóra törekedjetek!|Kérünk titeket, testvéreim, hogy becsüljétek azokat, akik fáradoznak közöttetek, és elöljáróitok az Úrban, és intenek titeket;||28862;29847;30315;30325
29701||1.Thessz.5.13||munkájukért viseltessetek irántuk megkülönböztetett szeretettel. Éljetek egymással békességben!||24655;29122
29702||1.Thessz.5.14||Kérünk titeket, testvéreim, hogy intsétek a rendetleneket, bátorítsátok a csüggedteket, gyámolítsátok az erőtleneket, legyetek türelmesek mindenkivel.||29760;30291;29256;29257
29703||1.Thessz.5.15||Vigyázzatok, hogy senki rosszért rosszal ne fizessen, hanem mindenkor jóra törekedjetek egymás iránt és mindenki iránt!||28330;28332;30500;29669
29704||1.Thessz.5.16||Mindenkor örüljetek!||29513
29705||1.Thessz.5.17||Szüntelen imádkozzatok!||29611;28325;25756;-25763
29706||1.Thessz.5.18||Mindenért hálát adjatok, mert ez Isten akarata Krisztus Jézusban számotokra.||29391;29601;29568
29707||1.Thessz.5.19||A Lelket ki ne oltsátok!||28776
29708||1.Thessz.5.20||A prófétálást ne vessétek meg!||28747;28749;28778;28785
29709||1.Thessz.5.21||Mindent vizsgáljatok meg és ami jó, azt tartsátok meg!||30671;29438
29710||1.Thessz.5.22||Őrizkedjetek mindentől, ami gonosznak látszik!||28322;28330
29711||1.Thessz.5.23|Üdvözletek, áldás|Maga pedig a békesség Istene szenteljen meg titeket mindenestül, és őrizze meg a ti egész valótokat, mind lelketeket, mind testeteket feddhetetlenül a mi Urunk Jézus Krisztus eljövetelére.||29670;28404;30328;28955;29518
29712||1.Thessz.5.24||Hű az, aki elhívott titeket, és ő meg is cselekszi azt.||28440;29052;29748
29713||1.Thessz.5.25||Testvéreim, imádkozzatok értünk is.||29746;29612
29714||1.Thessz.5.26||Köszöntsetek minden testvért szent csókkal.||28420
29715||1.Thessz.5.27||Kötelezlek titeket az Úrra, hogy olvassátok fel ezt a levelet minden testvér előtt.||29625;29730;29762
29716||1.Thessz.5.28||A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme veletek!||28428;29532
29717|Pál második levele a thesszalonikaiakhoz|2.Thessz.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Szilvánusz és Timóteus a thesszalonikai gyülekezetnek, Istenben, a mi Atyánkban és az Úr Jézus Krisztusban:||29628
29718||2.Thessz.1.2||Kegyelem nektek és békesség az Atya Istentől és az Úr Jézus Krisztustól.||28005;28434
29719||2.Thessz.1.3|Hálaadás a gyülekezet hitéért, emlékeztetés az Úr eljövetelére|Mindenkor hálaadással tartozunk az Istennek értetek, testvéreim, amint méltó is, mivelhogy felettébb megnövekedett a ti hitetek, és mindnyájatokban bővölködik az egymás iránti szeretet.||29741;29629;29663;29669
29720||2.Thessz.1.4||Annyira, hogy mi magunk dicsekszünk veletek az Isten gyülekezeteiben, állhatatosságotokkal és hitetekkel, minden üldöztetésetek és szorongattatásotok között, amelyet elviseltek.||29656;29657;28998;29651;29660
29721||2.Thessz.1.5||Ez pedig Isten igazságos ítéletének jele, hogy méltónak ítéltessetek az Isten országára, amelyért szenvedtek is.||28201;28202;25929;29456;28035
29722||2.Thessz.1.6||Mert igazságos dolog Isten előtt, hogy szorongattatással fizessen azoknak, akik titeket szorongatnak,||28332;31068;31069
29723||2.Thessz.1.7||nektek pedig, akiket szorongatnak, nyugodalommal fizessen, mivelünk együtt, amikor megjelenik az Úr Jézus a mennyből hatalmának angyalaival,||29670;29686;30526;24106
29724||2.Thessz.1.8||tűz lángjában, és bosszút áll azokon, akik nem ismerik Istent, és nem engedelmeskednek a mi Urunk Jézus Krisztus evangéliumának.||19004;19005;28038;28040;28046
29725||2.Thessz.1.9||Ezek majd örök veszedelemmel fognak bűnhődni az Úrtól és hatalmának dicsőségétől,||24116;23406
29726||2.Thessz.1.10||amikor eljön azon a napon, hogy megdicsőüljön szentjeiben, és csodálják mindazok, akik hittek, mint ahogy ti is hittetek bizonyságtételünknek.||29558;29588;28046
29727||2.Thessz.1.11||Ezért imádkozunk is mindenkor értetek, hogy a mi Istenünk tegyen titeket méltóvá az elhívásra, és töltsön be titeket a jóban való teljes gyönyörködéssel és a hit hathatós munkálásával,||29629;29649;29673
29728||2.Thessz.1.12||hogy megdicsőüljön a mi Urunk Jézus Krisztus neve bennetek, és ti is őbenne, a mi Istenünk és az Úr Jézus Krisztus kegyelméből.||30524;30529;29448;28201
29729||2.Thessz.2.1|Az Úr eljövetelét megelőzi a törvénytipró|Testvéreim, kérünk titeket a mi Urunk Jézus Krisztus eljövetelére és a hozzá való gyülekezésünkre nézve,||29686;29687;24055;30225
29730||2.Thessz.2.2||hogy ne rendüljetek meg egyhamar meggyőződésetekben, és ne rémítsen meg titeket semmilyen lélek, beszéd vagy nekünk tulajdonított levél, mintha már itt volna az Úr napja.||24030;29743;29762
29731||2.Thessz.2.3||Nehogy valaki valamiképpen félrevezessen titeket, mert nem jön el az addig, amíg be nem következik előbb a szakadás, és megjelenik a törvénytipró, a kárhozat fia,||29377;24028;24034;24035;29815;30635;26840
29732||2.Thessz.2.4||aki ellene veti és fölébe emeli magát mindennek, amit istennek vagy imádat tárgyának tartanak, annyira, hogy maga ül be Isten templomába, isten gyanánt mutogatva magát.||22139;21225;18009;18010
29733||2.Thessz.2.5||Nem emlékeztek rá, hogy már elmondtam ezeket nektek, amikor nálatok voltam?||27593
29734||2.Thessz.2.6||És tudjátok, hogy most még mi tartja vissza, hogy csak a maga idejében jelenjen meg?||
29735||2.Thessz.2.7||Működik ugyan már a törvénytiprás titkos bűne, csakhogy azt, aki most még visszatartja, el kell távolítani az útból.||29731;29732;27597;30673;30635
29736||2.Thessz.2.8||És akkor megjelenik a törvénytipró – akit az Úr Jézus megöl szájának leheletével és megsemmisít megjelenésének dicsőségével –,||17956;27669;27674
29737||2.Thessz.2.9||akinek eljövetele a Sátán munkája a hazugság minden erejével, jeleivel és csodáival||24048;27444;5273;5274
29738||2.Thessz.2.10||és a hamisság minden csalásával azok számára, akik elvesznek, mivel visszautasították az igazság szeretetét, hogy az által üdvözüljenek.||28907
29739||2.Thessz.2.11||Ezért bocsátja rájuk Isten a tévelygés hatalmát, hogy higgyenek a hazugságnak,||28019;-28026;29815;26322
29740||2.Thessz.2.12||hogy az ítélet utolérje mindazokat, akik nem hittek az igazságnak, hanem a hamisságban gyönyörködtek.||28016;28030
29741||2.Thessz.2.13|Állhatatosságra való buzdítás|Mi pedig mindenkor hálaadással tartozunk Istennek értetek, testvéreim, akiket szeret az Úr, mert kezdettől fogva kiválasztott titeket Isten az üdvösségre a Lélek megszentelésében és az igazság hitében,||29719;29720;29277;29631
29742||2.Thessz.2.14||amire elhívott titeket a mi evangéliumunk által, hogy részesüljetek a mi Urunk Jézus Krisztus dicsőségében.||29632;29649;29989
29743||2.Thessz.2.15||Ezért, testvéreim, legyetek állhatatosak, és ragaszkodjatok azokhoz a rendelkezésekhez, amelyeket akár beszédünk, akár levelünk által tanultatok.||29751;28670;29682;29934
29744||2.Thessz.2.16||Maga pedig a mi Urunk Jézus Krisztus és az Isten, a mi Atyánk, aki szeretett minket, és kegyelméből örök vigasztalással és jó reménységgel ajándékozott meg,||26205;29997;30444
29745||2.Thessz.2.17||vigasztalja meg a szíveteket, és erősítsen meg titeket minden jó cselekedetben és beszédben.||29670
29746||2.Thessz.3.1|Könyörgés az evangélium terjedéséért|Végül, testvéreim, imádkozzatok értünk, hogy az Úr beszéde terjedjen, és dicsőítsék, úgy, mint nálatok is,||29713;29612;16434;29903
29747||2.Thessz.3.2||és hogy megmeneküljünk az alkalmatlan és gonosz emberektől, mert nem mindenkié a hit!||27058
29748||2.Thessz.3.3||De hű az Úr, aki megerősít titeket, és megőriz a gonosztól.||29712;29907
29749||2.Thessz.3.4||Bízunk is az Úrban, hogy amiket rendeltünk, azokat megteszitek és meg is fogjátok tenni.||29239;29000;29699
29750||2.Thessz.3.5||Az Úr pedig irányítsa szíveteket az Isten iránti szeretetre és a Krisztus iránti állhatatosságra.||29745;29711
29751||2.Thessz.3.6|A rendetlenül élők figyelmeztetése|A mi Urunk Jézus Krisztus nevében pedig meghagyjuk nektek, testvéreim, hogy tartsátok távol magatokat minden olyan testvértől, aki rendetlenül él, nem pedig a tőlünk kapott utasítás szerint.||29671;29672;28533;30763
29752||2.Thessz.3.7||Magatok is tudjátok, hogyan kell minket követni, mert nem éltünk rendetlenül közöttetek,||29633;29647
29753||2.Thessz.3.8||ingyen kenyeret sem ettünk senkinél, hanem fáradsággal és vesződséggel éjjel-nappal dolgoztunk, hogy közületek senkinek se legyünk terhére.||29064;28513;29646
29754||2.Thessz.3.9||Nem azért, mintha nem volna hozzá jogunk, hanem hogy önmagunkat követendő példaként állítsuk elétek.||28612;28613;27729;28517
29755||2.Thessz.3.10||Mert amikor nálatok voltunk, meghagytuk nektek, hogy ha valaki nem akar dolgozni, ne is egyék.||74;23494;29367;29681
29756||2.Thessz.3.11||Mert halljuk, hogy némelyek rendetlenül élnek közöttetek, akik semmit sem dolgoznak, hanem haszontalanságokkal foglalkoznak.||29843;16799
29757||2.Thessz.3.12||Az ilyeneknek azonban elrendeljük, és intjük őket a mi Urunk Jézus Krisztusban, hogy csendesen munkálkodva a maguk kenyerét egyék.||29751;29681;29785
29758||2.Thessz.3.13||Ti pedig, testvéreim, meg ne restüljetek a jó cselekvésében.||29264;28943
29759||2.Thessz.3.14||Ha pedig valaki nem hallgat arra a szóra, amelyet levélben vettetek, azt jegyezzétek meg, és ne tartsatok vele kapcsolatot, hogy megszégyenüljön.||29751;28533
29760||2.Thessz.3.15||De ne tekintsétek ellenségnek, hanem intsétek, mint testvért.||23809;3298;29702
29761||2.Thessz.3.16|Saját kezű záradék, áldás|Maga a békesség Ura adjon nektek mindenkor minden tekintetben békességet. Az Úr legyen mindnyájatokkal!||29711;28404;29518
29762||2.Thessz.3.17||A köszöntést én, Pál a saját kezemmel írom; ez az ismertetőjegye minden levelemnek. Így írok.||29730;28865;29627
29763||2.Thessz.3.18||A mi Urunk Jézus Krisztus kegyelme mindnyájatokkal!||29716;29959
29764|Pál első levele Timóteushoz|1.Tim.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Krisztus Jézus apostola, a mi megtartó Istenünknek és Krisztus Jézusnak, a mi reménységünknek rendelése szerint,||29559
29765||1.Tim.1.2||Timóteusnak, igaz gyermekemnek a hitben: Kegyelem, irgalom és békesség Istentől, a mi Atyánktól és Krisztus Jézustól, a mi Urunktól.||27553;-27555
29766||1.Tim.1.3|Óvás a hamis tanítóktól|Amikor Macedóniába mentem, kértelek téged, hogy maradj Efezusban, és parancsold meg némelyeknek, hogy ne hirdessenek tévtanokat,||27695
29767||1.Tim.1.4||se mesékkel és vég nélküli nemzetségtáblázatokkal ne foglalkozzanak, amelyek inkább vitatkozást támasztanak, mint Isten szerinti épülést hit által.||29821;29859
29768||1.Tim.1.5||A rendelkezés célja a tiszta szívből, jó lelkiismeretből és képmutatás nélküli hitből való szeretet.||28344
29769||1.Tim.1.6||Ettől némelyek eltévelyedtek, az üres beszédre hajlottak,||29908
29770||1.Tim.1.7||törvénytanítók akarnak lenni, de nem értik sem azokat, amiket beszélnek, sem azokat, amiket bizonygatnak.||
29771||1.Tim.1.8||Tudjuk pedig, hogy a törvény jó, ha valaki törvényszerűen él vele,||28171
29772||1.Tim.1.9||és tudja, hogy a törvényt nem az igazért rendelték, hanem a törvényszegőkért és engedetlenekért, az istentelenekért és bűnösökért, a szentségtelenekért és a latrokért, az apagyilkosokért és anyagyilkosokért, az emberölőkért,||
29773||1.Tim.1.10||a paráznákért, fajtalanokért, emberrablókért, hazugokért, hamisan esküvőkért és ami csak ellenkezik az egészséges tanítással||
29774||1.Tim.1.11||az áldott Isten dicsőségének evangéliuma szerint, amelyet rám bízott.||
29775||1.Tim.1.12|Pál, az Isten bűnösöket megmentő kegyelmének példája|Hálát adok annak, aki engem megerősített, a Krisztus Jézusnak, a mi Urunknak, hogy hűnek ítélt és szolgálatra rendelt||27300
29776||1.Tim.1.13||engem, aki korábban istenkáromló, üldöző és erőszakoskodó voltam, de könyörült rajtam, mert tudatlanul cselekedtem hitetlenségben.||27286;27287;27290
29777||1.Tim.1.14||De bőségesen kiáradt rám a mi Urunk kegyelme a Krisztus Jézusban való hittel és szeretettel.||
29778||1.Tim.1.15||Igaz beszéd ez és teljes elfogadásra méltó, hogy Krisztus Jézus azért jött e világra, hogy a bűnösöket megmentse, akik között én vagyok az első.||23459;23887
29779||1.Tim.1.16||De azért könyörült rajtam, hogy Krisztus Jézus bennem mutassa meg legelőbb teljes hosszútűrését, példa gyanánt azoknak, akik majd hisznek benne az örök életre.||
29780||1.Tim.1.17||Az örökkévaló királynak pedig, a halhatatlan, láthatatlan, egyetlen Istennek tisztelet és dicsőség örökkön-örökké! Ámen.||28431
29781||1.Tim.1.18|Buzdítás a nemes harcra|Azt a parancsot adom neked, fiam, Timóteus, a rólad szóló korábbi próféciák szerint, hogy harcold meg a nemes harcot,||27553;27554
29782||1.Tim.1.19||tartsd meg a hitet és a jó lelkiismeretet, amelyet egyesek elvetettek, és a hit dolgában hajótörést szenvedtek.||
29783||1.Tim.1.20||Ezek közül való Hümenaiosz és Alexandrosz, akiket átadtam a Sátánnak, hadd tanulják meg, hogy ne káromkodjanak.||29911
29784||1.Tim.2.1|Imádkozás minden emberért|Mindenekelőtt arra kérlek, hogy tartsatok könyörgéseket, imádságokat, esedezéseket és hálaadásokat minden emberért,||29515
29785||1.Tim.2.2||a királyokért és minden fölöttesért, hogy nyugodt és csendes életet éljünk, teljes istenfélelemben és tisztességben.||19709
29786||1.Tim.2.3||Mert ez jó és kedves dolog a mi megtartó Istenünk előtt,||
29787||1.Tim.2.4||aki azt akarja, hogy minden ember üdvözüljön, és eljusson az igazság ismeretére.||
29788||1.Tim.2.5||Mert egy az Isten, egy a közbenjáró is Isten és emberek között, az ember Krisztus Jézus,||
29789||1.Tim.2.6||aki önmagát adta váltságul mindenekért, mint tanúbizonyság a maga idejében.||18791
29790||1.Tim.2.7||Ezért rendelt el engem hírnöknek és apostolnak – az igazat mondom, nem hazudok –, a pogányok tanítójának hitben és igazságban.||27300;27433
29791||1.Tim.2.8|Férfiak és asszonyok magatartása az istentiszteleten|Azt akarom tehát, hogy a férfiak imádkozzanak minden helyen, tiszta kezeket emelve fel harag és kételkedés nélkül.||
29792||1.Tim.2.9||Hasonlóképpen az asszonyok tisztességes öltözetben, szemérmetesen és mértékletesen ékesítsék magukat, nem hajfonatokkal és arannyal, gyöngyökkel vagy drága ruhával,||30494;30497
29793||1.Tim.2.10||hanem jó cselekedetekkel, amint illik az istenfélelemben járó asszonyokhoz.||
29794||1.Tim.2.11||Az asszony csendességben tanuljon teljes engedelmességgel.||29393
29795||1.Tim.2.12||A tanítást pedig nem engedem meg az asszonynak, sem hogy a férfin uralkodjék, hanem legyen csendességben.||28780;71
29796||1.Tim.2.13||Mert Ádám teremtetett elsőnek, azután Éva,||37;52
29797||1.Tim.2.14||és nem Ádámot csábították el, hanem az elcsábított asszony esett bűnbe.||56;-61
29798||1.Tim.2.15||Mindazáltal megtartatik a gyermekszüléskor, ha megmarad a hitben és szeretetben és a szent életben mértékletességgel.||30293
29799||1.Tim.3.1|A püspökről|Igaz beszéd ez: ha valaki püspökségre törekszik, jó dolgot kíván.||
29800||1.Tim.3.2||Szükséges azért, hogy a püspök feddhetetlen legyen, egyfeleségű férfi, józan, mértékletes, tiszteletre méltó, vendégszerető, a tanításra alkalmas,||29964;-29965;29966;29967
29801||1.Tim.3.3||nem részeges, nem kötekedő, hanem megértő, viszálykodást kerülő, nem pénzsóvár,||
29802||1.Tim.3.4||aki a maga házát jól igazgatja, gyermekeit engedelmességre és mindenben tisztességre neveli.||
29803||1.Tim.3.5||Mert ha valaki a saját házát nem tudja igazgatni, hogyan visel gondot az Isten egyházára?||
29804||1.Tim.3.6||Ne legyen újonnan megtért ember, nehogy felfuvalkodva magára vonja az ördögnek járó ítéletet.||
29805||1.Tim.3.7||Szükséges pedig, hogy a kívül lévőknek is jó véleményük legyen róla, nehogy gyalázatba és az ördög csapdájába essék.||30478
29806||1.Tim.3.8|A diakónusokról|Hasonlóképpen a diakónusok is tiszteletre méltók legyenek, nem kétszínűek, nem mértéktelen borivók, nem haszonlesők,||27173
29807||1.Tim.3.9||hanem olyanok, akiknél megvan a hit titka tiszta lelkiismerettel.||
29808||1.Tim.3.10||De ezeket is először ki kell próbálni, és csak azután szolgáljanak, ha feddhetetlenek.||
29809||1.Tim.3.11||Feleségük hasonlóképpen legyen tiszteletre méltó, nem gáncsoskodó, józan, mindenben hűséges.||
29810||1.Tim.3.12||A diakónusok egyfeleségű férfiak legyenek, akik gyermekeiket és saját házukat jól igazgatják.||
29811||1.Tim.3.13||Mert akik jól szolgálnak, szép előmenetelt és a Jézus Krisztusba vetett hitben nagy bizodalmat szereznek.||24096
29812||1.Tim.3.14|A kegyesség titka|Ezeket abban a reményben írom neked, hogy hamarosan hozzád megyek.||
29813||1.Tim.3.15||De ha késnék, ezekből megtudod, hogyan kell az Isten házában forgolódnod, amely az élő Isten egyháza, az igazság oszlopa és alapja.||
29814||1.Tim.3.16||Mert nyilvánvalóan nagy a kegyesség titka: aki megjelent testben, megigazult lélekben, látták az angyalok, hirdették a pogányok között, hittek benne a világon, felvitetett dicsőségben.||26113;26122;26123;29463;-29468
29815||1.Tim.4.1|Isten minden teremtménye jó|A Lélek pedig világosan mondja, hogy az utolsó időkben némelyek elszakadnak a hittől, mert hitető lelkekre és ördögök tanításaira figyelnek||29921;30754
29816||1.Tim.4.2||hazug beszédűek képmutatása által, akik meg vannak bélyegezve saját lelkiismeretükben,||
29817||1.Tim.4.3||akik ellenzik a házasságot és bizonyos ételek élvezését, amelyeket Isten azért teremtett, hogy a hívők és akik megismerték az igazságot, hálaadással részesedjenek belőlük.||29577
29818||1.Tim.4.4||Mert Isten minden teremtménye jó, és semmi sem elvetendő, ha hálaadással élnek vele,||29974
29819||1.Tim.4.5||mert megszenteltetik Isten igéje és a könyörgés által.||
29820||1.Tim.4.6|A kegyesség haszna|Ha ezeket megosztod a testvérekkel, Krisztus Jézus jó szolgája leszel, mivel az általad követett hit és a jó tudomány beszéde táplál téged.||
29821||1.Tim.4.7||A szentségtelen és vénasszonyos meséket pedig vesd el. A kegyességben gyakorold magadat,||29875
29822||1.Tim.4.8||mert a test gyakorlásának kevés haszna van, de a kegyesség mindenre hasznos, mivel megvan benne a jelenvaló és az eljövendő élet ígérete.||29861
29823||1.Tim.4.9||Igaz beszéd ez és teljes elfogadásra méltó.||
29824||1.Tim.4.10||Azért fáradunk és küzdünk, mert reménységünket az élő Istenbe vetettük, aki minden ember megtartója, kiváltképpen a hívőké.||
29825||1.Tim.4.11||Ezeket hirdesd és tanítsd!||
29826||1.Tim.4.12|Timóteus legyen példa a gyülekezetben|Senki meg ne vesse a te ifjúságodat, hanem légy példa a hívőknek a beszédben, magaviseletben, szeretetben, hitben és tisztaságban.||
29827||1.Tim.4.13||Amíg megérkezem, legyen gondod a felolvasásra, az intésre és a tanításra.||
29828||1.Tim.4.14||Ne hanyagold el a benned levő kegyelmi ajándékot, amelyet prófétálás által, a vének kézrátételével kaptál.||27176
29829||1.Tim.4.15||Ezekre legyen gondod, ezekkel foglalkozz, hogy előhaladásod nyilvánvaló legyen mindenki előtt.||
29830||1.Tim.4.16||Vigyázz magadra és a tanításra, maradj meg azokban, mert ha ezt teszed, magadat is, és hallgatóidat is megmented.||
29831||1.Tim.5.1|A gyülekezet megintésének módja|Az idősebb embert ne dorgáld meg, hanem figyelmeztesd mint apádat, az ifjabbakat mint testvéredet,||
29832||1.Tim.5.2||az idősebb asszonyokat mint anyádat, az ifjabbakat mint nőtestvéredet, teljes tisztasággal.||
29833||1.Tim.5.3|Az özvegyekről|Az özvegyasszonyokat, akik valóban özvegyek, tiszteld.||
29834||1.Tim.5.4||Ha pedig egy özvegyasszonynak gyermekei vagy unokái vannak, ezek tanulják meg, hogy elsősorban a saját házuk népét tiszteljék, és róják le hálájukat szüleik iránt, mert ez kedves Isten előtt.||
29835||1.Tim.5.5||A valóban özvegy és magára maradt asszony pedig reménységét Istenbe veti, és kitart a könyörgésben és imádságban éjjel és nappal.||
29836||1.Tim.5.6||A kicsapongó életet élő pedig élve meghalt.||
29837||1.Tim.5.7||Ezeket hirdesd, hogy feddhetetlenek legyenek.||
29838||1.Tim.5.8||Ha pedig valaki az övéinek és főleg házanépének nem viseli gondját, az megtagadta a hitet, és rosszabb a hitetlennél.||
29839||1.Tim.5.9||Az özvegyasszonyok közé csak olyan hatvan év felettit szabad bejegyezni, aki egy férfi felesége volt,||
29840||1.Tim.5.10||és aki mellett jó cselekedetei tanúskodnak, ha gyermeket nevelt, ha vendégszerető volt, ha a szentek lábát mosta, ha a nyomorultakon segített, ha mindenféle jó cselekedetből kivette a részét.||
29841||1.Tim.5.11||A fiatalabb özvegyeket pedig ne jegyezd be, mert ha Krisztus ellenére feltámad bennük a vágy, férjhez akarnak menni.||
29842||1.Tim.5.12||Ezek ítélet alá esnek, mert első fogadalmukat megszegték.||
29843||1.Tim.5.13||Dologtalanok lévén megtanulják a házról házra járást, és nemcsak dologtalanok, hanem fecsegők is, sőt más dolgába avatkozók, és olyanokat mondanak, amiket nem kellene.||
29844||1.Tim.5.14||Azt tanácsolom tehát, hogy a fiatalabbak menjenek férjhez, szüljenek gyermekeket, vezessenek háztartást, és semmilyen alkalmat ne adjanak az ellenségnek a rágalmazásra.||28564
29845||1.Tim.5.15||Mert egyesek már a Sátánhoz hajoltak.||
29846||1.Tim.5.16||Ha egy hívő nőnek özvegy hozzátartozói vannak, segítse őket, és ne terheljék meg a gyülekezetet, hogy az a valóban özvegyeket segíthesse.||
29847||1.Tim.5.17|A presbiterekről|A vezetésben jól bevált presbiterek kettős megbecsülést érdemelnek, főleg azok, akik az igehirdetésben és a tanításban fáradoznak.||29261
29848||1.Tim.5.18||Mert azt mondja az Írás: „A nyomtató ökörnek ne kösd be a száját”, és hogy „méltó a munkás a maga bérére”.||5551;25437
29849||1.Tim.5.19||Presbiter ellen ne fogadj el vádat, csak két vagy három tanú szavára.||5370
29850||1.Tim.5.20||A vétkeseket mindenki előtt fedd meg, hogy a többiekben is félelem támadjon.||
29851||1.Tim.5.21|A gyülekezet vezetése részrehajlás nélkül|Kérve kérlek Istenre és Krisztus Jézusra és a kiválasztott angyalokra, hogy tartsd meg ezeket előítélet nélkül, és semmit se tégy részrehajlásból.||
29852||1.Tim.5.22||A kézrátételt ne siesd el senkinél! Ne légy részes mások bűneiben, tisztán őrizd meg magad!||
29853||1.Tim.5.23||Ne légy tovább vízivó, hanem – gyomrodra és gyakori gyengélkedésedre való tekintettel – élj egy kevés borral.||
29854||1.Tim.5.24||Némely ember bűnei nyilvánvalók, előtte mennek az ítéletre, másokat pedig követnek.||
29855||1.Tim.5.25||Hasonlóképpen nyilvánvalók a jó cselekedetek is, és amelyekkel másképp áll a dolog, azok sem rejthetők el.||
29856||1.Tim.6.1|A szolgákról|Akik a szolgaság igája alatt vannak, saját uraiknak adják meg a kijáró tiszteletet, hogy Isten nevét és a tanítást ne káromolják miattuk.||29409
29857||1.Tim.6.2||Akiknek pedig hívő uraik vannak, azokat ne becsüljék le, mivelhogy testvérek, hanem annál inkább szolgáljanak nekik, éppen azért, mert hívők és szeretettek, akik a jótevésben buzgólkodnak. Ezeket tanítsd, és ezekre buzdíts!||
29858||1.Tim.6.3|Óvás a tévtanoktól és a pénzimádattól|Ha valaki mást tanít, és nem tartja magát a mi Urunk Jézus Krisztus egészséges beszédeihez és a kegyesség szerint való tanításhoz,||29130;-29133
29859||1.Tim.6.4||az felfuvalkodott, aki semmit sem ért, csak betegesen szereti a vitát és a szópárbajt, amelyből irigység, viszálykodás, káromlások és rosszakaratú gyanúsítások származnak.||
29860||1.Tim.6.5||Ezek megbomlott elméjű és az igazságtól megfosztott emberek hiábavaló torzsalkodásai, akik az istenfélelmet nyerészkedésnek tekintik.||
29861||1.Tim.6.6||De valóban nagy nyereség az istenfélelem megelégedéssel,||
29862||1.Tim.6.7||mert semmit sem hoztunk a világra, ki sem vihetünk semmit.||17480
29863||1.Tim.6.8||De ha van élelmünk és ruházatunk, elégedjünk meg vele.||17328
29864||1.Tim.6.9||Akik pedig meg akarnak gazdagodni, kísértésbe meg csapdába és sok esztelen és káros kívánságba esnek, amelyek csak pusztulásba és romlásba döntik az embereket.||17116;17284
29865||1.Tim.6.10||Mert minden rossznak gyökere a pénz szeretete, amely után sóvárogva némelyek eltévelyedtek a hittől, és sok gyötrelmet szereznek maguknak.||24135;24136
29866||1.Tim.6.11|A hit nemes harcának megharcolása|De te, Isten embere, kerüld ezeket, viszont törekedj az igazságra, az istenfélelemre, a hitre, a szeretetre, a béketűrésre, a szelídségre.||
29867||1.Tim.6.12||Harcold meg a hit nemes harcát, ragadd meg az örök életet, amelyre elhívattál, és amelyről szép vallástétellel vallást tettél sok tanú előtt.||29944;29945
29868||1.Tim.6.13||Meghagyom neked Isten előtt, aki élteti a mindenséget, és Krisztus Jézus előtt, aki bizonyságot tett Poncius Pilátus előtt szép vallástétellel,||26890;26891
29869||1.Tim.6.14||hogy tartsd meg a parancsolatot szeplőtelenül, feddhetetlenül a mi Urunk Jézus Krisztus megjelenéséig,||
29870||1.Tim.6.15||amelyet a maga idejében megmutat az áldott és egyedül Hatalmas, a királyok Királya és az uraknak Ura.||31102
29871||1.Tim.6.16||Egyedül ő halhatatlan, aki hozzáférhetetlen világosságban lakozik, akit az emberek közül senki nem látott és nem is láthat: övé a tisztelet és az örökkévaló hatalom. Ámen.||26130
29872||1.Tim.6.17|A gazdagokról|Azoknak, akik ezen a világon gazdagok, hagyd meg, hogy ne legyenek nagyra törők, és ne a bizonytalan gazdagságban reménykedjenek, hanem Istenben, aki bőségesen megad nekünk mindent a megélhetésünkhöz.||16784
29873||1.Tim.6.18||Tegyenek jót, legyenek gazdagok a jó cselekedetekben, legyenek szívesen adakozók, javaikat megosztók,||
29874||1.Tim.6.19||kincset gyűjtve maguknak jó alapul a jövőre, hogy elnyerjék az örök életet.||23369;24109;-24115
29875||1.Tim.6.20|A letétbe adott kincs megőrzése. Áldás|Timóteus, őrizd meg, ami rád van bízva, fordulj el a szentségtelen, üres beszédektől és a hazug módon ismeretnek nevezett ellenvetésektől,||29910
29876||1.Tim.6.21||amelyeket hirdetve némelyek eltévelyedtek a hittől. Kegyelem veletek! Ámen.||29910;-29912
29877|Pál második levele Timóteushoz|2.Tim.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Isten akaratából Krisztus Jézus apostola, a Krisztus Jézusban való élet ígérete szerint,||29274
29878||2.Tim.1.2||Timóteusnak, szeretett gyermekemnek: Kegyelem, irgalom, békesség Istentől, a mi Atyánktól és Krisztus Jézustól, a mi Urunktól.||
29879||2.Tim.1.3|Hálaadás Timóteus képmutatás nélküli hitéért|Hálát adok Istennek, akinek őseimtől fogva tiszta lelkiismerettel szolgálok, amint szüntelen megemlékezem rólad imádságaimban éjjel és nappal.||27853
29880||2.Tim.1.4||Könnyeidre emlékezve látni kívánlak, hogy öröm töltsön el.||
29881||2.Tim.1.5||Eszembe jut a benned levő, képmutatás nélküli hit, amely először nagyanyádban, Lóiszban, majd anyádban, Eunikében lakozott, de meg vagyok győződve arról, hogy benned is megvan.||27553
29882||2.Tim.1.6||Ezért emlékeztetlek téged, hogy gerjeszd fel az Isten kegyelmi ajándékát, amely kezem rád tétele által van benned.||29707;29828
29883||2.Tim.1.7||Mert nem a félénkség lelkét adta nekünk Isten, hanem az erő, a szeretet és a józanság lelkét.||28199
29884||2.Tim.1.8|Szenvedj együtt az evangéliumért!|Ne szégyelld hát a mi Urunkról szóló bizonyságtételt, se engem, az ő foglyát, hanem vállald velem együtt a szenvedést az evangéliumért, Isten ereje által,||25394
29885||2.Tim.1.9||aki megmentett minket és elhívott szent hívással; nem a mi cselekedeteink szerint, hanem az ő saját végzése és kegyelme szerint, amelyet örök időknek előtte adott nekünk Krisztus Jézusban.||29277;-29279
29886||2.Tim.1.10||Ez pedig most lett nyilvánvalóvá a mi Üdvözítőnk, Krisztus Jézus megjelenése által, aki eltörölte a halált, és világosságra hozta az életet és a halhatatlanságot az evangélium által.||28429;28841;28843;30058;26617;26618
29887||2.Tim.1.11||Ennek lettem én hirdetője, apostola és tanítója.||
29888||2.Tim.1.12||Ezért is szenvedem ezeket, de nem szégyellem, mert tudom, kinek hittem, és meg vagyok győződve róla, hogy a nála letett kincsemet meg tudja őrizni arra a napra.||24106;-24115
29889||2.Tim.1.13||Legyen példád az egészséges beszéd, amelyet tőlem hallottál, a Krisztus Jézusban való hitben és szeretetben.||
29890||2.Tim.1.14||A rád bízott drága kincset őrizd meg a bennünk lakozó Szentlélek által.||29875
29891||2.Tim.1.15|Onéziforosz hűsége|Azt tudod, hogy az ázsiaiak mind elfordultak tőlem, köztük Fügelosz és Hermogenész is.||
29892||2.Tim.1.16||Az Úr legyen irgalmas Onéziforosz házanépéhez, mert gyakorta megvidámított engem, és nem szégyellte bilincsemet.||29424
29893||2.Tim.1.17||Sőt amikor Rómában volt, igyekezett felkeresni engem, és meg is talált.||
29894||2.Tim.1.18||Adja meg neki az Úr, hogy irgalmasságot találjon az Úrnál azon a napon. És hogy milyen nagy szolgálatot tett Efezusban, te tudod a legjobban.||29723;-29726
29895||2.Tim.2.1|Jézus jó katonájának harca és az üdvösség reménysége|Fiam, te azért erősödj meg a Krisztus Jézusban való kegyelemben,||
29896||2.Tim.2.2||és amiket tőlem hallottál sok tanú jelenlétében, azokat bízd hű emberekre, akik mások tanítására is alkalmasak lesznek.||29800;-29811
29897||2.Tim.2.3||Vállald velem együtt a szenvedést, mint Jézus Krisztus jó vitéze.||
29898||2.Tim.2.4||Egy harcos sem elegyedik bele az élet dolgaiba, hogy megnyerje annak tetszését, aki őt harcosává fogadta.||
29899||2.Tim.2.5||Ha pedig versenyez is valaki, nem nyer koszorút, ha nem szabályszerűen versenyez.||
29900||2.Tim.2.6||A fáradozó földművesnek kell először a termésből részesülnie.||
29901||2.Tim.2.7||Fontold meg, amit mondok, mert az Úr megértést ad majd neked mindenben.||
29902||2.Tim.2.8||Emlékezz meg arról, hogy Jézus Krisztus feltámadt a halottak közül, aki a Dávid magvából való az én evangéliumom szerint,||
29903||2.Tim.2.9||amelyért még bilincseket is szenvedek, mint egy gonosztevő, de Isten beszéde nincs bilincsbe verve.||27983;27990;27991;27997;27998
29904||2.Tim.2.10||Azért mindent eltűrök a választottakért, hogy ők is elnyerjék a Krisztus Jézusban való üdvösséget örök dicsőséggel.||29556
29905||2.Tim.2.11||Igaz beszéd ez: ha vele együtt meghaltunk, vele együtt fogunk élni is.||28141;28201
29906||2.Tim.2.12||Ha tűrünk, vele együtt fogunk uralkodni is. Ha megtagadjuk, ő is megtagad minket.||23517
29907||2.Tim.2.13||Ha hitetlenkedünk, ő hű marad, ő magát meg nem tagadhatja.||28062;28063
29908||2.Tim.2.14|Óvás a szóharcoktól|Ezekre emlékeztesd és kérve kérjed őket Isten színe előtt, hogy ne vitatkozzanak haszontalanul, a hallgatók romlására.||29859;29860
29909||2.Tim.2.15||Igyekezz kipróbált munkásként megállni Isten előtt, mint aki nem vall szégyent, és helyesen hasogatja az igazság beszédét.||
29910||2.Tim.2.16||A szentségtelen, üres fecsegőket pedig kerüld, mert azok többnyire istentelenségre vezetnek,||
29911||2.Tim.2.17||és beszédük, mint a rákos fekély, terjed. Közülük való Hümenaiosz és Filétosz,||
29912||2.Tim.2.18||akik az igazságtól eltévelyedtek, amikor azt mondják, hogy a feltámadás már megtörtént, és feldúlják némelyek hitét.||29876
29913||2.Tim.2.19|Isten szilárd alapvetése és pecsétje|Mindazáltal megáll az Isten erős fundamentuma, melynek a pecsétje ez: Ismeri az Úr az övéit, és álljon el a hamisságtól mindenki, aki az Úr nevét vallja.||
29914||2.Tim.2.20||Egy nagy házban pedig nemcsak arany- és ezüstedények vannak, hanem fa- és cserépedények is, és azok közül némelyek tisztességre, némelyek pedig közönséges használatra valók.||28244
29915||2.Tim.2.21||Ha tehát valaki megtisztítja magát ezektől, tisztességre való edény lesz, megszentelt és hasznos a gazdának, minden jó cselekedetre alkalmas.||
29916||2.Tim.2.22|Óvás az ifjúkori kísértésektől|Az ifjúkori kívánságokat pedig kerüld, hanem kövesd az igazságot, a hitet, a szeretetet, a békességet azokkal együtt, akik tiszta szívből segítségül hívják az Urat.||28433
29917||2.Tim.2.23||Az ostoba és gyermekes vitatkozásokat pedig kerüld, tudva, hogy azok csak veszekedést eredményeznek.||29999
29918||2.Tim.2.24||Az Úr szolgájának pedig nem kell veszekedni, hanem legyen barátságos mindenkihez, a tanításban járatos, türelmes,||
29919||2.Tim.2.25||aki szelíden neveli az ellenszegülőket, hátha ad nekik Isten megtérést az igazság megismerésére,||29040
29920||2.Tim.2.26||hogy felocsúdjanak az ördög csapdájából, aki foglyul ejtette őket, hogy akaratát teljesítsék.||
29921||2.Tim.3.1|Az utolsó idők ámítói|Azt pedig tudd meg, hogy az utolsó napokban nehéz idők jönnek.||
29922||2.Tim.3.2||Mert az emberek magukat szeretők, pénzsóvárak lesznek, kérkedők, kevélyek, káromkodók, szüleik iránt engedetlenek, hálátlanok, szentségtelenek,||30983
29923||2.Tim.3.3||szívtelenek, kérlelhetetlenek, rágalmazók, mértéktelenek, féktelenek, a jónak nem kedvelői,||
29924||2.Tim.3.4||árulók, vakmerők, felfuvalkodottak, inkább a gyönyörnek, mint Istennek szeretői.||
29925||2.Tim.3.5||Ezeknél megvan ugyan a kegyesség látszata, de megtagadják annak erejét. Kerüld őket!||23398;23403
29926||2.Tim.3.6||Mert közülük valók azok, akik betolakodnak a házakba, és foglyul ejtik a bűnökkel terhelt és sokféle vágytól űzött asszonykákat,||
29927||2.Tim.3.7||akik mindig tanulnak, de az igazság megismerésére sohasem tudnak eljutni.||
29928||2.Tim.3.8||Miként pedig Jannész és Jambrész ellenállt Mózesnek, úgy ezek is ellene állnak az igazságnak, megromlott elméjű, hitre nézve megbízhatatlan emberek.||1696
29929||2.Tim.3.9||De nem sokra mennek, mert esztelenségük nyilvánvaló lesz mindenki előtt, amint amazoké is az lett.||
29930||2.Tim.3.10|A szent iratokhoz és az apostoli tanításhoz való hűség|Te pedig követted az én tanításomat, életmódomat, szándékomat, hitemet, hosszútűrésemet, szeretetemet, állhatatosságomat,||29820
29931||2.Tim.3.11||üldöztetéseimet, szenvedéseimet, amelyek Antiókhiában, Ikóniumban, Lisztrában értek. Milyen üldöztetéseket szenvedtem! És mindezekből megszabadított engem az Úr.||27445;27484;27488;27502;27505
29932||2.Tim.3.12||De mindazokat, akik kegyesen akarnak élni Krisztus Jézusban, üldözni fogják.||23763;23764
29933||2.Tim.3.13||A gonosz emberek pedig és az ámítók növekednek a rosszaságban, tévúton járnak, és tévútra vezetnek.||
29934||2.Tim.3.14||De te maradj meg azokban, amiket tanultál, és amikről meggyőződtél, tudva, kiktől tanultad,||29274
29935||2.Tim.3.15||mivelhogy gyermekségedtől fogva ismered a szent írásokat, amelyek téged bölccsé tehetnek az üdvösségre a Krisztus Jézusban való hit által.||
29936||2.Tim.3.16||A teljes Írás Istentől ihletett, és hasznos a tanításra, a feddésre, a megjobbításra, az igazságban való nevelésre,||30565;30567
29937||2.Tim.3.17||hogy tökéletes, minden jó cselekedetre felkészített legyen Isten embere.||
29938||2.Tim.4.1|Az evangéliumi szolgálat hű betöltése|Kérlek azért az Isten és Krisztus Jézus színe előtt, aki ítélni fog élőket és holtakat, az ő eljövetelére és országára nézve:||27370
29939||2.Tim.4.2||Hirdesd az igét, állj elő vele alkalmas és alkalmatlan időben, ints, feddj, buzdíts teljes béketűréssel és tanítással.||18855
29940||2.Tim.4.3||Mert lesz idő, amikor az egészséges tanítást nem viselik el, hanem saját kívánságaik szerint gyűjtenek maguknak tanítókat, mert viszket a fülük,||
29941||2.Tim.4.4||és az igazságtól elfordítják a fülüket, de a mesékhez odafordulnak.||
29942||2.Tim.4.5||Te azonban légy józan mindenben, szenvedj, végezd az evangélista munkáját, szolgálatodat teljesen betöltsd.||
29943||2.Tim.4.6|Pál elvégezte futását|Mert én nemsokára megáldoztatom, elköltözésem ideje elérkezett.||
29944||2.Tim.4.7||Ama nemes harcot megharcoltam, futásomat elvégeztem, a hitet megtartottam.||27718
29945||2.Tim.4.8||Végezetül eltétetett nekem az igazság koronája, amelyet megad nekem az Úr, az igaz bíró ama napon, de nemcsak nekem, hanem mindazoknak, akik vágyva várják az ő megjelenését.||30345;24106;-24121
29946||2.Tim.4.9|Pál helyzete és üzenetei|Igyekezz minél előbb hozzám jönni,||
29947||2.Tim.4.10||mert Démász elhagyott engem e jelenvaló világhoz ragaszkodva, és elment Thesszalonikába, Kreszcensz pedig Galáciába, Titusz meg Dalmáciába.||29623
29948||2.Tim.4.11||Egyedül Lukács van velem. Márkot vedd magad mellé, hozd el magaddal, mert jó hasznát tudom venni a szolgálatban.||
29949||2.Tim.4.12||Tükhikoszt pedig Efezusba küldtem.||27698;29425
29950||2.Tim.4.13||Köpenyemet, amelyet Tróászban Karposznál hagytam, jöttödben hozd el, a könyveket is, kiváltképpen a pergameneket.||
29951||2.Tim.4.14||Az ércműves Sándor sok bajt szerzett nekem, fizessen meg neki az Úr a cselekedetei szerint.||
29952||2.Tim.4.15||Tőle te is őrizkedj, mert szerfelett ellenállt beszédeinknek.||
29953||2.Tim.4.16||Első védekezésem alkalmával senki sem volt mellettem, sőt mindnyájan elhagytak. Ne számíttassék be nekik.||
29954||2.Tim.4.17||De az Úr mellém állt, és megerősített engem, hogy teljesen elvégezzem az ige hirdetését, hogy minden pogány meghallja. Megszabadultam az oroszlán szájából,||
29955||2.Tim.4.18||és meg is fog szabadítani engem az Úr a gonosz minden mesterkedésétől, és megtart az ő mennyei országára. Övé a dicsőség örökkön-örökké! Ámen.||
29956||2.Tim.4.19|Üdvözletek, áldás|Köszöntsd Priszkát és Akvilát és az Onéziforosz házanépét.||
29957||2.Tim.4.20||Erasztosz Korinthusban maradt, Trofimoszt pedig Milétoszban hagytam betegen.||
29958||2.Tim.4.21||Igyekezz a tél beállta előtt megjönni. Köszönt téged Eubulosz, Pudensz, Linosz, Klaudia és a testvérek mind.||
29959||2.Tim.4.22||Az Úr legyen a te lelkeddel. Kegyelem veletek!||
29960|Pál levele Tituszhoz|.Tit.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Isten szolgája, Jézus Krisztusnak pedig apostola, az Isten választottainak hitéért és a kegyesség szerint való igazságnak megismeréséért,||
29961||.Tit.1.2||az örök élet reménységében, amelyet örök idők előtt megígért Isten, aki nem hazudik,||
29962||.Tit.1.3||a maga idejében pedig kijelentette az igehirdetés által, amelyet rám bízott a mi megtartó Istenünk parancsolata szerint. Titusznak, a közös hit szerint való igaz gyermekemnek:||29282;27291;27300;27305;27309
29963||.Tit.1.4||Kegyelem és békesség Istentől, a mi Atyánktól és Krisztus Jézustól, a mi Üdvözítőnktől.||
29964||.Tit.1.5|Presbiterek, püspökök szolgálatba állítása|Azért hagytalak téged Krétában, hogy az elintézetlen ügyeket hozd rendbe, és rendelj városonként presbitereket, amint meghagytam neked.||
29965||.Tit.1.6||Olyat, aki feddhetetlen, egyfeleségű férfi, akinek hívő gyermekei vannak, akik nem vádolhatók kicsapongással vagy engedetlenséggel.||29800;-29803;29810
29966||.Tit.1.7||Szükséges ugyanis, hogy a püspök feddhetetlen legyen, mint Isten sáfára, nem öntelt, nem indulatos, nem részeges, nem kötekedő, nem haszonleső,||
29967||.Tit.1.8||hanem vendégszerető, a jónak kedvelője, mértékletes, igaz, kegyes, önmegtartóztató,||
29968||.Tit.1.9||aki tartja magát a tanítás szerint való igaz beszédhez, hogy képes legyen bátorítani az egészséges tanítással és meggyőzni az ellenkezőket.||
29969||.Tit.1.10|A hamis tanítók megfegyelmezése|Mert sokan engedetlenek, fecsegők és ámítók, főleg a körülmetéltek között.||27512;29130;29131;29912
29970||.Tit.1.11||Ezeket el kell hallgattatni, mert egész családokat felforgatnak azzal, hogy olyasmiket tanítanak aljas nyerészkedésből, amiket nem kellene.||
29971||.Tit.1.12||Azt mondta valaki közülük, az ő saját prófétájuk: A krétaiak mindig hazudnak, gonosz vadak, rest hasak.||
29972||.Tit.1.13||Ez a bizonyság igaz, azért kímélet nélkül intsd őket, hogy a hitben egészségesek legyenek.||
29973||.Tit.1.14||Ne foglalkozzanak zsidó mesékkel és az igazságtól elfordult emberek parancsolataival.||27512;29767
29974||.Tit.1.15||Minden tiszta a tisztának, de a fertőzötteknek és hitetleneknek semmi sem tiszta, mert elméjük és lelkiismeretük beszennyeződött.||28368;28371
29975||.Tit.1.16||Azt vallják, hogy ismerik Istent, de cselekedeteikkel tagadják, mert utálatosak, engedetlenek és minden jó cselekedetre alkalmatlanok.||29922;29925
29976||.Tit.2.1|Idősek, fiatalok, szolgák|Te pedig azt hirdesd, ami egyezik az egészséges tanítással,||
29977||.Tit.2.2||hogy az idős emberek józanok legyenek, tisztességesek, mértékletesek, a hitben, szeretetben, állhatatosságban egészségesek.||
29978||.Tit.2.3||Hasonlóképpen az idős asszonyok szentekhez illő magaviseletűek legyenek, nem patvarkodók, nem rabjai a sok bornak, hanem jóra oktatók.||
29979||.Tit.2.4||Neveljék józanságra a fiatal asszonyokat, hogy szeressék férjüket és gyermekeiket,||30494;30495
29980||.Tit.2.5||legyenek mértékletesek, tiszták, háziasak, jók, férjüknek engedelmesek, hogy az Isten beszédét miattuk ne káromolják.||30492;30493;30579
29981||.Tit.2.6||Az ifjakat ugyanígy intsd, hogy legyenek mértékletesek.||
29982||.Tit.2.7||Mindenben te magadat állítsd mintaképül a jó cselekedetekben, a romlatlan tanításban, a méltóságban,||
29983||.Tit.2.8||az egészséges, feddhetetlen beszédben, hogy az ellenfél megszégyenüljön, és ne tudjon semmi rosszat mondani rólunk.||30478
29984||.Tit.2.9||A szolgák engedelmeskedjenek mindenben uraiknak, kedvüket keressék, ne ellenkezzenek,||
29985||.Tit.2.10||ne lopjanak, hanem teljesen igaz hűséget tanúsítsanak, hogy a mi megtartó Istenünk tanítását mindenben ékesítsék.||
29986||.Tit.2.11|Megjelent az Isten üdvözítő kegyelme|Mert Isten üdvözítő kegyelme megjelent minden embernek,||26205;29787
29987||.Tit.2.12||s ez arra tanít minket, hogy megtagadva az istentelenséget és a világi kívánságokat, mértékletesen, igazságosan és istenfélően éljünk a jelenvaló világon,||
29988||.Tit.2.13||várva áldott reménységünket és a mi nagy Istenünk és üdvözítő Jézus Krisztusunk dicsőségének megjelenését,||29508
29989||.Tit.2.14||aki önmagát adta értünk, hogy megváltson minket minden gonoszságtól, és hogy önmaga számára megtisztítsa saját népét, hogy jó cselekedetekre igyekezzen.||29128
29990||.Tit.2.15||Ezeket szóld, ints és feddj teljes méltósággal. Senki téged meg ne vessen!||
29991||.Tit.3.1|Engedelmesség az elöljárók és szelídség minden ember iránt|Emlékeztesd őket arra, hogy vessék alá magukat a fejedelemségeknek és hatalmasságoknak; engedelmeskedjenek, és legyenek készek minden jó cselekedetre.||28335;28336;30479;-30481
29992||.Tit.3.2||Senkit ne szidalmazzanak, ne veszekedjenek, kedvesek legyenek, teljes szelídséget tanúsítva minden ember iránt.||29514;30293
29993||.Tit.3.3|Isten emberszeretete és az újjászületés fürdője|Mert régen mi is esztelenek, engedetlenek, tévelygők, különböző kívánságok és élvezetek rabjai, gonoszságban és irigységben élők, gyűlöltek és egymást gyűlölők voltunk.||28544;-28546;29297;-29299
29994||.Tit.3.4||De amikor a mi üdvözítő Istenünk jó volta és az emberekhez való szeretete megjelent,||26205
29995||.Tit.3.5||nem a véghezvitt igaz cselekedeteink alapján újított meg, hanem könyörületből mentett meg minket az újjászületés fürdője és a Szentlélek által,||29304;29305
29996||.Tit.3.6||akit kitöltött ránk bőséggel a mi üdvözítő Jézus Krisztusunk által,||
29997||.Tit.3.7||hogy kegyelméből megigazulva örökösök legyünk az örök élet reménysége szerint.||28200;28201
29998||.Tit.3.8|Jó cselekedetek üres vitatkozás helyett|Igaz ez a beszéd, és szeretném, hogy tanúskodj ezek mellett, hogy igyekezzenek jó cselekedetekkel elöl járni azok, akik Istenben hívőkké lettek. Ezek jók és hasznosak az embereknek.||30004;29989
29999||.Tit.3.9||Az ostoba vitatkozásokat, a nemzetségtáblázatok körüli civakodást és a törvény értelmezése felőli harcokat kerüld, mert haszontalanok és hiábavalók.||29767;29821
30000||.Tit.3.10||A szakadást szító embert egy vagy két intés után kerüld,||23809;-23811
30001||.Tit.3.11||tudva, hogy az ilyen romlott, vétkezik, és önmagát ítéli el.||
30002||.Tit.3.12|Üzenetek, üdvözletek, áldás|Amikor Artemászt vagy Tükhikoszt hozzád küldöm, igyekezz hozzám jönni Nikopoliszba, mert elhatároztam, hogy ott töltöm a telet.||
30003||.Tit.3.13||A törvénytudó Zénászt és Apollóst gondosan készítsd fel az útra, hogy semmiben se legyen hiányuk.||27650
30004||.Tit.3.14||De tanulják meg a mieink is, hogy jó cselekedetekkel járjanak elöl ott, ahol sürgős segítségre van szükség, hogy ne legyenek gyümölcstelenek.||
30005||.Tit.3.15||Köszöntenek téged mindnyájan, akik velem vannak. Köszöntsd azokat, akik szeretnek minket a hitben. Kegyelem mindnyájatokkal!||
30006|Pál levele Filemonhoz|.Filem.1.1|Címzés, üdvözlés|Pál, Krisztus Jézus foglya és Timóteus, a testvér, Filemonnak, a mi szeretett munkatársunknak||30010;-30012;29319
30007||.Filem.1.2||és Appiának, nőtestvérünknek, Arkhipposznak, bajtársunknak és a te házadnál levő gyülekezetnek:||29624;29626;29483;29512
30008||.Filem.1.3||Kegyelem nektek és békesség Istentől, a mi Atyánktól és az Úr Jézus Krisztustól.||
30009||.Filem.1.4|Hálaadás Filemon hitéért és szeretetéért|Mindenkor hálát adok az én Istenemnek, amikor megemlékezem rólad imádságaimban –||29288;29289;28435;29431;29629
30010||.Filem.1.5||mert hallok a te szeretetedről és hitedről, amely az Úr Jézus és minden szent iránt van benned –,||28746;29235;29630;29663
30011||.Filem.1.6||hogy hited közössége hatékony legyen mindannak a jónak a megismerésében, ami Krisztusért van bennünk.||29459;28440;28651;29009;28706;-28713;29276;29261
30012||.Filem.1.7||Mert sok örömünk és vigasztalásunk volt szeretetedben, mert a szentek szíve felüdült általad, testvérem.||30006;30011;30014;29235;29620;29510
30013||.Filem.1.8|A megtért rabszolga visszaküldése|Jóllehet Krisztusban volna bátorságom ahhoz, hogy megparancsoljam neked azt, ami illő,||30010;30012;30024;28516
30014||.Filem.1.9||a szeretetért azonban inkább csak kérlek – ilyen vagyok én, az öreg Pál, most pedig még Krisztus Jézus foglya is.||30011;30012;28734;27243;27984;27990
30015||.Filem.1.10||Kérlek téged az én fiamért, akit fogságomban szültem, Onézimoszért,||28515;28516;29217;29765;29962;30545
30016||.Filem.1.11||aki egykor neked haszontalan volt, most pedig neked is, nekem is nagyon hasznos,||30015;30018;30020;23331;29915;29948;29450;28862
30017||.Filem.1.12||akit visszaküldtem mint saját szívemet.||30022
30018||.Filem.1.13||Magamnál akartam tartani, hogy helyetted szolgáljon nekem az evangéliumért szenvedett fogságomban,||30014;30024;29478;28861
30019||.Filem.1.14||de hozzájárulásod nélkül semmit sem akartam tenni, hogy jótéteményed ne kényszerű, hanem önkéntes legyen.||30025;30026;29031;30534
30020||.Filem.1.15||Mert talán azért vált meg tőled ideig-óráig, hogy őt mint örökkévalót kapd vissza.||1363
30021||.Filem.1.16||Most már nem úgy, mint rabszolgát, hanem rabszolgánál nagyobbat, mint szeretett testvért, különösen nekem, de mennyivel inkább neked, mind testben, mind az Úrban.||26783;30015;30017;29857;28576;28577;29197;29595
30022||.Filem.1.17||Azért ha engem társadnak tartasz, úgy fogadd őt magadhoz, mint engem.||30011
30023||.Filem.1.18||Ha pedig valamit vétett ellened, vagy adós, azt nekem számítsd be.||30024
30024||.Filem.1.19||Én, Pál írtam ezt saját kezemmel, én megfizetem azt, noha azt is mondhatnám, hogy önmagaddal is tartozol nekem.||29040;29231;29319;29555;29028;25393
30025||.Filem.1.20||Bizony, testvérem, bárcsak hasznodat vehetném az Úrban! Üdítsd fel azért a szívemet Krisztusban!||30010;30011;30012;30022;-30024
30026||.Filem.1.21|Üzenetek, üdvözletek, áldás|Engedelmességedben bízva írtam neked. Tudom, hogy többet is teszel annál, mint amit mondok.||30013
30027||.Filem.1.22||Egyúttal készíts szállást is nekem, mert remélem, hogy imádságaitokért ajándékba kaptok engem.||29447;29454
30028||.Filem.1.23||Köszönt téged Epafrász, fogolytársam Krisztus Jézusban,||29619;29539;29340;29441
30029||.Filem.1.24||Márk, Arisztarkhosz, Démász és Lukács, az én munkatársaim.||
30030||.Filem.1.25||A mi Urunk Jézus Krisztusnak kegyelme legyen a ti lelketekkel!||
30031|A zsidókhoz írt levél|.Zsid.1.1|Isten tökéletes kijelentése Fia által|Miután sokszor és sokféleképpen szólt Isten hajdan az atyákhoz a próféták által,||4065;4066
30032||.Zsid.1.2||ez utolsó időkben Fia által szólt hozzánk, akit mindennek az örökösévé tett, aki által a világot is teremtette,||26113;26115;29548
30033||.Zsid.1.3||aki dicsőségének visszatükröződése és valóságának képmása, aki hatalma szavával fenntartja a mindenséget; aki miután bűneinktől minket megtisztított, a Felség jobbjára ült a magasságban.||28931;26141;24959;29467;29469
30034||.Zsid.1.4||Annyival feljebb való az angyaloknál, amennyivel náluk különb nevet örökölt.||30102
30035||.Zsid.1.5|Krisztus méltósága nagyobb az angyalokénál|Mert kinek mondta valaha az angyalok közül: „Én Fiam vagy te, ma szültelek téged”, és ismét: „Atyja leszek, és ő Fiammá lesz”?||13954;8195
30036||.Zsid.1.6||Amikor pedig behozza elsőszülöttjét a világba, így szól: És imádja őt Isten minden angyala.||15549;30858;-30860
30037||.Zsid.1.7||És az angyalokról ezt mondja: Angyalait szelekké teszi, és szolgáit tűz lángjává.||15640
30038||.Zsid.1.8||A Fiúról pedig így szól: A te trónod, ó, Isten, mindörökké megáll, és királyságod pálcája az igazság pálcája.||28228
30039||.Zsid.1.9||Szeretted az igazságot, és gyűlölted a gonoszságot, ezért kent fel téged Isten, a te Istened az öröm olajával társaid fölé.||14630
30040||.Zsid.1.10||És: Uram, te kezdetben megvetetted a föld alapját, és a te kezed alkotásai az egek.||15611;15612
30041||.Zsid.1.11||Azok elvesznek, de te megmaradsz, és azok mind megavulnak, mint a ruha,||
30042||.Zsid.1.12||palástként összegöngyölíted őket, és mint a ruha elváltoznak, te pedig ugyanaz vagy, és a te esztendeid nem fogynak el.||
30043||.Zsid.1.13||Melyik angyalnak mondta valaha: „Ülj az én jobbomra, amíg ellenségeidet lábad zsámolyává teszem”?||15853
30044||.Zsid.1.14||Nemde szolgáló lelkek azok valamennyien, akiket szolgálatra küldtek el azokért, akik örökölni fogják az üdvösséget?||
30045||.Zsid.2.1|Figyeljünk a Jézustól hallottakra!|Azért tehát még jobban kell nekünk a hallottakra figyelnünk, hogy valamiképpen el ne sodródjunk.||
30046||.Zsid.2.2||Mert ha az angyalok által hirdetett beszéd erős volt, és minden bűn és engedetlenség elvette igazságos büntetését,||27238;5611
30047||.Zsid.2.3||hogyan menekülünk meg mi, ha nem törődünk ilyen nagy üdvösséggel? Ezt kezdetben az Úr hirdette, majd azok, akik hallották, megerősítették számunkra,||23293
30048||.Zsid.2.4||Isten pedig bizonyságot tett mellettük az ő akarata szerint jelekkel és csodákkal, sokféle erővel és a Szentlélek ajándékával.||27071;27131;-27133;27260;-27262
30049||.Zsid.2.5|Jézus szenvedésen át jutott a dicsőségbe|Mert nem angyaloknak vetette alá a jövendő világot, amelyről szólunk.||30307;25439
30050||.Zsid.2.6||Sőt valahol valaki így tett bizonyságot: Mi az ember, hogy megemlékezel róla, vagy az ember fia, hogy gondod van rá?||14024;-14026
30051||.Zsid.2.7||Rövid időre kisebbé tetted őt az angyaloknál, dicsőséggel és méltósággal koronáztad meg,||
30052||.Zsid.2.8||mindent a lába alá vetettél. Mert azzal, hogy neki mindent alávetett, semmit sem hagyott alávetetlenül, de most még nem látjuk, hogy minden az ő uralma alatt áll.||24280;29293;-29295
30053||.Zsid.2.9||Azt azonban látjuk, hogy Jézus, aki egy rövid időre kisebbé lett az angyaloknál, a halál elszenvedéséért dicsőséggel és tisztességgel koronáztatott meg, mivel az Isten kegyelméből mindenkiért megízlelte a halált.||29467;-29469;30619
30054||.Zsid.2.10||Mert ez volt méltó ahhoz, akiért van a mindenség, és aki által lett a mindenség, hogy üdvösségük fejedelmét, aki sok fiat vezet dicsőségre, szenvedések által tegye tökéletessé.||26085;26105;27080
30055||.Zsid.2.11||Mert a megszentelő és a megszenteltek mind egytől származnak, ezért nem szégyelli őket testvéreinek nevezni,||30210;30214
30056||.Zsid.2.12||amikor így szól: Hirdetem nevedet testvéreimnek, a gyülekezet közösségében dicsérlek téged.||14241
30057||.Zsid.2.13||És ismét: Én benne bízom. És ismét: Íme, itt vagyok, én és a gyermekek, akiket Isten nekem adott.||14131;17893
30058||.Zsid.2.14||Mivel a gyermekek test és vér részesei, ő is hozzájuk hasonlóan részese lett ezeknek, hogy a halál által megsemmisítse azt, akinek hatalma van a halálon, tudniillik az ördögöt,||28001;29886
30059||.Zsid.2.15||és megszabadítsa azokat, akik a haláltól való félelem miatt egész életükben rabok voltak.||
30060||.Zsid.2.16||Mert nyilván nem angyalokat karolt fel, hanem Ábrahám leszármazottait karolta fel.||
30061||.Zsid.2.17||Ezért mindenben hasonlóvá kellett lennie testvéreihez, hogy irgalmas és hű főpap lehessen az Isten előtti szolgálatban, hogy engesztelést szerezzen a nép bűneiért.||29465;29466
30062||.Zsid.2.18||Mivel maga is kísértést szenvedett, segíteni tud azokon, akik kísértésbe esnek.||30096
30063||.Zsid.3.1|Krisztus feljebbvaló Mózesnél|Azért, szent testvérek, mennyei elhívás részesei, figyeljetek hitvallásunk apostolára és főpapjára, Jézusra,||30095
30064||.Zsid.3.2||aki hű volt ahhoz, aki őt annak rendelte, ahogyan Mózes is Isten egész házában.||26832;4066
30065||.Zsid.3.3||Ő azonban Mózesnél nagyobb dicsőségre méltó, amennyiben a ház építőjének nagyobb a tisztessége, mint a háznak.||23026
30066||.Zsid.3.4||Mert minden háznak van építője, aki pedig mindent felépített, az Isten az.||
30067||.Zsid.3.5||Mózes is hű volt ugyan Isten egész házában mint szolga, bizonyságául annak, amit hirdetnie kellett,||
30068||.Zsid.3.6||Krisztus azonban mint Fiú áll a maga háza felett, akinek a háza mi vagyunk, ha a bizalmat és a reménység dicsekvését mindvégig erősen megtartjuk.||28494;28554
30069||.Zsid.3.7|Izráel példája óvjon a hitetlenségbe eséstől|Azért amint a Szentlélek mondja: Ma, ha az ő szavát halljátok,||15525;-15529
30070||.Zsid.3.8||ne keményítsétek meg a szíveteket, mint az elkeseredéskor, a kísértés napján a pusztában,||1985;-1990
30071||.Zsid.3.9||ahol a ti atyáitok azzal kísértettek meg, hogy próbára tettek engem, bár látták tetteimet negyven éven át.||
30072||.Zsid.3.10||Azért megharagudtam arra a nemzedékre, és ezt mondtam: Mindig tévelyegnek szívükben, mert nem ismerték meg az én utaimat.||
30073||.Zsid.3.11||Úgyhogy megesküdtem haragomban, hogy nem fognak bemenni az én nyugodalmamba.||4129;-4132
30074||.Zsid.3.12||Vigyázzatok, testvéreim, hogy valaha ne legyen közületek senkinek hitetlen, gonosz szíve, hogy az élő Istentől elszakadjon,||5697
30075||.Zsid.3.13||hanem intsétek egymást mindennap, amíg tart a ma, hogy egyikőtök se keményedjék meg a bűn csalárdsága által.||30225;30761;-30763
30076||.Zsid.3.14||Mert részeseivé lettünk Krisztusnak, ha azt a bizalmat, amely kezdetben élt bennünk, mindvégig erősen megőrizzük||
30077||.Zsid.3.15||e mondás szerint: Ma, ha az ő szavát halljátok, ne keményítsétek meg a szíveteket, mint az elkeseredéskor.||
30078||.Zsid.3.16||Mert kik keseredtek el, amikor ezt hallották? Nemde mindazok, akik Mózes vezetésével kijöttek Egyiptomból?||4132;4138
30079||.Zsid.3.17||És kikre haragudott meg negyven esztendeig? Nemde azokra, akik vétkeztek, akiknek teste elhullott a pusztában?||
30080||.Zsid.3.18||És kiknek esküdött meg, hogy nem mennek be az ő nyugodalmába, ha nem az engedetleneknek?||4130
30081||.Zsid.3.19||Látjuk is, hogy nem mehettek be hitetlenségük miatt.||
30082||.Zsid.4.1|Isten népének nyugalma|Mivel tehát még beteljesedésre vár az ő nyugodalmába való bemenetel ígérete, vigyázzunk, nehogy valaki közületek fogyatkozásban levőnek láttassék.||30074;30081;24956
30083||.Zsid.4.2||Mert nekünk is hirdették az evangéliumot, miként azoknak, de nem használt nekik a hallott beszéd, mivel nem párosították hittel azok, akik hallották.||24956
30084||.Zsid.4.3||Mert mi, akik hiszünk, bemegyünk a nyugodalomba, amint megmondta: „Ezért megesküdtem haragomban, hogy nem mennek be az én nyugodalmamba”, jóllehet a világ megalapításától kezdett munkáit bevégezte.||15529
30085||.Zsid.4.4||Mert valahol a hetedik napról így szólt: És megnyugodott Isten a hetedik napon minden cselekedetétől.||32
30086||.Zsid.4.5||Itt pedig ismét: Nem mennek be az én nyugodalmamba.||30073
30087||.Zsid.4.6||Mivel tehát még hátravan, hogy némelyek bemenjenek abba, és akiknek először hirdettetett az evangélium, nem mentek be engedetlenségük miatt,||
30088||.Zsid.4.7||ismét mának jelöl egy napot, amikor Dávid által annyi idő után így szólt, ahogyan előbb mondtuk: Ma, ha az ő szavát halljátok, ne keményítsétek meg a szíveteket!||15525;15526
30089||.Zsid.4.8||Mert ha Józsué bevitte volna őket a nyugodalomba, nem szólna azután egy másik napról.||
30090||.Zsid.4.9||Eszerint még hátravan a szombati nyugalom Isten népe számára.||
30091||.Zsid.4.10||Mert aki bement az ő nyugodalmába, az maga is megnyugodott cselekedeteitől, mint Isten is a magáétól.||32
30092||.Zsid.4.11||Igyekezzünk tehát bemenni abba a nyugodalomba, nehogy valaki az engedetlenség hasonló példájaként elessék.||
30093||.Zsid.4.12|Isten igéje élesebb a kétélű kardnál|Mert Isten beszéde élő és ható, és élesebb minden kétélű kardnál, és elhat a szívnek és léleknek, az ízületeknek és a velőknek megoszlásáig, és megítéli a szív gondolatait és szándékait.||19580
30094||.Zsid.4.13||És nincs olyan teremtmény, amely rejtve volna előtte, sőt mindenek meztelenek és leplezetlenek annak szeme előtt, akinek számot kell adnunk.||16309;16316;16317
30095||.Zsid.4.14|Járuljunk bizalommal a kegyelem királyi székéhez|Mivel tehát nagy főpapunk van, aki áthatolt az egeken, Jézus, az Isten Fia, ragaszkodjunk hitvallásunkhoz.||24959;29293;-29295;23276
30096||.Zsid.4.15||Mert nem olyan főpapunk van, aki ne tudna megindulni gyengeségeinken, hanem aki hozzánk hasonlóan megkísértetett mindenben, kivéve a bűnt.||25973;-25975;29465;29466;30651
30097||.Zsid.4.16||Járuljunk azért bizalommal a kegyelem trónjához, hogy irgalmat nyerjünk, és kegyelmet találjunk idejében jövő segítségül.||26818;26819;26822
30098||.Zsid.5.1|Krisztus örök üdvösség szerzője lett szenvedése és engedelmessége által|Mert minden főpapot emberek közül választanak és emberekért rendelnek az Isten előtti szolgálatra, hogy ajándékokat és áldozatokat mutasson be a bűnökért,||
30099||.Zsid.5.2||aki képes együtt érezni a tudatlanokkal és tévelygőkkel, mivelhogy maga is körül van véve erőtlenséggel.||4177
30100||.Zsid.5.3||Ezért köteles mind a népért, mind önmagáért a bűnért való áldozatot bemutatni.||3207;-3217
30101||.Zsid.5.4||És senki sem szerezheti meg magának ezt a tisztséget, csak akit Isten hív el, amint Áront is.||2294
30102||.Zsid.5.5||Hasonlóképpen Krisztus sem maga dicsőítette meg magát azzal, hogy főpap lett, hanem az, aki így szólt hozzá: Én Fiam vagy te, ma szültelek téged.||13954
30103||.Zsid.5.6||Miképpen másutt is mondja: Te örökkévaló pap vagy, Melkisédek rendje szerint.||15856
30104||.Zsid.5.7||Aki az ő testének napjaiban könyörgésekkel és esedezésekkel, hangos kiáltás és könnyhullatás közben járult ahhoz, aki képes megszabadítani őt a halálból, és meghallgattatott istenfélelméért.||24160;24242;25973;-25975
30105||.Zsid.5.8||Jóllehet Fiú, szenvedéséből tanulta meg az engedelmességet,||23276;29464;-29466
30106||.Zsid.5.9||és tökéletességre jutva örök üdvösség szerzője lett mindazok számára, akik engedelmeskednek neki.||
30107||.Zsid.5.10||Isten őt a Melkisédek rendje szerinti főpapnak nevezte.||354;-356;15856
30108||.Zsid.5.11|Óvás a visszaeséstől|Erről nekünk sok és nehezen megmagyarázható mondanivalónk van, mivel restek lettetek a hallásra.||
30109||.Zsid.5.12||Mert noha ez idő szerint már tanítóknak kellene lennetek, ismét arra van szükségetek, hogy az Isten beszédeinek alapvető elemeire tanítson valaki titeket, és olyanok lettetek, mint akiknek tejre van szükségük, nem pedig kemény eledelre.||28479;-28481;30468
30110||.Zsid.5.13||Mert mindaz, aki tejjel él, járatlan az igazság beszédében, mivelhogy kiskorú.||
30111||.Zsid.5.14||A nagykorúaknak pedig kemény eledel való, mint akiknek gyakorlott ítélőképességük van a jó és a rossz megkülönböztetésére.||
30112||.Zsid.6.1||Ezért elhagyva a Krisztusról való kezdetleges beszédet, törekedjünk a tökéletességre. Ne kezdjük el újra lerakni az alapját a holt cselekedetekből való megtérésnek és az Istenbe vetett hitnek,||29358
30113||.Zsid.6.2||a mosakodásokról, a kézrátevésről, a halottak feltámadásáról és az örök ítéletről szóló tanításnak.||
30114||.Zsid.6.3||Ha Isten megengedi, ezt meg is tesszük.||
30115||.Zsid.6.4||Mert lehetetlen dolog, hogy akik egyszer megvilágosíttattak, és megízlelték a mennyei ajándékot, és részeseivé lettek a Szentléleknek,||
30116||.Zsid.6.5||akik megízlelték az Isten jó beszédét és az eljövendő világ erőit,||
30117||.Zsid.6.6||de elestek, ismét megújuljanak a megtérésre, mert újra megfeszítik önmaguknak és nyilvánosan megcsúfolják az Isten Fiát.||30587;30588
30118||.Zsid.6.7||Mert a föld, amely beissza a gyakran ráhulló esőt, és hasznos termést hoz a földművesnek, áldást nyer Istentől,||
30119||.Zsid.6.8||amelyik pedig tövist és bogáncskórót terem, az megvetett, közel van az átokhoz, és a vége megégetés.||
30120||.Zsid.6.9|Hit és türelem által örököljük az ígéreteket|De ha így szólunk is, szeretteim, felőletek ezeknél jobb dolgokról vagyunk meggyőződve, ami üdvösséggel jár.||
30121||.Zsid.6.10||Mert Isten nem igazságtalan, hogy elfelejtkezzék a ti cselekedeteitekről és a szeretetről, amelyet az ő neve iránt tanúsítottatok, amikor a szenteknek szolgáltatok és szolgáltok.||23526;24115
30122||.Zsid.6.11||Kívánjuk pedig, hogy mindegyikőtök ugyanazt a buzgóságot tanúsítsa a reménység teljes bizonyossága iránt mindvégig,||
30123||.Zsid.6.12||hogy ne legyetek restek, hanem követői azoknak, akik hit és béketűrés által öröklik az ígéreteket.||
30124||.Zsid.6.13|Isten ígéretei változhatatlanok|Mert Isten, amikor ígéretet tett Ábrahámnak, mivelhogy nem esküdhetett nagyobbra, önmagára esküdött,||563
30125||.Zsid.6.14||és így szólt: Bizony megáldalak téged, és bizony megsokasítlak téged.||301;401;402
30126||.Zsid.6.15||És mivel hosszútűrő volt, megkapta az ígéretet.||
30127||.Zsid.6.16||Mert az emberek nagyobbra esküsznek, és náluk minden vitának véget vet és mindent megerősít az eskü.||
30128||.Zsid.6.17||Ezért Isten is esküvéssel kezeskedett, mert még meggyőzőbben akarta megmutatni az ígéret örököseinek, hogy végzése változhatatlan.||
30129||.Zsid.6.18||Azért, hogy két változhatatlan tény által, amelyekre nézve lehetetlen, hogy Isten hazudjon, erős vigasztalásunk legyen nekünk, akik hozzá menekültünk, hogy megragadjuk az előttünk levő reménységet,||
30130||.Zsid.6.19||amely biztos és erős horgonya lelkünknek, és beljebb hatol a kárpitnál,||
30131||.Zsid.6.20||ahova útnyitóul bement értünk Jézus, aki örökre a Melkisédek rendje szerinti főpap lett.||
30132||.Zsid.7.1|Krisztus főpap Melkisédek rendje szerint|Mert ez a Melkisédek, Sálem királya, a felséges Isten papja, aki a királyok leveréséből visszatérő Ábrahámmal találkozva őt megáldotta.||354;-356
30133||.Zsid.7.2||Ábrahám pedig tizedet adott neki mindenből, aki – ha a nevét magyarázzuk – először is az igazság királya, azután pedig Sálem királya is, azaz a békesség királya,||
30134||.Zsid.7.3||apa nélkül, anya nélkül, nemzetség nélkül való; sem napjainak kezdete, sem életének vége nincs, de miután hasonlóvá lett az Isten Fiához, pap marad örökké.||
30135||.Zsid.7.4||Nézzétek, milyen nagy az, akinek Ábrahám, a pátriárka zsákmányából tizedet is adott!||
30136||.Zsid.7.5||Azoknak, akik a Lévi fiai közül nyerik el a papságot, parancsuk van arra, hogy törvény szerint tizedet szedjenek a néptől, azaz a saját atyjafiaiktól, jóllehet ők is Ábrahám ágyékából származtak.||4278
30137||.Zsid.7.6||Az pedig, aki nem az ő nemzetségükből származott, tizedet vett Ábrahámtól, és megáldotta az ígéretek birtokosát.||301
30138||.Zsid.7.7||Márpedig minden vitán felül áll, hogy a nagyobb áldja meg a kisebbet.||
30139||.Zsid.7.8||Itt halandó emberek szednek tizedet, ott pedig az, akiről azt valljuk, hogy él.||
30140||.Zsid.7.9||És hogy úgy mondjam, Ábrahám személyében a tizedszedő Lévi is tizedet adott,||
30141||.Zsid.7.10||mert még az atyja ágyékában volt, amikor Melkisédek találkozott vele.||
30142||.Zsid.7.11||Ha tehát a lévita papság által volna a tökéletesség, mert a nép ez alatt kapta a törvényt, mi szükség volna arra, hogy más pap támadjon, Melkisédek rendje szerint ne pedig Áron rendje szerint?||
30143||.Zsid.7.12||Mert a papság megváltozásával szükségképpen megváltozik a törvény is.||
30144||.Zsid.7.13||Mert akiről ezeket mondjuk, az más nemzetséghez tartozott, amelyből senki sem szolgált az oltár körül.||
30145||.Zsid.7.14||Mert nyilvánvaló, hogy a mi Urunk Júdából támadt, amely törzsre nézve Mózes nem beszél a papságról.||
30146||.Zsid.7.15||És ez még inkább nyilvánvaló lesz, ha Melkisédekhez hasonlóan más pap támad,||
30147||.Zsid.7.16||aki nem testi parancsolat törvénye szerint lett azzá, hanem a romolhatatlan élet ereje által.||
30148||.Zsid.7.17||Erről így tesz bizonyságot: Te pap vagy örökké, Melkisédek rendje szerint.||
30149||.Zsid.7.18||A korábbi parancsolatot félreteszik, mivel erőtlen és haszontalan,||28187;29180
30150||.Zsid.7.19||mert a törvény semmit sem tett tökéletessé, de egy jobb reménységhez vezet, amely által közeledhetünk Istenhez.||27470;26129
30151||.Zsid.7.20||Azok eskü nélkül lettek papokká, ő viszont nem eskü nélkül,||
30152||.Zsid.7.21||hanem esküvéssel, azáltal, aki azt mondta neki: Megesküdött az Úr, és nem bánja meg, te örökké pap vagy.||15856
30153||.Zsid.7.22||Ezért Jézus jobb szövetségnek lett kezesévé.||
30154||.Zsid.7.23||És amíg azok többen lettek papokká, mert a halál miatt nem maradhattak meg,||
30155||.Zsid.7.24||addig neki, mivel örökké megmarad, változatlan a papsága.||
30156||.Zsid.7.25||Ennélfogva mindenkor üdvözítheti is azokat, akik általa járulnak Istenhez, mert mindenkor él, hogy közbenjárjon értük.||29788;30618
30157||.Zsid.7.26||Mert ilyen főpap illett hozzánk: szent, ártatlan, szeplőtelen, a bűnösöktől elkülönített és aki az egeknél magasságosabb lett,||
30158||.Zsid.7.27||akinek nincs szüksége arra, mint a főpapoknak, hogy napról napra előbb a saját bűneiért vigyen áldozatot, azután a nép bűnéért, mert ezt egyszer megcselekedte, amikor önmagát feláldozta.||3204;-3217;30186
30159||.Zsid.7.28||Mert a törvény gyarló embereket rendel főpapokká, a törvény utáni eskü beszéde pedig az örökké tökéletes Fiút.||
30160||.Zsid.8.1|Krisztus új szövetség közbenjárója|Az elmondottak lényege az, hogy olyan főpapunk van, aki a Magasságos trónjának jobbjára ült a mennyekben,||29293
30161||.Zsid.8.2||annak a szentélynek és igazi sátornak szolgálattevőjeként, amelyet nem ember épített, hanem az Úr.||
30162||.Zsid.8.3||Mert minden főpapot ajándékok meg áldozatok bemutatására rendelnek, ezért szükséges, hogy neki is legyen mit áldoznia.||29373
30163||.Zsid.8.4||Ha tehát a földön volna, még csak pap sem volna, mert már vannak olyanok, akik a törvény szerint áldozatokat mutatnak be;||
30164||.Zsid.8.5||akik a mennyei dolgok képmásának és árnyékának szolgálnak, ahogy Isten rendelte Mózesnek, amikor el akarta készíteni a sátrat: Vigyázz – mondta –, hogy mindent a szerint a minta szerint készíts, amelyet a hegyen mutattam neked.||29578;2235
30165||.Zsid.8.6||Most azonban Krisztus annyival kiválóbb szolgálatot nyert, amennyivel jobb szövetségnek lett a közbenjárója, amely jobb ígéretek alapján köttetett.||28915
30166||.Zsid.8.7||Mert ha az az első kifogástalan lett volna, nem kerestek volna helyet a másodiknak.||
30167||.Zsid.8.8||Mert dorgálóan ezt mondja nekik: Íme, jönnek napok – ezt mondja az Úr –, és Izráel házával és Júda házával új szövetséget kötök.||19789;19790
30168||.Zsid.8.9||Nem olyan szövetséget, amelyet atyáikkal kötöttem azon a napon, amikor kézen fogva kivezettem őket Egyiptomból. Mivel azonban nem maradtak meg szövetségemben, azért én sem törődtem velük – ezt mondja az Úr.||2031;2032;2445;2446
30169||.Zsid.8.10||Mert ez az a szövetség, amelyet azon napok elmúltával kötök az Izráel házával. Ezt mondja az Úr: Törvényemet elméjükbe adom, és szívükbe írom azokat, és Istenük leszek, ők pedig népemmé lesznek.||18804
30170||.Zsid.8.11||Akkor senki sem tanítja többé így sem a társát, sem a testvérét: „Ismerd meg az Urat”, mert mindnyájan ismerni fognak engem kicsinytől nagyig.||26763
30171||.Zsid.8.12||Mert megkegyelmezek álnokságaiknak, és bűneikről nem emlékezem többé.||19792
30172||.Zsid.8.13||Amikor újról beszél, elavulttá tette az elsőt, ami pedig elavul és megöregszik, közel van az enyészethez.||
30173||.Zsid.9.1|Krisztus főpapi áldozata nagyobb az ószövetségi áldozatnál|Az első szövetségnek is volt tehát istentiszteleti rendje és földi szent helye.||2203
30174||.Zsid.9.2||Mert sátrat építettek, amelynek első részében volt a gyertyatartó meg az asztal és a szent kenyerek. Ezt nevezték szentélynek.||2708;-2740
30175||.Zsid.9.3||A második kárpiton túl pedig volt az a sátorrész, amelyet a szentek szentjének neveztek.||
30176||.Zsid.9.4||Ebben volt az arany füstölőoltár és a szövetség ládája, minden oldalán arannyal beborítva, benne az aranykorsó a mannával és Áron kihajtott vesszeje meg a szövetség táblái,||1980;4245;-4255;8995
30177||.Zsid.9.5||fölötte pedig a dicsőség kerubjai, beárnyékolva az engesztelés helyét. Ezekről most nem szükséges részletesen szólni.||2213;-2220
30178||.Zsid.9.6||Miután ezeket így elrendezték, a sátor első részébe mindig bejártak a papok az istentisztelet elvégzésére,||
30179||.Zsid.9.7||a másodikba azonban évente egyszer egyedül a főpap mehetett be, azzal a vérrel, amelyet magáért és a nép bűneiért áldozott.||2392;3210;-3220
30180||.Zsid.9.8||A Szentlélek ezzel azt jelenti ki, hogy addig nem nyílik meg az út a szentélybe, amíg fennáll még az első sátor.||30219;30220;26743
30181||.Zsid.9.9||Ez példa a jelen számára, miszerint olyan ajándékokat és áldozatokat mutatnak be, amelyek nem képesek lelkiismeretében tökéletessé tenni a szolgálattevőt.||
30182||.Zsid.9.10||Ezek csak ételekre meg italokra és különböző mosakodásokra vonatkozó testi rendszabályok, amelyek az új rendelkezés idejéig kötelezők.||
30183||.Zsid.9.11||Krisztus pedig megjelent mint a jövendő javak főpapja, a nagyobb és tökéletesebb, nem kézzel csinált, azaz nem e világból való sátron keresztül,||30165
30184||.Zsid.9.12||és nem bakok és tulkok vére által, hanem az ő tulajdon vére által ment be egyszer s mindenkorra a szentélybe, és örök váltságot szerzett.||30460;22079
30185||.Zsid.9.13||Mert ha a bakok és bikák vére meg a tehén hamva a tisztátalanokra hintve megszentel a test tisztaságára,||3205;-3217;4291;-4309
30186||.Zsid.9.14||mennyivel inkább Krisztus vére, aki az örökkévaló Lélek által önmagát áldozta fel szeplőtelenül Istennek, megtisztítja lelkiismereteteket a holt cselekedetektől, hogy az élő Istennek szolgáljatok.||30460
30187||.Zsid.9.15||És ezért új szövetség közbenjárója ő, mert meghalt az első szövetség alatt elkövetett bűnök váltságáért, hogy az elhívottak elnyerjék az örökkévaló örökség ígéretét.||27470;24956
30188||.Zsid.9.16||Mert ahol végrendelet van, ott szükséges, hogy bekövetkezzék a végrendelkező halála,||
30189||.Zsid.9.17||mivel a végrendelet csak halál után jogerős, különben amíg a végrendelkező él, nem érvényes.||
30190||.Zsid.9.18||Innen van az, hogy az első szövetséget sem vér nélkül léptették érvénybe.||
30191||.Zsid.9.19||Mert amikor Mózes a törvény szerint minden parancsolatot elmondott az egész népnek, vette a borjúk és bakok vérét, vízzel és vörös gyapjúval meg izsóppal együtt, meghintette a könyvet és az egész népet,||2180;-2185
30192||.Zsid.9.20||és ezt mondta: Ez a szövetség vére, amelyet Isten rendelt számotokra.||
30193||.Zsid.9.21||Majd a sátrat és az istentiszteletre való összes edényt is ugyanígy meghintette vérrel.||2927;-2947
30194||.Zsid.9.22||És a törvény szerint csaknem mindent vérrel tisztítanak meg, és vérontás nélkül nincs bűnbocsánat.||3246
30195||.Zsid.9.23||Azért szükséges volt, hogy a mennyei dolgok képmásait ezekkel tisztítsák meg, magukat a mennyei dolgokat azonban ezeknél különb áldozatokkal.||30183;30184
30196||.Zsid.9.24||Mert nem kézzel készített szentélybe, az igazinak csak másolatába ment be Krisztus, hanem magába a mennybe, hogy most Isten színe előtt megjelenjék értünk.||30618
30197||.Zsid.9.25||Nem is azért, hogy sokszor odaáldozza magát, mint ahogy a főpap évenként bemegy a szentélybe idegen vérrel,||
30198||.Zsid.9.26||mert akkor sokszor kellett volna szenvednie a világ teremtetése óta. Most pedig csak egyszer jelent meg az idők végén, hogy áldozatával eltörölje a bűnt.||29202;29203
30199||.Zsid.9.27||És amiképpen elvégzett dolog, hogy az emberek egyszer meghaljanak, és azután lesz az ítélet,||74
30200||.Zsid.9.28||úgy Krisztus is egyszer áldoztatott fel, hogy sokak bűnét eltörölje, másodszor pedig bűn hordozása nélkül jelenik meg azoknak, akik várják őt üdvösségükre.||30509;29686;29687
30201||.Zsid.10.1|Krisztus áldozata egyszer s mindenkorra érvényes|Mivel a törvényben csak az eljövendő jó árnyéka van meg, nem maga a dolgok valós képe, ezért azokkal az áldozatokkal, amelyeket évről évre szüntelenül bemutatnak, sohasem képesek tökéletességre juttatni az odajárulókat.||29578;29193
30202||.Zsid.10.2||Különben megszűnt volna az áldozás, hiszen ha az áldozó egyszer megtisztult volna, többé semmi bűntudatot nem érzett volna.||
30203||.Zsid.10.3||De azok évről évre a bűnökre emlékeztetnek.||3222
30204||.Zsid.10.4||Mert lehetetlen, hogy a bikák és bakok vére eltörölje a bűnöket.||
30205||.Zsid.10.5||Azért e világba jövetelekor így szól: Áldozatot és ajándékot nem akartál, de testet alkottál nekem,||14553;-14555
30206||.Zsid.10.6||égő- és bűnért való áldozatot nem kedveltél.||
30207||.Zsid.10.7||Akkor ezt mondtam: Íme, itt vagyok, a könyvtekercsben írva van rólam, hogy cselekedjem a te akaratodat, Istenem.||26259;26567
30208||.Zsid.10.8||Előbb azt mondta, hogy áldozatot és ajándékot, égő- és bűnért való áldozatot nem akartál, nem is kedveltél, amelyeket a törvény szerint bemutatnak,||
30209||.Zsid.10.9||azután így szólt: Íme, itt vagyok, hogy cselekedjem a te akaratodat. Eltörli az elsőt, hogy helyébe állítsa a másodikat.||
30210||.Zsid.10.10||Ezzel az akarattal vagyunk megszentelve egyszer s mindenkorra, Jézus Krisztus testének megáldozása által.||30186;30200
30211||.Zsid.10.11||Minden pap naponként szolgálatban áll, és sokszor mutatja be ugyanazokat az áldozatokat, amelyek sohasem képesek eltörölni a bűnöket.||
30212||.Zsid.10.12||Ő azonban egyetlen áldozattal áldozva a bűnökért mindörökre az Isten jobbjára ült,||
30213||.Zsid.10.13||és ott vár, amíg ellenségei a lába alá vettetnek zsámolyul.||28811;28812
30214||.Zsid.10.14||Mert egyetlen áldozatával örökre tökéletessé tette a megszentelteket.||
30215||.Zsid.10.15||De bizonyságot tesz erről nekünk a Szentlélek is, mert utána így szól:||
30216||.Zsid.10.16||Ez az a szövetség, amelyet kötök velük ama napok után – azt mondja az Úr –, törvényemet a szívükbe adom, és elméjükbe írom be azokat,||19789;-19791
30217||.Zsid.10.17||bűneikről és álnokságaikról többé meg nem emlékezem.||
30218||.Zsid.10.18||Ahol pedig bűnbocsánat van, ott nincs többé bűnért való áldozat.||
30219||.Zsid.10.19|Meghátrálás nélkül ragaszkodjunk a reménység hitvallásához|Mivelhogy azért, testvéreim, bizalmunk van a szentélybe való bemenetelre Jézus vére által||26743
30220||.Zsid.10.20||azon az úton, amelyet ő szentelt nekünk új és élő út gyanánt, a kárpit, azaz az ő teste által,||
30221||.Zsid.10.21||és mivel nagy papunk van az Isten háza felett,||30068;30095
30222||.Zsid.10.22||járuljunk hozzá igaz szívvel, hitnek teljességével, mint akiknek a szívük tiszta a gonosz lelkiismerettől,||30097
30223||.Zsid.10.23||és testük meg van mosva tiszta vízzel. Ragaszkodjunk a reménység hitvallásához tántoríthatatlanul, mert hű az, aki ígéretet tett.||
30224||.Zsid.10.24||Legyen gondunk arra, hogy egymást buzdítsuk a szeretetre és a jó cselekedetekre,||
30225||.Zsid.10.25||nem hagyva el összejöveteleinket, ahogyan szokásuk némelyeknek, hanem intve egymást annyival inkább, mivel látjátok, hogy közeledik az a nap.||30599;-30601
30226||.Zsid.10.26||Mert ha szándékosan vétkezünk, miután eljutottunk az igazság megismerésére, akkor többé nincs bűnökért való áldozat,||
30227||.Zsid.10.27||hanem az ítéletnek valami rettenetes várása, amikor tűz lángja fogja megemészteni az ellenszegülőket.||24116
30228||.Zsid.10.28||Aki megveti Mózes törvényét, két vagy három tanúbizonyságra, irgalom nélkül meghal.||3328;5370
30229||.Zsid.10.29||Gondoljátok meg, mennyivel súlyosabb büntetésre méltó az, aki az Isten Fiát megtapossa, és a szövetség vérét, amellyel megszenteltetett, tisztátalannak tartja, és a kegyelem Lelkét megcsúfolja!||
30230||.Zsid.10.30||Mert ismerjük azt, aki így szólt: Enyém a bosszúállás, én megfizetek. És ismét: Az Úr megítéli az ő népét.||5793
30231||.Zsid.10.31||Rettenetes dolog az élő Isten kezébe esni.||30308
30232||.Zsid.10.32||De emlékezzetek vissza a régebbi napokra, amelyekben miután megvilágosodtatok, sok szenvedésteljes küzdelmet álltatok ki.||
30233||.Zsid.10.33||Mert egyrészt gyalázásokkal és szorongattatásokkal nyilvánosan megszégyenítettek titeket, másrészt társai lettetek azoknak, akikkel így bántak.||
30234||.Zsid.10.34||Mert a foglyokkal is együtt szenvedtetek, és vagyonotok elrablását örömmel fogadtátok, tudva, hogy nektek jobb és maradandó vagyonotok van.||23313
30235||.Zsid.10.35||Ne dobjátok el hát bizalmatokat, amelynek nagy jutalma van.||23516
30236||.Zsid.10.36||Mert békességes tűrésre van szükségetek, hogy Isten akaratát cselekedve elnyerjétek az ígéretet.||30447;30448;30428;-30432
30237||.Zsid.10.37||Mert még egy kevés idő, és aki eljövendő, eljön és nem késik.||30448;30598
30238||.Zsid.10.38||Az igaz ember pedig hitből él, de ha meghátrál, nem gyönyörködik benne a lelkem.||22819;16555
30239||.Zsid.10.39||De mi nem vagyunk a meghátrálás emberei, hogy elvesszünk, hanem a hitéi, hogy életet nyerjünk.||24956
30240||.Zsid.11.1|A hit és példaképei a világ teremtése óta|A hit pedig a remélt dolgok felőli bizonyosság és a nem látott dolgokról való meggyőződés.||
30241||.Zsid.11.2||Mert ezzel szereztek jó bizonyságot a régiek.||
30242||.Zsid.11.3||Hit által értjük meg, hogy a világ Isten beszéde által teremtetett, hogy ami látható, a láthatatlanból állott elő.||0;26113;26122
30243||.Zsid.11.4||Hit által vitt Ábel becsesebb áldozatot Istennek, mint Kain, s ezáltal bizonyságot nyert afelől, hogy igaz, mert Isten bizonyságot tett az ő ajándékáról, és így még halála után is beszél.||83;84;30303
30244||.Zsid.11.5||Hit által ragadtatott el Énók, hogy ne lásson halált, és nem találták meg, mert Isten elragadta őt. Mert elragadtatása előtt bizonyságot nyert arról, hogy kedves Isten előtt.||129
30245||.Zsid.11.6||Hit nélkül pedig lehetetlen Istennek tetszeni, mert aki Isten elé járul, hinnie kell, hogy ő létezik, és megjutalmazza azokat, akik őt keresik.||
30246||.Zsid.11.7||Hit által kapta az intést Nóé a még nem látott dolgok felől, és istenfélelmében házanépe megmentésére bárkát készített. E hite által elítélte e világot, és a hitből való igazság örökösévé lett.||150;151
30247||.Zsid.11.8||Hit által engedelmeskedett Ábrahám, amikor elhívatott, hogy menjen ki arra a helyre, amelyet örökségül fog kapni, és kiment, nem tudva, hova megy.||299;-302
30248||.Zsid.11.9||Hit által vándorolt az ígéret földjén, mint idegenben, és sátrakban lakott Izsákkal és Jákóbbal, ugyannak az ígéretnek az örököseivel.||1038
30249||.Zsid.11.10||Mert várta az alapokkal bíró várost, melynek tervezője és építője Isten.||
30250||.Zsid.11.11||Hit által nyert erőt Sára is a magzat foganására, és életkora ellenére szült, mivel hűnek tartotta azt, aki az ígéretet tette.||414;515
30251||.Zsid.11.12||Azért attól az egytől, mégpedig mintegy kihalttól olyan sokan származtak, mint az ég csillagai, és mint a tenger partján levő homok, amely megszámlálhatatlan.||564
30252||.Zsid.11.13||Hitben haltak meg mindezek, nem nyerve meg az ígéreteket, hanem csak távolról látva és üdvözölve azokat, és vallást tettek arról, hogy idegenek és vándorok a földön.||1472;1429
30253||.Zsid.11.14||Mert akik így beszélnek, nyíltan megvallják, hogy hazát keresnek.||
30254||.Zsid.11.15||És ha arra gondoltak volna, ahonnan kijöttek, lett volna idejük, hogy visszatérjenek.||299
30255||.Zsid.11.16||Így azonban jobb után vágyakoztak, tudniillik a mennyei után. Ezért Isten nem szégyelli őket, hogy Istenüknek nevezzék, mert készített nekik várost.||1585
30256||.Zsid.11.17||Hit által áldozta volna fel Ábrahám Izsákot, amikor próbára tétetett, és az egyszülöttjét vitte áldozatul, ő, aki az ígéreteket kapta,||549;556;-559
30257||.Zsid.11.18||akinek megmondatott: Izsáktól lesznek utódaid.||525;28230
30258||.Zsid.11.19||Arra számított, hogy Isten a halálból is képes feltámasztani, ezért vissza is kapta őt, mintegy előkép gyanánt.||
30259||.Zsid.11.20||Hit által áldotta meg Izsák Jákóbot és Ézsaut az eljövendőkre nézve.||755;766
30260||.Zsid.11.21||Hit által áldotta meg a haldokló Jákób József mindegyik fiát, és botja végére hajolva imádkozott.||1464;-1471
30261||.Zsid.11.22||Hit által emlékezett meg élete végén József az Izráel fiainak kivonulásáról, és rendelkezett a teteme felől.||1530
30262||.Zsid.11.23||Hit által rejtegették Mózest születése után három hónapig a szülei, mivel látták, hogy szép a gyermek, és nem féltek a király parancsától.||1556;1554
30263||.Zsid.11.24||Hit által tiltakozott Mózes, amikor felnőtt, hogy a fáraó leánya fiának mondják.||1564;1565
30264||.Zsid.11.25||Inkább választotta az Isten népével való együtt nyomorgást, mint a bűnnek ideig-óráig való gyönyörűségét.||
30265||.Zsid.11.26||Egyiptom kincseinél nagyobb gazdagságnak tartotta Krisztus gyalázatát, mert a megjutalmazásra tekintett.||
30266||.Zsid.11.27||Hit által hagyta ott Egyiptomot, nem félt a király haragjától, hanem kitartott, mintha látta volna a láthatatlant.||1569
30267||.Zsid.11.28||Hit által készítette el a páskát és a vérrel való meghintést, hogy az öldöklő ne érintse elsőszülötteiket.||1819;-1830
30268||.Zsid.11.29||Hit által keltek át a Vörös-tengeren, mint valami szárazföldön, és amikor az egyiptomiak is megpróbálták ezt, elmerültek.||1911;-1918
30269||.Zsid.11.30||Hit által omlottak le Jerikó kőfalai, miután körüljárták azt hét napon át.||5951
30270||.Zsid.11.31||Hit által nem veszett el az engedetlenekkel együtt Ráháb, a parázna nő, amikor befogadta a kémeket békességgel.||5870;5972
30271||.Zsid.11.32||És mit mondjak még? Hiszen kifogynék az időből, ha szólnék Gedeonról, Bárákról, Sámsonról, Jeftéről, Dávidról, Sámuelről és a prófétákról.||6665;6605;6887;6840;7663
30272||.Zsid.11.33||Ezek hit által országokat győztek le, igazságot szolgáltattak, ígéreteket nyertek el, oroszlánok száját tömték be,||8211;21988;-21994
30273||.Zsid.11.34||a tűz erejét kioltották, megmenekültek a kard élétől, felerősödtek a betegségből, hősök lettek a háborúban, és megfutamították az idegenek seregeit.||21897;-21901;6713;-6715
30274||.Zsid.11.35||Asszonyok feltámadás útján visszanyerték halottaikat, másokat pedig kínpadra vontak, akik visszautasították a szabadulást, hogy becsesebb feltámadásban részesüljenek.||9625;9641
30275||.Zsid.11.36||Mások pedig megcsúfoltatások és megostoroztatások próbáját állták ki, sőt még bilincseket és börtönt is.||19491
30276||.Zsid.11.37||Megkövezték, megégették, szétfűrészelték, karddal gyilkolták őket, juhoknak és kecskéknek bőrében bujdostak, nélkülözve, nyomorogva, gyötrődve.||
30277||.Zsid.11.38||Ezekre nem volt méltó e világ, és pusztákon, hegyeken meg barlangokban és a föld hasadékaiban bujdostak.||
30278||.Zsid.11.39||És mindezek, noha hit által jó bizonyságot nyertek, nem kapták meg az ígéretet.||70
30279||.Zsid.11.40||Mivel Isten mifelőlünk valami jobbról gondoskodott, hogy nélkülünk tökéletességre ne jussanak.||27079
30280||.Zsid.12.1|Jézus a hit szerzője és beteljesítője|Azért mi is, akiket a bizonyságok ily nagy fellege vesz körül, félretéve minden akadályt és a megkörnyékező bűnt, kitartással fussuk meg az előttünk levő küzdőteret.||28140;29340;-29343
30281||.Zsid.12.2||Nézzünk a hit elkezdőjére és bevégzőjére, Jézusra, aki az előtte levő öröm helyett – a gyalázattal nem törődve – elszenvedte a keresztet, és Isten trónjának a jobbjára ült.||
30282||.Zsid.12.3||Gondoljatok arra, aki ilyen ellene való támadást szenvedett el a bűnösöktől, hogy lelketekben megfáradva el ne csüggedjetek.||
30283||.Zsid.12.4|A fenyítés Isten szeretetének jele|Mert a bűn elleni harcban még nem álltatok ellen egészen a vérig,||
30284||.Zsid.12.5||és elfeledkeztetek az intésről, amely nektek mint fiaknak szól: Fiam, ne vesd meg az Úr fenyítését, és ne csüggedj el, ha megfedd téged,||16534;16535;12970
30285||.Zsid.12.6||mert akit szeret az Úr, megfenyíti, és megostoroz mindenkit, akit fiává fogad.||30833
30286||.Zsid.12.7||Szenvedjétek el a fenyítést, hiszen Isten úgy bánik veletek, mint fiaival. Mert melyik fiú az, akit nem fenyít meg az apja?||
30287||.Zsid.12.8||Ha pedig fenyítés nélkül valók vagytok, amelyben mindenki részesül, akkor korcsok vagytok, nem pedig fiak.||
30288||.Zsid.12.9||Aztán: a mi testi apáink is fenyítettek minket, és becsültük őket, hát nem kell-e sokkal inkább engedelmeskednünk a lelkek Atyjának, és élünk!||
30289||.Zsid.12.10||Mert azok csak rövid ideig, tetszésük szerint fenyítettek, ő pedig javunkra, hogy szentségében részesüljünk.||
30290||.Zsid.12.11||Semmilyen fenyítés nem látszik jelenleg örvendetesnek, hanem keservesnek, ámde utóbb az igazság békességes gyümölcsével fizet azoknak, akik megedződtek általa.||
30291||.Zsid.12.12|Senki el ne távolodjék Isten kegyelmétől|Azért a lankadt kezeket és megroggyant térdeket egyenesítsétek ki,||
30292||.Zsid.12.13||és lábatok az egyenes úton járjon, hogy a sánta meg ne botoljon, hanem inkább meggyógyuljon.||
30293||.Zsid.12.14||Törekedjetek mindenkivel a békességre és a megszentelődésre, amely nélkül senki sem látja meg az Urat,||28331;23310
30294||.Zsid.12.15||vigyázva arra, hogy az Isten kegyelmétől ne szakadjon el senki, nehogy a keserűség bármely gyökere fölnövekedve zavart keltsen, és ez sokakat megfertőzzön.||5697
30295||.Zsid.12.16||Ne legyen senki parázna vagy istentelen, mint Ézsau, aki egyetlen ételért eladta elsőszülöttségi jogát.||691
30296||.Zsid.12.17||Mert tudjátok, hogy később, amikor örökölni akarta az áldást, elutasították, mert nem találta meg a megbánás helyét, noha könnyek között kereste.||
30297||.Zsid.12.18||Mert ti nem járultatok megtapintható hegyhez és lángoló tűzhöz, sűrű homályhoz, sötétséghez, szélvészhez,||2037;2042;-2047
30298||.Zsid.12.19||trombita harsogásához és szózatok hangjához, amelyet akik hallottak, kérték, hogy ne szóljon hozzájuk.||2070
30299||.Zsid.12.20||Mert nem bírták elviselni a parancsot: Még ha állat ér is a hegyhez, meg kell kövezni.||2039
30300||.Zsid.12.21||És olyan félelmetes volt a látvány, hogy Mózes is azt mondta: Megijedtem és reszketek.||
30301||.Zsid.12.22||Ti azonban a Sion hegyéhez járultatok és az élő Isten városához, a mennyei Jeruzsálemhez és az angyalok ezreihez,||29224
30302||.Zsid.12.23||az elsőszülöttek seregéhez és gyülekezetéhez, akik fel vannak jegyezve a mennyben, Istenhez, mindenek bírájához, a tökéletes igazak lelkeihez,||
30303||.Zsid.12.24||az új szövetség közbenjárójához, Jézushoz és a meghintés véréhez, amely jobbat beszél, mint az Ábelé.||
30304||.Zsid.12.25||Vigyázzatok, hogy vissza ne utasítsátok azt, aki szól! Mert ha azok nem menekültek meg, akik a földön szólót elutasították, mennyivel kevésbé mi, ha elfordulunk attól, aki a mennyekből szól hozzánk,||
30305||.Zsid.12.26||akinek a szava akkor megrengette a földet, most pedig azt ígérte: Még egyszer megrengetem nemcsak a földet, hanem az eget is.||22928
30306||.Zsid.12.27||A „még egyszer” pedig azok megváltozását jelenti, amelyek mint teremtett dolgok megrendülhetnek, hogy megmaradjanak a rendíthetetlenek.||
30307||.Zsid.12.28||Azért mi, akik rendíthetetlen országot kaptunk, legyünk hálásak, és így szolgáljunk Istennek tetsző módon, kegyességgel és félelemmel.||
30308||.Zsid.12.29||Mert a mi Istenünk megemésztő tűz.||5028
30309||.Zsid.13.1|Buzdítás szeretetre és tiszta életre|A testvéri szeretet maradjon meg.||
30310||.Zsid.13.2||A vendégszeretetről meg ne feledkezzetek, mert ezáltal egyesek – tudtukon kívül – angyalokat vendégeltek meg.||
30311||.Zsid.13.3||Emlékezzetek meg a foglyokról, mintha fogolytársak volnátok, és a gyötrődőkről, mint akik magatok is testben vagytok.||24111;-24115
30312||.Zsid.13.4||Tiszteletre méltó legyen a házasság mindenki előtt, és szeplőtelen a házaságy. A paráznákat pedig és a házasságtörőket Isten megítéli.||28544
30313||.Zsid.13.5||Ne legyetek pénzsóvárak, elégedjetek meg azzal, amitek van, mert ő mondta: Nem hagylak el, sem el nem távozom tőled.||29861;29863;5736
30314||.Zsid.13.6||Úgyhogy bátran mondhatjuk: Az Úr az én segítségem, nem félek, ember mit árthat nekem?||15941
30315||.Zsid.13.7|Óvás az idegen tanításoktól, buzdítás a jótékonyságra|Emlékezzetek meg elöljáróitokról, akik Isten beszédét hirdették nektek, figyeljetek életük végére, és kövessétek hitüket!||28669
30316||.Zsid.13.8||Jézus Krisztus tegnap és ma és örökké ugyanaz.||
30317||.Zsid.13.9||Ne hagyjátok, hogy különféle idegen tanításokkal félrevezessenek! Mert jó dolog kegyelemmel erősíteni meg a szívet, nem ennivalókkal, amelyeknek semmi hasznát sem veszik azok, akik velük élnek.||
30318||.Zsid.13.10||Van oltárunk, amelyről nincs joguk enni azoknak, akik a sátorban szolgálnak.||29233
30319||.Zsid.13.11||Mert amely állatok vérét a főpap beviszi a szentélybe a bűnért, azoknak testét megégetik a táboron kívül.||26911;-26914
30320||.Zsid.13.12||Ezért Jézus is, hogy megszentelje tulajdon vére által a népet, a kapun kívül szenvedett.||
30321||.Zsid.13.13||Menjünk ki tehát hozzá a táboron kívül, az ő gyalázatát hordozva.||
30322||.Zsid.13.14||Mert nincs itt maradandó városunk, hanem a jövendőt keressük.||
30323||.Zsid.13.15||Általa vigyük fel a dicséret áldozatát mindenkor Istennek, azaz az ő nevéről vallást tevő ajkak gyümölcsét.||22351
30324||.Zsid.13.16||A jótékonyságról pedig és az adakozásról el ne feledkezzetek, mert Isten ilyen áldozatokban gyönyörködik.||29527
30325||.Zsid.13.17||Engedelmeskedjetek elöljáróitoknak, és hallgassatok rájuk, mert ők mint számadók vigyáznak lelketekre, hogy ezt örömmel, ne pedig sóhajtozva tegyék, mert ez nektek sem használ.||29700;20586
30326||.Zsid.13.18|Befejező kérések, üdvözletek, áldás|Imádkozzatok értünk! Mert meg vagyunk győződve arról, hogy jó lelkiismeretünk van, és igyekszünk mindenben tisztességesen eljárni.||
30327||.Zsid.13.19||Különösképpen pedig azt kérem, hogy tegyetek meg mindent, hogy mihamarabb visszakerüljek hozzátok.||
30328||.Zsid.13.20||A békesség Istene pedig, aki örök szövetség vére által felhozta a halálból a juhok nagy pásztorát, Jézust, a mi Urunkat,||26561
30329||.Zsid.13.21||tegyen készségessé titeket minden jóra, hogy cselekedjétek az ő akaratát, azt munkálva bennünk, ami kedves előtte Jézus Krisztus által, akinek dicsőség örökkön-örökké. Ámen.||
30330||.Zsid.13.22||Kérlek pedig titeket, testvéreim, szívleljétek meg ezt az intő beszédet, hiszen csak röviden írtam nektek.||
30331||.Zsid.13.23||Legyen tudtotokra, hogy a mi testvérünk, Timóteus kiszabadult, és ha megjön, hamarosan meglátogatlak titeket.||
30332||.Zsid.13.24||Köszöntsétek minden elöljárótokat és a szenteket mind. Köszöntenek titeket az Itáliából valók.||
30333||.Zsid.13.25||Kegyelem mindnyájatokkal! Ámen!||
30334|Jakab levele|.Jak.1.1|Címzés, üdvözlés|Jakab, Istennek és az Úr Jézus Krisztusnak szolgája, üdvözletemet küldöm a szétszórtságban élő tizenkét törzsnek.||30442
30335||.Jak.1.2|A kísértés célja és eredete|Teljes örömnek tartsátok, testvéreim, amikor különféle kísértésekbe estek,||30447;28118
30336||.Jak.1.3||tudva, hogy hitetek próbája állhatatosságot eredményez.||28118
30337||.Jak.1.4||Az állhatatosság tökéletes cselekedetet jelent, hogy tökéletesek és hibátlanok legyetek, minden fogyatkozás nélkül.||
30338||.Jak.1.5||Ha pedig valakinek közületek nincsen bölcsessége, kérje Istentől, aki mindenkinek készségesen és szemrehányás nélkül adja, és megkapja.||24731;16507
30339||.Jak.1.6||De kérje hittel, semmit sem kételkedve, mert aki kételkedik, hasonló a tenger habjához, amelyet a szél hajt és ide-oda hány.||23914;24731
30340||.Jak.1.7||Mert ne vélje, hogy kaphat valamit az Úrtól||
30341||.Jak.1.8||az ilyen kétszívű és minden útjában állhatatlan ember.||30412
30342||.Jak.1.9||Dicsekedjék pedig az alacsony sorsú testvér az ő nagyságával,||30365
30343||.Jak.1.10||a gazdag pedig az ő alacsonyságával, mert elmúlik, mint a fű virága.||18494;30465
30344||.Jak.1.11||Mert felkel a nap perzselő hőségével, és megszárítja a füvet, virága elhull, és szépsége elvész. Így hervad el a gazdag is az ő útjaiban.||18494;18495;15597
30345||.Jak.1.12||Boldog ember az, aki a kísértésben kitart, mert miután megpróbáltatott, elnyeri az élet koronáját, amelyet az Úr ígért az őt szeretőknek.||30432;29945
30346||.Jak.1.13||Senki se mondja, amikor kísértésbe esik, hogy Isten kísért engem, mert Isten gonoszsággal nem kísérthető, ő maga pedig senkit sem kísért.||
30347||.Jak.1.14||Hanem mindenki kísértésbe esik, amikor vonja és csábítja tulajdon kívánsága.||
30348||.Jak.1.15||Azután a kívánság megfoganva bűnt szül, a bűn pedig teljességre jutva halált nemz.||28127;28159;28169
30349||.Jak.1.16||Szeretett testvéreim, ne tévelyegjetek:||
30350||.Jak.1.17||minden jó adomány és minden tökéletes ajándék felülről való, és a világosság Atyjától száll alá, akinél nincs változás vagy változásnak árnyéka.||30612
30351||.Jak.1.18||Az ő akarata szült minket az igazság igéje által, hogy teremtményeinek első zsengéje legyünk.||26125;30464
30352||.Jak.1.19|Isten igéjének hallgatása és megtartása|Tudjátok, szeretett testvéreim, legyen minden ember gyors a hallásra, késedelmes a szólásra, késedelmes a haragra.||16968;16969;17506
30353||.Jak.1.20||Mert az ember haragja nem munkálja Isten igazságát.||29365
30354||.Jak.1.21||Azért vessetek el minden undokságot és a gonoszság sokaságát, és szelíden fogadjátok a belétek oltott igét, amely megtarthatja lelketeket.||29592;29593;30467;28014
30355||.Jak.1.22||Az igének pedig cselekvői legyetek ne pedig csak hallgatói, becsapva magatokat.||23409;28043
30356||.Jak.1.23||Mert ha valaki hallgatója az igének, de nem cselekvője, az ilyen hasonló ahhoz az emberhez, aki a tükörben megnézi természet szerinti ábrázatát,||
30357||.Jak.1.24||majd miután megnézte magát, és elment, azonnal elfelejti, hogy milyen volt.||
30358||.Jak.1.25||De aki belenéz a szabadság tökéletes törvényébe, és megmarad mellette, és nem feledékeny hallgató, hanem tevékeny cselekvő, az boldog lesz tetteiben.||30372;28186;26716
30359||.Jak.1.26||Ha valaki istenfélőnek tartja magát, de nem fékezi meg a nyelvét, hanem megcsalja a maga szívét, annak istentisztelete hiábavaló.||14419
30360||.Jak.1.27||A tiszta és szeplő nélküli istenfélelem Isten és az Atya előtt ez: meglátogatni az árvákat és özvegyeket nyomorúságukban és szeplőtelenül megőrizni magunkat e világtól.||
30361||.Jak.2.1|A keresztyén hit nem személyválogató|Testvéreim, a mi dicsőséges Urunkba, a Jézus Krisztusba vetett hitetek ne legyen személyválogató.||30369;28470
30362||.Jak.2.2||Mert ha bemegy hozzátok a gyülekezetbe egy aranygyűrűs férfi fényes öltözékben, és bemegy egy szegény is piszkos ruhában,||
30363||.Jak.2.3||rátekintetek arra, aki fényes öltözéket visel, és azt mondjátok neki: „Te ülj ide szépen”, és a szegénynek ezt mondjátok: „Te állj ott, vagy ülj ide a zsámolyom mellé”,||
30364||.Jak.2.4||nem kerültetek-e ellentmondásba magatokkal, és nem lettetek-e gonosz gondolkozású bírákká?||
30365||.Jak.2.5||Halljátok meg, szeretett testvéreim: nemde Isten választotta ki a világ szegényeit, hogy gazdagok legyenek a hitben, és örökösei az országnak, amelyet azoknak ígért, akik őt szeretik?||28457;25547
30366||.Jak.2.6||Ti pedig megszégyenítettétek a szegényt. Nemde a gazdagok hatalmaskodnak rajtatok, és nem ők hurcolnak-e titeket a törvény elé?||
30367||.Jak.2.7||Nemde ők káromolják azt a szép nevet, amelyről neveztettek?||
30368||.Jak.2.8||Ha ellenben megtartjátok a királyi törvényt az Írás szerint: „Szeresd felebarátodat, mint önmagadat”, helyesen cselekedtek.||3299
30369||.Jak.2.9||De ha személyválogatók vagytok, vétkeztek, és a törvény elmarasztal titeket mint törvényszegőket.||4909
30370||.Jak.2.10||Mert ha valaki az egész törvényt megtartja is, de vét egy ellen, az egészre nézve vétkessé lesz.||23320
30371||.Jak.2.11||Mert aki ezt mondta: „Ne paráználkodj!”, ezt is mondta: „Ne ölj!” És ha nem paráználkodsz, de ölsz, törvényszegővé lettél.||2064;2065
30372||.Jak.2.12||Úgy szóljatok, és úgy cselekedjetek, mint akiket a szabadság törvénye fog megítélni.||30358
30373||.Jak.2.13||Mert az ítélet irgalmatlan az iránt, aki nem cselekszik irgalmasságot, az irgalmasság viszont diadalmaskodik az ítélet fölött.||23308;23824;24120;24121
30374||.Jak.2.14|A cselekedetek és a hit|Testvéreim, mit használ, ha valaki azt mondja, hogy van hite, cselekedetei pedig nincsenek? Vajon megtarthatja-e őt a hite?||30377;23404
30375||.Jak.2.15||Ha pedig egy férfi- vagy nőtestvérnek nincs rendes ruhája, és nincs meg a mindennapi eledele,||25102;25103
30376||.Jak.2.16||és közületek valaki ezt mondja nekik: „Menjetek el békességgel, melegedjetek meg, és lakjatok jól”, de nem adjátok meg nekik, amire szüksége van a testnek, mit használ az?||30663
30377||.Jak.2.17||Így a hit is, ha nincsenek cselekedetei, halott önmagában.||
30378||.Jak.2.18||De mondhatja valaki: Neked hited van, nekem pedig cselekedeteim vannak. Mutasd meg nekem a te cselekedetek nélküli hitedet, én pedig megmutatom neked az én cselekedeteimből a hitemet.||29235
30379||.Jak.2.19||Te hiszed, hogy egy az Isten. Jól teszed. Az ördögök is hiszik, és rettegnek.||5090;24306
30380||.Jak.2.20||Akarod-e pedig tudni, te hiábavaló ember, hogy a hit cselekedetek nélkül hasznavehetetlen?||
30381||.Jak.2.21||Ábrahám, a mi atyánk, nem cselekedetekből igazult meg, amikor fiát, Izsákot felvitte az oltárra?||
30382||.Jak.2.22||Látod, hogy hite együtt munkálkodott a cselekedeteivel, és a cselekedetekből lett teljessé a hit.||
30383||.Jak.2.23||És beteljesedett az Írás, amely ezt mondja: Hitt pedig Ábrahám Istennek, és tulajdoníttatott az neki igazságul, és Isten barátjának neveztetett.||366;18527
30384||.Jak.2.24||Látjátok tehát, hogy cselekedetekből igazul meg az ember, és nem csupán hitből.||
30385||.Jak.2.25||Ugyanígy a parázna Ráháb is vajon nem cselekedetekből igazíttatott-e meg, amikor a követeket a házába fogadta, és más úton bocsátotta el őket?||30270;5873;5884
30386||.Jak.2.26||Mert amint halott a test lélek nélkül, úgy halott a hit is cselekedetek nélkül.||30377;30380
30387||.Jak.3.1|A nyelv bűnei|Testvéreim, ne legyetek sokan tanítók, hiszen tudjátok, hogy súlyosabb ítéletben lesz részünk.||
30388||.Jak.3.2||Mert mindnyájan sokféleképpen vétkezünk, de ha valaki beszédben nem vétkezik, az tökéletes ember, képes az egész testét megzabolázni.||
30389||.Jak.3.3||Mert a lovak szájába zablát vetünk, hogy engedelmeskedjenek nekünk, és egész testüket irányíthatjuk.||
30390||.Jak.3.4||Íme, a hajókat is, noha mily nagyok, és erős szelek hajtják őket, mégis egy igen kis kormányrúddal oda irányítja a kormányos, ahova akarja.||
30391||.Jak.3.5||Ugyanígy a nyelv is kicsiny tag, mégis nagy dolgokkal kérkedik. Íme, egy kicsiny tűz milyen nagy erdőt felgyújt!||
30392||.Jak.3.6||A nyelv is tűz, a gonoszság világa. A nyelv tagjaink között olyan, amely beszennyezi az egész testet, lángba borítja egész életünket, és maga is lángba borul a gyehennától.||23711;23592;23593
30393||.Jak.3.7||Mert mindenféle vadállat, madár, csúszómászó és tengeri lény megszelídíthető, és az ember meg is szelídítette,||
30394||.Jak.3.8||de a nyelvet az emberek közül senki sem szelídítheti meg, fékezhetetlen gonosz az, halálos méreggel van tele.||16333
30395||.Jak.3.9||Ezzel áldjuk az Urat és Atyát, és ezzel átkozzuk az Isten hasonlatosságára teremtett embereket.||16990;26
30396||.Jak.3.10||Ugyanabból a szájból jön ki áldás és átok. Testvéreim, nem kellene ezeknek így lenniük.||
30397||.Jak.3.11||Vajon a forrás ugyanabból a nyílásból csörgedeztet-e édest és keserűt?||
30398||.Jak.3.12||Avagy, testvéreim, teremhet-e a fügefa olajbogyót vagy a szőlőtő fügét? A sós forrás sem ad édes vizet.||23399;23401
30399||.Jak.3.13|A földi és a mennyei bölcsesség|Kicsoda bölcs és értelmes közöttetek? Helyes magatartásával mutassa meg tetteit, bölcs szelídséggel.||4905;30378
30400||.Jak.3.14||Ha pedig keserű irigység és viszálykodás van a szívetekben, ne dicsekedjetek, és ne hazudjatok az igazság ellen.||29370
30401||.Jak.3.15||Ez a bölcsesség nem felülről jön, hanem földi, testi és ördögi.||30338;30403;29248;29250
30402||.Jak.3.16||Mert ahol irigység és viszálykodás van, ott zűrzavar és minden gonosz tett is van.||
30403||.Jak.3.17||A felülről való bölcsesség pedig először is tiszta, azután békeszerető, méltányos, engedékeny, irgalommal és jó gyümölcsökkel teljes, nem részrehajló és nem képmutató.||
30404||.Jak.3.18||Az igazság gyümölcsének magvát pedig békességben vetik el a békességszerzőknek.||18344;23310
30405||.Jak.4.1|Alázzátok meg magatokat Isten előtt|Honnan vannak a háborúk és harcok köztetek? Nemde bűnös vágyaitokból származnak, amelyek tagjaitokban vitézkednek?||30477;28182
30406||.Jak.4.2||Kívántok valamit, és nem kapjátok meg, öltök és irigykedtek, és nem nyeritek el, harcoltok és háborúskodtok, és nincs semmitek, mert nem kéritek.||
30407||.Jak.4.3||Kéritek, de nem kapjátok, mert rosszul kéritek, csak azért, hogy élvezeteitekre fordítsátok.||30339;30340;23390
30408||.Jak.4.4||Parázna férfiak és asszonyok, nem tudjátok, hogy a világ barátsága ellenségeskedés Istennel? Aki tehát a világ barátja akar lenni, az Isten ellenségévé lesz.||25239;28191;30632
30409||.Jak.4.5||Vagy azt gondoljátok, hogy az Írás hiába mondja: Irigységre kívánkozik a lélek, amely bennünk lakozik?||142;2056;4053;23373
30410||.Jak.4.6||De ő nagyobb kegyelmet ad, ezért is mondja: Isten a kevélyeknek ellenáll, az alázatosaknak pedig kegyelmet ad.||16557;13420;23997;30537
30411||.Jak.4.7||Engedelmeskedjetek azért Istennek, álljatok ellene az ördögnek, és elfut tőletek.||29416;30538
30412||.Jak.4.8||Közeledjetek Istenhez, és közeledni fog hozzátok. Tisztítsátok meg a kezeteket, ti, bűnösök, és szenteljétek meg a szíveteket, ti, kétszívűek!||22948;17738
30413||.Jak.4.9||Gyötrődjetek, gyászoljatok és sírjatok, nevetésetek forduljon gyászra és örömötök szomorúságra!||
30414||.Jak.4.10||Alázzátok meg magatokat az Úr előtt, és ő felmagasztal titeket!||30538
30415||.Jak.4.11||Ne gyalázzátok egymást, testvéreim. Aki gyalázza vagy elítéli testvérét, az a törvényt gyalázza, és a törvényt ítéli el. Ha pedig a törvényt ítéled el, nem megtartója, hanem bírája vagy a törvénynek.||
30416||.Jak.4.12||Egy törvényhozó és ítélőbíró van, aki megmenthet és elveszthet. De ki vagy te, hogy elítéled a felebarátodat?||23384;23512;28031;28352
30417||.Jak.4.13||Tehát ti, akik azt mondjátok: „Ma vagy holnap elmegyünk abba a városba, és ott töltünk egy esztendőt, és kereskedünk, és nyerészkedünk”,||17238
30418||.Jak.4.14||ti, akik azt sem tudjátok, mit hoz a holnap. Mert mi a ti életetek? Bizony pára az, amely rövid ideig látszik, azután pedig eltűnik.||25546
30419||.Jak.4.15||Ehelyett azt kellene mondanotok: Ha az Úr akarja, és élünk, ím ezt vagy azt fogjuk cselekedni.||27647
30420||.Jak.4.16||Ti azonban elbizakodottságotokban dicsekedtek. Minden ilyen dicsekvés gonosz.||
30421||.Jak.4.17||Aki azért tudna jót tenni, de nem teszi, bűne az annak.||25573
30422||.Jak.5.1|A gazdagok ítélete|Most rajta, ti, gazdagok, sírjatok és jajgassatok a rátok következő nyomorúságok miatt.||25237
30423||.Jak.5.2||Gazdagságotok megrothadt, és ruháitokat megrágta a moly,||23368
30424||.Jak.5.3||aranyotok és ezüstötök megrozsdásodott, és rozsdájuk bizonyság ellenetek, és megemészti testeteket, mint a tűz. Kincseket gyűjtöttetek az utolsó napokban.||
30425||.Jak.5.4||Íme, a ti földjeiteket learató munkások bére, amit visszatartottatok, az égre kiált. És az aratók kiáltásai eljutottak a Seregek Urának fülébe.||3294;5539;5540
30426||.Jak.5.5||Dőzsöltetek a földön, és tobzódtatok, hizlaltátok szíveteket a leölés napjára.||25706;25712;19319
30427||.Jak.5.6||Elítéltétek, megöltétek az igazat, s ő nem állt ellen nektek.||
30428||.Jak.5.7|Intés türelemre|Testvéreim, legyetek tehát hosszútűrők az Úr eljöveteléig. Íme, a földműves várja a föld drága gyümölcsét, türelmesen várja, amíg az korai és késői esőt kap.||25912;30236
30429||.Jak.5.8||Legyetek ti is hosszútűrők, és erősítsétek meg szíveteket, mert az Úr eljövetele közel van.||
30430||.Jak.5.9||Ne sóhajtozzatok egymás ellen, testvéreim, hogy el ne ítéltessetek! Íme, a Bíró az ajtó előtt áll.||
30431||.Jak.5.10||A szenvedésben és hosszútűrésben vegyetek példát, testvéreim, a prófétáktól, akik az Úr nevében szóltak.||23313
30432||.Jak.5.11||Íme, boldognak mondjuk a tűrni tudókat. Jób hosszútűréséről hallottatok, és az Úrtól való végét láttátok, hogy az Úr igen irgalmas és könyörületes.||12892
30433||.Jak.5.12||Mindenekelőtt pedig, testvéreim, ne esküdjetek se az égre, se a földre, se semmi más esküvéssel, hanem legyen a ti igenetek igen, és a ti nemetek nem, hogy ne essetek ítélet alá.||23335;23338
30434||.Jak.5.13|Az imádság ereje|Szenved valaki közöttetek? Imádkozzék! Öröme van valakinek? Dicséretet énekeljen!||14713;29390;29600
30435||.Jak.5.14||Beteg valaki közöttetek? Hívja magához a gyülekezet véneit, és imádkozzanak érte, és kenjék meg olajjal az Úr nevében.||24487
30436||.Jak.5.15||És a hitből fakadó imádság megtartja a beteget, és az Úr felsegíti őt. És ha bűnöket követett is el, bocsánatot nyer.||24958
30437||.Jak.5.16||Valljátok meg bűneiteket egymásnak, és imádkozzatok egymásért, hogy meggyógyuljatok. Az igaz buzgó könyörgésének nagy ereje van.||29422;16406
30438||.Jak.5.17||Illés ember volt, hozzánk hasonló természettel, és amikor buzgó imádsággal kérte, hogy ne legyen eső, nem volt eső a földön három esztendeig és hat hónapig.||9319;25155
30439||.Jak.5.18||Aztán ismét imádkozott, és az ég esőt adott, és a föld meghozta termését.||
30440||.Jak.5.19||Testvéreim, ha valaki közöttetek eltévelyedik az igazságtól, és megtéríti valaki,||29256
30441||.Jak.5.20||tudja meg, hogy aki bűnöst térít meg a tévelygés útjáról, annak lelkét mentette meg a haláltól, és sok bűnt elfedez.||14736;16736;30521
30442|Péter első levele|1.Pt.1.1|Címzés, üdvözlés|Péter, Jézus Krisztus apostola, a Pontusz, Galácia, Kappadócia, Ázsia és Bitinia szórványaiban élő jövevényeknek,||30477;30334;26432
30443||1.Pt.1.2||akik ki vannak választva az Atya Isten eleve elrendelése szerint a Lélek megszentelésében engedelmességre és a Jézus Krisztus vérével való meghintésre: Kegyelem és békesség áradjon rátok bőségesen.||28212;28213;30460;30222;30303;30186
30444||1.Pt.1.3|Isten magasztalása a hívők reménységéért|Áldott az Isten és a mi Urunk Jézus Krisztus Atyja, aki nagy irgalmából újonnan szült minket élő reménységre Jézus Krisztusnak a halálból való feltámadása által||29276;29300;29995;29997;28806
30445||1.Pt.1.4||romolhatatlan, szeplőtelen és hervadhatatlan örökségre, amely a mennyben van fenntartva számotokra,||30536;29544;29945
30446||1.Pt.1.5||akiket Isten ereje őriz hit által az üdvösségre, amely készen van, hogy az utolsó időben nyilvánvalóvá legyen.||29192;29516
30447||1.Pt.1.6||Ebben örvendeztek, noha most, mivel így kell lennie, kissé szomorkodtok különféle kísértések között,||30526;30542;28944;30335;28117;28118
30448||1.Pt.1.7||hogy a ti kipróbált hitetek, amely sokkal becsesebb a veszendő, de tűzben kipróbált aranynál, dicséretre, tisztességre és dicsőségre méltónak bizonyuljon Jézus Krisztus megjelenésekor.||16944;30526;29988
30449||1.Pt.1.8||Őt, noha nem láttátok, szeretitek, és noha most sem látjátok, de hisztek benne, és kimondhatatlan, dicsőült örömmel örvendeztek,||26965;28952;18398
30450||1.Pt.1.9||elérve hitetek célját, a lélek üdvösségét.||28158;30239
30451||1.Pt.1.10||Ezt az üdvösséget keresték és kutatták a próféták, akik a nektek szánt kegyelemről prófétáltak,||23623;23624;25454
30452||1.Pt.1.11||nyomozva, hogy melyik vagy milyen időre jelentette azt ki Krisztus bennük levő Lelke, aki előre bizonyságot tett Krisztus szenvedéseiről és az utána következő dicsőségről.||22057;22156;22157;30567;31096;29465;29467
30453||1.Pt.1.12||Nekik kijelentetett, hogy nem maguknak, hanem nekünk szolgáltak azokkal, amiket most az evangélium hirdetői, a mennyből küldött Szentlélek által hirdetnek nektek, amikbe az angyalok vágyakoznak betekinteni.||27048;27083;27371;30048;29327;29328;30536;29544;29945
30454||1.Pt.1.13|Szentek legyetek!|Azért felövezve elmétek derekát, mint józanok, tökéletesen reménykedjetek abban a kegyelemben, amelyet Jézus Krisztus hoz nektek megjelenésekor.||29418;29379;30129;29885;29886;30358
30455||1.Pt.1.14||Mint engedelmes gyermekek ne szabjátok magatokat korábbi kívánságaitokhoz, amelyek a tudatlanság ideje alatt voltak bennetek,||30516;28315;29356
30456||1.Pt.1.15||hanem amint szent az, aki elhívott titeket, ti is szentek legyetek egész életviteletekben.||30475;29130;28985
30457||1.Pt.1.16||Mert meg van írva: Szentek legyetek, mert én szent vagyok.||3041;3283
30458||1.Pt.1.17||És ha Atyának hívjátok őt, aki személyválogatás nélkül ítél mindenkit cselekedetei szerint, félelemmel éljétek jövevénységetek idejét,||29204;28036;28041;30307
30459||1.Pt.1.18||tudva, hogy nem veszendő holmin, ezüstön vagy aranyon váltattatok meg atyáitoktól örökölt hiábavaló életetekből,||28555;28578;30516
30460||1.Pt.1.19||hanem Krisztusnak, a hibátlan és szeplőtelen báránynak a drága vérén.||30186;28529
30461||1.Pt.1.20||Ő ugyan a világ teremtése előtt ki lett választva, de az idők végén jelent meg értetek,||30985;29327;29885;29886;28429;28430;29277
30462||1.Pt.1.21||akik általa hisztek Istenben, aki feltámasztotta őt a halottak közül, és dicsőséget adott neki, hogy hitetek Istenbe vetett reménység is legyen.||30452;27080;27436;28095
30463||1.Pt.1.22||Az igazság iránti engedelmességben tisztítsátok meg életeteket képmutatás nélküli testvéri szeretetre a Lélek által, és egymást tiszta szívből, kitartóan szeressétek,||30443;30412;30553;30664;29768
30464||1.Pt.1.23||mint akik nem romlandó, hanem romolhatatlan magból születtetek újjá, Istennek élő és maradandó igéje által.||30444;30737;30351;30093
30465||1.Pt.1.24||Mert minden test olyan, mint a fű, és minden dicsősége olyan, mint a fű virága. Megszárad a fű, és elhull a virága,||18494;18496
30466||1.Pt.1.25||de az Úr beszéde örökké megmarad. Ez pedig az a beszéd, amelyet hirdettek nektek.||16053;16054;28264
30467||1.Pt.2.1|Épüljetek fel lelki házzá|Levetve tehát minden gonoszságot, minden álnokságot, képmutatást, irigykedést és minden rágalmazást,||30354;30415;29361;29370
30468||1.Pt.2.2||mint újszülött csecsemők az ige tiszta, hamisítatlan tejét kívánjátok, hogy azon növekedjetek az üdvösségre,||30464;23797;30109;30110;30607;30115;30116
30469||1.Pt.2.3||mivel megízleltétek, hogy jóságos az Úr.||14414
30470||1.Pt.2.4||Járuljatok hozzá, mint élő, az emberektől ugyan megvetett, de Isten előtt kiválasztott, becses kőhöz,||30472;30473;21859;21869;21870
30471||1.Pt.2.5||és ti magatok is mint élő kövek épüljetek fel lelki házzá, szent papsággá, hogy lelki áldozatokkal áldozzatok, amelyek kedvesek Istennek Jézus Krisztus által.||29318;30068;28314;30323;14740
30472||1.Pt.2.6||Azért áll ott az Írásban: Íme, kiválasztott, becses szegletkövet helyezek el Sionban, és aki hisz abban, nem szégyenül meg.||18248;26205
30473||1.Pt.2.7||Nektek tehát, akik hisztek, drága kincs, a hitetleneknek pedig az a kő, amelyet az építők elvetettek, szegletkővé lett,||15957;23935
30474||1.Pt.2.8||és a megütközés kövévé, a botránkozás sziklájává, amelybe beleütköznek, mert nem engedelmeskednek az igének. Ők erre is rendeltettek.||17889;28255;28256;28454;29697
30475||1.Pt.2.9||Ti pedig választott nemzetség, királyi papság, szent nemzet, Isten tulajdon népe vagytok, hogy hirdessétek a hatalmas tetteit annak, aki a sötétségből az ő csodálatos világosságára hívott el titeket,||2031;2032;30771;17795
30476||1.Pt.2.10||akik egykor nem nép voltatok, most pedig Isten népe vagytok, akik számára nem volt irgalom, most pedig irgalmat nyertetek.||22195;28248;28307;28308
30477||1.Pt.2.11||Szeretteim, kérlek titeket mint jövevényeket és idegeneket, tartóztassátok meg magatokat a testi vágyaktól, amelyek a lélek ellen harcolnak.||30442;30458;28951;28182;30405;29246
30478||1.Pt.2.12||Példás életet éljetek a pogányok között, hogy ha valamivel rágalmaznak titeket mint gonosztevőket, a ti jó cselekedeteteket látva Istent dicsőítsék a meglátogatás napján.||30507;29473;23317;25842
30479||1.Pt.2.13|Engedelmeskedjetek minden emberi rendnek|Engedelmeskedjetek azért minden emberi rendnek az Úrért: akár királynak, mint felsőbbségnek,||28335;28339;23960;29991
30480||1.Pt.2.14||akár helytartóknak, mint akiket ő küld a gonosztevők büntetésére, a jót cselekvők dicsérésére.||28338;28337
30481||1.Pt.2.15||Mert az az Isten akarata, hogy jót cselekedve elnémítsátok az esztelen emberek tudatlanságát,||30478;30469;30475;29982;29983
30482||1.Pt.2.16||mint szabadok, és nem úgy, mint akiknél a szabadság a gonoszság palástja, hanem mint Isten szolgái.||28577;28604;29242;30586;28158
30483||1.Pt.2.17||Mindenkit tiszteljetek, a testvériséget szeressétek, Istent féljétek, a királyt tiszteljétek.||30521;30541;28341
30484||1.Pt.2.18|A szolgák kövessék Jézus példáját|Ti, szolgák, teljes félelemmel engedelmeskedjetek uraitoknak, nemcsak a jóknak és elnézőknek, hanem a szívteleneknek is.||29409;29410;29984
30485||1.Pt.2.19||Mert az kedves dolog, ha valaki Istenről való meggyőződéséért tűr el valamilyen sérelmet, igazságtalanul szenvedve.||23311;23340
30486||1.Pt.2.20||Mert milyen dicsőség az, ha vétkeztek, és ezért tűritek el a verést? De ha jót cselekedve szenvedtek és tűrtök, ez kedves dolog Istennél.||25573;25106;25144
30487||1.Pt.2.21||Mert arra hívattatok el, hiszen Krisztus is szenvedett értetek, példát hagyva nektek, hogy az ő nyomdokait kövessétek,||30514;30509;25391;25392;26714;23763
30488||1.Pt.2.22||aki bűnt nem cselekedett, sem álnokság nem hagyta el a száját.||18788;26496;28966
30489||1.Pt.2.23||Amikor szidták, nem viszonozta a szidalmat, amikor szenvedett, nem fenyegetőzött, hanem ráhagyta az igazságosan ítélőre.||18786;30096;26877
30490||1.Pt.2.24||Bűneinket maga vitte fel testében a fára, hogy a bűnöknek meghalva az igazságnak éljünk, és az ő sebei által gyógyultatok meg.||18783;18784;29554;29182;29168;28147
30491||1.Pt.2.25|.|Mert olyanok voltatok, mint a tévelygő juhok, de most megtértetek lelketek pásztorához és felvigyázójához.||18785;30328;26560;26561;21391
30492||1.Pt.3.1|A házastársak becsüljék meg egymást|Hasonlóképpen, ti, asszonyok, engedelmeskedjetek férjeteknek, hogy ha némelyek nem engedelmeskednének is az igének, feleségük magaviselete ige nélkül is megnyerje őket,||29393;29395;71;29980;28568
30493||1.Pt.3.2||figyelve istenfélő, tiszta életeteket.||30458;30484
30494||1.Pt.3.3||Ékességük ne külsőséges legyen: hajuk fonogatása és arany felrakása vagy drága ruhák felöltése,||29792;29793;17792;17793
30495||1.Pt.3.4||hanem a szívnek elrejtett embere a szelíd és csendes lélek romolhatatlanságával, amely igen becses Isten előtt.||29334;29341
30496||1.Pt.3.5||Mert így ékesítették magukat egykor a szent asszonyok is, akik Istenben reménykedtek, és engedelmeskedtek férjüknek,||71
30497||1.Pt.3.6||amint Sára is engedelmeskedett Ábrahámnak, és urának nevezte őt, akinek leányai lettetek, ha jót cselekedtek, és nem riadtok vissza semmiféle fenyegetéstől.||436;29224;29225;18743;16548
30498||1.Pt.3.7||Hasonlóképpen, ti férfiak, megértően éljetek együtt feleségetekkel, a gyengébb nemet részesítsétek tiszteletben, mint örököstársakat az élet kegyelmében, hogy imádságaitoknak ne legyen akadálya.||29396;29397;28558;28560;29197;23363;23364;29791
30499||1.Pt.3.8|Cselekedjétek a jót állhatatosan|Végezetül mindnyájan legyetek egyetértők, együtt érzők, testvérszeretők, irgalmasok, alázatos szívűek.||29504;29596
30500||1.Pt.3.9||Ne fizessetek gonosszal a gonoszért vagy szidalommal a szidalomért, hanem ellenkezőleg: mondjatok áldást, hiszen arra hívattatok el, hogy áldást örököljetek.||30481;30489;28330;23345;23363;23364;29183
30501||1.Pt.3.10||Mert aki szereti az életet, és szeretne jó napokat látni, tartóztassa meg a nyelvét a gonosztól, és ajka ne szóljon álnokságot;||14418;14419;14420;17075;30346;30415
30502||1.Pt.3.11||forduljon el a gonosztól, és cselekedjék jót; keresse a békességet és kövesse.||29703;30293;29866;14421;14422
30503||1.Pt.3.12||Mert az Úr szeme az igazakon van, és füle az ő könyörgésükre figyel, az Úr arca pedig a gonosztevők ellen fordul.||
30504||1.Pt.3.13||És ki az, aki bántalmaz titeket, ha a jóra igyekeztek?||28212;28217;30736
30505||1.Pt.3.14||De ha szenvedtek is az igazságért, boldogok vagytok; fenyegetésüktől ne ijedjetek meg, ne nyugtalankodjatok.||30486;30527;17887;18748
30506||1.Pt.3.15||Az Úr Krisztust pedig szenteljétek meg a szívetekben. Mindig legyetek készek megfelelni mindenkinek, aki számon kéri tőletek a bennetek levő reménységet. De szelídséggel, félelemmel||17888;29615;29470
30507||1.Pt.3.16||és jó lelkiismerettel tegyétek, hogy amiben rágalmaznak titeket, szégyenüljenek meg azok, akik gyalázzák a ti Krisztusban való példás magatartásotokat.||30478;28880;27853
30508||1.Pt.3.17||Mert jobb, ha jót cselekedve szenvedtek, ha ez az Isten akarata, mint gonoszt cselekedve.||30447;30486;30527;30528
30509||1.Pt.3.18|Krisztus halálának és feltámadásának gyümölcse|Mert Krisztus is szenvedett egyszer a bűnökért, az igaz a nem igazakért, hogy minket Istenhez vezéreljen. Halálra adatott ugyan test szerint, de megeleveníttetett Lélek szerint,||30514;28146;28121;29330;29115;29814;28228
30510||1.Pt.3.19||amelyben elment, és a börtönben levő lelkeknek is prédikált,||30519;30571;30572;28263;27045
30511||1.Pt.3.20||akik egykor engedetlenek voltak, amikor Isten türelemmel várt Nóé napjaiban, a bárka készítésekor, amelyben kevés, azaz nyolc lélek menekült meg víz által.||24061;24062;172;30572;30594;30595
30512||1.Pt.3.21||Most pedig titeket is megment ennek képmása, a keresztség, amely nem a test szennyének lemosása, hanem a jó lelkiismeret keresése Isten iránt, Jézus Krisztus feltámadása által,||29397;30222;30181;30182;28140
30513||1.Pt.3.22||aki felment a mennybe, és Isten jobbján van, akinek alávettettek az angyalok, a hatalmasságok és az erők.||30281;29293;29294
30514||1.Pt.4.1|Isten akarata szerint éljetek|Mivel pedig Krisztus testben szenvedett, fegyverkezzetek fel ti is ugyanazzal a gondolattal, hogy aki testileg szenved, megszűnik vétkezni,||30509;30487;30490;30289;30290
30515||1.Pt.4.2||hogy többé ne emberi kívánságok, hanem az Isten akarata szerint éljétek a testben hátralevő időt.||28142;28143;28158;28960;28985;29168;30633;30634
30516||1.Pt.4.3||Mert elég volt, hogy az elmúlt időben a pogányok akaratát cselekedtétek, kicsapongásokban, kívánságokban, részegségekben, dőzsölésekben, tivornyázásokban és tiltott bálványimádásokban éltetek.||29356;29357;29993;28026;28027
30517||1.Pt.4.4||Ami miatt megütköznek, hogy nem futtok velük együtt a kicsapongásnak ugyanabba az áradatába, és káromolnak titeket,||27612
30518||1.Pt.4.5||de majd számot adnak annak, aki készen áll megítélni élőket és holtakat.||29938;27370
30519||1.Pt.4.6||Mert azért hirdettetett az evangélium a halottaknak is, hogy megítéltessenek emberek szerint testben, de éljenek Isten szerint lélekben.||30510;28147;28527
30520||1.Pt.4.7|Isten kegyelmének jó sáfárai|Mindennek a vége pedig közel van, legyetek tehát mértékletesek és józanok, hogy imádkozhassatok.||30429;30430;28646;30635;30599;30600
30521||1.Pt.4.8||Mindenekelőtt pedig tartsatok ki az egymás iránti szeretetben, mert a szeretet sok vétket elfedez.||30463;29598;30309;30441
30522||1.Pt.4.9||Legyetek egymáshoz vendégszeretők, zúgolódás nélkül.||30479;30310;29472
30523||1.Pt.4.10||Mindenki amilyen kegyelmi ajándékot kapott, úgy szolgáljatok azzal egymásnak, mint Isten sokféle kegyelmének jó sáfárai.||28319;28320;29014;24089;24090
30524||1.Pt.4.11||Ha valaki szól, Isten igéjét mondja, ha valaki szolgál, azzal az erővel végezze, amelyet Isten ad, hogy mindenben Isten dicsőíttessék a Jézus Krisztus által, akinek dicsőség és hatalom örökkön-örökké. Ámen.||28909;28914;28915;29601;30607;28431
30525||1.Pt.4.12|Boldogság Krisztusért szenvedni|Szeretteim, ne lepődjetek meg attól a tűztől, amely megpróbáltatás végett támadt köztetek, mintha valami különös dolog történne veletek.||18692;30335;30336
30526||1.Pt.4.13||Sőt amennyiben részetek van a Krisztus szenvedéseiben, örüljetek, hogy az ő dicsőségének megjelenésekor is vigadozva örvendezhessetek.||28875;28201
30527||1.Pt.4.14||Boldogok vagytok, ha Krisztus nevéért gyaláznak titeket, mert megnyugszik rajtatok az Istennek és a dicsőségnek Lelke.||30505;23311;23312;17954;30367;29856
30528||1.Pt.4.15||De senki se szenvedjen közületek mint gyilkos vagy tolvaj vagy gonosztevő vagy más dolgába avatkozó.||30486
30529||1.Pt.4.16||Ha pedig mint keresztyén szenved, ne szégyellje, sőt dicsőítse Istent ezzel a névvel.||27402;27169;26986
30530||1.Pt.4.17||Mert itt az ideje, hogy elkezdődjék az ítélet az Isten házanépén. Ha pedig először mirajtunk kezdődik, mi lesz azoknak a vége, akik nem engedelmeskednek az Isten evangéliumának?||19630;20695;29721;29724
30531||1.Pt.4.18||És ha az igaz is alig menekül meg, hova lesz az istentelen és a bűnös?||26033;16787;20206
30532||1.Pt.4.19||Azért akik az Isten akaratából szenvednek, jót cselekedve ajánlják lelküket a hűséges Teremtőnek.||30508;30345;30434;26048
30533||1.Pt.5.1|Presbiterek és ifjak intése|A köztetek levő presbitereket kérem én, a presbitertárs, Krisztus szenvedésének tanúja és az eljövendő dicsőség részese:||29964;29847;30713;26795;26929;28201;28202
30534||1.Pt.5.2||legeltessétek Isten köztetek levő nyáját, gondot viselve rá ne kényszerből, hanem önként, ne rút nyerészkedésből, hanem készségesen,||27722;28624;29966;29970
30535||1.Pt.5.3||ne úgy, mint akik uralkodnak a rájuk bízottakon, hanem mint akik példaképei a nyájnak.||28892;25957;29754
30536||1.Pt.5.4||És amikor megjelenik a főpásztor, elnyeritek a dicsőség hervadhatatlan koszorúját.||30491;30445;30345;28633
30537||1.Pt.5.5||Hasonlóképpen, ti, ifjabbak, engedelmeskedjetek az idősebbeknek, mindnyájan pedig egymás iránt öltsétek magatokra az alázatosságot, mert Isten a kevélyeknek ellenáll, az alázatosaknak pedig kegyelmet ad.||29392;29461;16557;30410
30538||1.Pt.5.6|Istennek gondja van rátok|Alázzátok meg tehát magatokat Isten hatalmas keze alatt, hogy felmagasztaljon titeket annak idején.||30411;30414;13420
30539||1.Pt.5.7||Minden gondotokat őrá vessétek, mert neki gondja van rátok.||14474;23374;30313
30540||1.Pt.5.8||Józanok legyetek, vigyázzatok, mert a ti ellenségetek, az ördög mint ordító oroszlán szertejár, keresve, hogy kit nyeljen el.||30520;30969;12878;25962
30541||1.Pt.5.9||Álljatok ellene, erősek lévén a hitben, tudva, hogy ugyanazok a szenvedések telnek be testvéreiteken a világban.||30411;29416;29417;29458
30542||1.Pt.5.10||A minden kegyelemnek Istene pedig, aki az ő örök dicsőségére hívott el titeket Krisztusban, miután rövid ideig szenvedtetek, ő maga fog teljessé, erőssé, szilárddá és állhatatossá tenni.||30456;29649;30329
30543||1.Pt.5.11||Övé a dicsőség és a hatalom örökkönörökké. Ámen.||29334
30544||1.Pt.5.12|Befejező üdvözlések, áldás|Szilvánusz által, aki – mint gondolom – hű testvéretek, röviden írtam, bátorítva titeket és bizonyságot téve arról, hogy az az Isten igaz kegyelme, amelyben álltok.||28887;29628;29717;27596;28117
30545||1.Pt.5.13||Köszönt titeket a veletek együtt kiválasztott babiloni gyülekezet és Márk, az én fiam.||30442;28613;27418
30546||1.Pt.5.14||Köszöntsétek egymást a szeretet csókjával. Békesség mindnyájatoknak, akik Krisztusban vagytok.||28420;28864
30547|Péter második levele|2.Pt.1.1|Címzés, üdvözlés|Simon Péter, Jézus Krisztus szolgája és apostola, azoknak, akik velünk egyenlő drága hitet nyertek a mi Istenünknek és megtartónknak, Jézus Krisztusnak az igazsága által:||26155;26982;-26984;30442
30548||2.Pt.1.2||Kegyelem és békesség áradjon rátok bőségesen az Istennek és Jézusnak, a mi Urunknak megismerésében.||
30549||2.Pt.1.3|Igyekezzetek szilárddá tenni elhívatásotokat|Az ő isteni ereje mindennel megajándékozott minket, ami az életre és kegyességre való az ő megismerése által, aki minket a saját dicsőségével és hatalmával elhívott,||30446;30475
30550||2.Pt.1.4||amelyek által igen nagy és becses ígéretekkel ajándékozott meg bennünket, hogy általuk isteni természet részeseivé legyetek, kikerülve azt a romlottságot, amely a kívánság miatt van a világban.||30456;30585
30551||2.Pt.1.5||Éppen ezért minden igyekezettel azon legyetek, hogy a ti hitetekhez bőségesen adjatok még erényt, az erényhez ismeretet,||28747;28749
30552||2.Pt.1.6||az ismerethez pedig önuralmat, az önuralomhoz türelmet, a türelemhez kegyességet,||30360
30553||2.Pt.1.7||a kegyességhez testvériességet, a testvériességhez szeretetet.||28342;28344;30626
30554||2.Pt.1.8||Mert ha ezek megvannak és gyarapodnak bennetek, nem lesztek sem tétlenek, sem gyümölcstelenek a mi Urunk Jézus Krisztus megismerésében.||
30555||2.Pt.1.9||Akiben pedig ezek nincsenek meg, az vak, rövidlátó, elfelejtkezett a régi bűneiből való megtisztulásáról.||30551;30554;29297;-29301;29308;29309
30556||2.Pt.1.10||Azért, testvéreim, igyekezzetek még inkább megerősíteni elhívatásotokat és kiválasztatásotokat, mert ha ezeket teszitek, soha nem buktok el.||30076
30557||2.Pt.1.11||Mert így gazdagon megadatik nektek a bemenetel a mi Urunk és Üdvözítőnk, Jézus Krisztus örök országába.||
30558||2.Pt.1.12|Az apostoli prófécia bizonyossága|Azért mindenkor emlékeztetni foglak titeket ezekre, noha tudjátok ezeket, és erősek vagytok a jelenvaló igazságban.||
30559||2.Pt.1.13||De amíg ebben a porsátorban vagyok, helyesnek tartom, hogy emlékeztetéssel ébresztgesselek titeket.||30590
30560||2.Pt.1.14||Mert tudom, hogy hamar leteszem porsátramat, ahogyan a mi Urunk Jézus Krisztus is megjelentette nekem.||26985;26986
30561||2.Pt.1.15||De igyekszem, hogy halálom után is mindenkor megemlékezzetek ezekről.||
30562||2.Pt.1.16||Mert nem kitalált meséket követve ismertettük meg veletek a mi Urunk Jézus Krisztus hatalmát és megjelenését, hanem mint akik szemtanúi voltunk nagyságának.||28448;25396;-25403;26981;26982
30563||2.Pt.1.17||Mert amikor az Atya Istentől azt a tisztességet és dicsőséget nyerte, hogy a felséges dicsőség ilyen szózata jutott hozzá: „Ez az én szeretett Fiam, akiben gyönyörködöm”,||23772
30564||2.Pt.1.18||akkor ezt a mennyből hozzá intézett szózatot mi hallottuk, mert együtt voltunk vele a szent hegyen.||
30565||2.Pt.1.19||És igen biztos nálunk a prófétai beszéd is, amelyre jól teszitek, ha figyeltek, mint sötét helyen világító lámpára, amíg felvirrad a nappal, és hajnalcsillag kel fel a szívetekben.||26084;-26086;16069;23207
30566||2.Pt.1.20||Mindenekelőtt tudnotok kell, hogy az Írásban egy prófécia sem származik saját magyarázatból,||
30567||2.Pt.1.21||mert sohasem ember akaratából származott a prófécia, hanem Isten szent emberei a Szentlélektől indíttatva szóltak.||29936;9495
30568||2.Pt.2.1|A hamis tanítók tévelygése|De voltak hamis próféták is a nép között, ahogyan köztetek is lesznek hamis tanítók, akik veszedelmes eretnekségeket fognak becsempészni, és megtagadva az Urat, aki megváltotta őket, magukra gyors pusztulást hoznak.||20777;20778;24086;30639
30569||2.Pt.2.2||Sokan követik őket kicsapongásaikban, akik miatt káromolni fogják az igazság útját,||29815
30570||2.Pt.2.3||titeket pedig kapzsiságukban kitalált beszédekkel becsapnak majd, de már régóta készen várja őket az ítélet, és kárhozatuk nem késik.||5793
30571||2.Pt.2.4||Mert nem kímélte Isten a bűnbe esett angyalokat sem, hanem az alvilág sötét mélységébe vetette őket, hogy fenntartassanak az ítéletre;||30746
30572||2.Pt.2.5||és a régi világot sem kímélte, hanem csak Nóét, az igazság hirdetőjét, akit nyolcadmagával megőrzött, amikor özönvizet bocsátott az istentelenek világára.||176;-182
30573||2.Pt.2.6||Sodoma és Gomora városait elhamvasztva pusztulásra ítélte, hogy példát állítson azoknak, akik majd istentelenkedni fognak.||481;482
30574||2.Pt.2.7||Megszabadította az igaz Lótot, aki szenvedett az istentelenek gyalázatos viselkedése miatt,||469;473;-479
30575||2.Pt.2.8||mert ő, az igaz, közöttük lakott, s a gonosz cselekedeteket látva és hallva napról napra gyötörte igaz lelkét.||
30576||2.Pt.2.9||Az Úr meg tudja szabadítani a kegyeseket a kísértésekből, a gonoszokat pedig megtartja az ítélet napjára, hogy bűnhődjenek.||28648
30577||2.Pt.2.10||Különösen azokat, akik a testet követve tisztátalan vágyaikban járnak, és az Úr hatalmát megvetik. Vakmerők, elbizakodottak, akik attól sem rettennek vissza, hogy dicsőséges hatalmakat káromoljanak,||30744;30747;30748;30750;30756;30758;28335;28336
30578||2.Pt.2.11||holott még az angyalok sem szólnak azok ellen az Úr előtt káromló ítéletet, pedig azok erőre és hatalomra nézve nagyobbak.||30749
30579||2.Pt.2.12||De ezek – mint oktalan állatok, amelyek természetük szerint elejtésre és elpusztításra valók – azokat káromolják, amiket nem ismernek, és azoknak pusztulásával fognak elpusztulni,||30750
30580||2.Pt.2.13||megkapva gonoszságuk bérét. Ezek gyönyörűségnek tartják a naponkénti tobzódást; szennyfoltok és szégyenfoltok, akik kéjelegnek csalárdságukban, amikor együtt lakmároznak veletek.||30752
30581||2.Pt.2.14||Szemük parázna vággyal van tele, nem szűnnek meg vétkezni, elcsábítják az ingatag lelkeket, szívük gyakorlott a kapzsiságban, átok gyermekei.||23329
30582||2.Pt.2.15||Elhagyták az egyenes utat, eltévelyedtek, és követték Bálámnak, Beór fiának az útját, aki a gonoszság bérét kedvelte,||4382;-4396;4407
30583||2.Pt.2.16||de aki vétkéért feddést kapott: egy igavonó néma állat emberi szóval szólva megakadályozta a próféta esztelenségét.||4399
30584||2.Pt.2.17||Ezek víztelen források, széltől hányatott fellegek, akiknek a sötétség homálya van fenntartva.||30752
30585||2.Pt.2.18||Fellengzős, üres szólamokat hangoztatva kicsapongásaikkal testi kívánságaik kielégítésére csábítják azokat, akik még alig szakadtak el a tévelygésben élőktől,||30756
30586||2.Pt.2.19||szabadságot ígérnek nekik, holott ők maguk a romlottság szolgái, mert mindenki rabja lesz annak, ami legyőzte.||30577;-30582;26484
30587||2.Pt.2.20||Mert ha az Úrnak és az Üdvözítő Jézus Krisztusnak megismerése által a világ förtelmeitől egyszer már megszabadultak, de ezekbe ismét belekeveredve vereséget szenvednek, utolsó állapotuk rosszabb lesz az elsőnél.||29495;29496;30226;30227
30588||2.Pt.2.21||Mert jobb volna nekik, ha meg sem ismerték volna az igazság útját, mint hogy azt megismerve elforduljanak a nekik adott szent parancsolattól.||25573;-25574
30589||2.Pt.2.22||De betelt rajtuk az igaz példabeszéd: Az eb visszatért a saját okádására, és a megfürdött disznó a sárban hempereg.||17275
30590||2.Pt.3.1||Ez már a második levelem hozzátok, szeretteim, amellyel tiszta gondolkozásotokat emlékeztetés által serkentgetem,||30559;30561
30591||2.Pt.3.2||hogy emlékezzetek a szent próféták korábban mondott beszédeire és apostolaitoknak az Úrtól és Üdvözítőtől vett parancsolataira.||30565;30547
30592||2.Pt.3.3||Mindenekelőtt tudjátok meg, hogy az utolsó napokban csúfolódók jönnek, akik saját kívánságaik szerint járnak,||29815
30593||2.Pt.3.4||és gúnyosan kérdezgetik: Hol van az ő eljövetelének ígérete? Mert mióta az atyák elhunytak, minden úgy marad a teremtés kezdetétől fogva.||26740;20769
30594||2.Pt.3.5||Mert rejtve van előttük, hogy az egek régtől fogva voltak, és a föld is, amely vízből és víz által állt elő az Isten szavára,||5;-7;14258
30595||2.Pt.3.6||amely által az akkori világ özönvízzel elborítva elveszett.||170;171;182
30596||2.Pt.3.7||A mostani egek pedig és a föld ugyanazon szó által félre lettek téve, a tűznek fenntartatva az ítéletnek és az istentelen emberek pusztulásának napjára.||30599;29722;-29724
30597||2.Pt.3.8||Az az egy azonban ne legyen rejtve előttetek, szeretteim, hogy egy nap az Úrnál olyan, mint ezer esztendő, és ezer esztendő, mint egy nap.||15445
30598||2.Pt.3.9||Nem késik az ígérettel az Úr, még ha némelyek késedelemnek tartják is, hanem hosszútűrő irántatok, nem akarva, hogy némelyek elvesszenek, hanem hogy mindenki megtérésre jusson.||26740;31161;-31169
30599||2.Pt.3.10||Az Úr napja pedig úgy jön majd el, mint a tolvaj, amikor az egek ropogva elmúlnak, az elemek pedig égve felbomlanak, és a föld és a rajta levő dolgok is megégnek.||24061;24066;-24068;30596;30601
30600||2.Pt.3.11||Mivelhogy azért mindezek felbomlanak, milyennek kell lennetek nektek szent életben és kegyességben,||30603;30360
30601||2.Pt.3.12||akik várjátok és siettetnétek az Isten napjának eljövetelét, amikor az egek tűzbe borulva felbomlanak, és az elemek égve megolvadnak!||29637;29684;-29687
30602||2.Pt.3.13||De új eget és új földet várunk az ő ígérete szerint, amelyben igazság lakozik.||18981;19011;31123
30603||2.Pt.3.14|Emlékeztetés Pál leveleire|Azért, szeretteim, ezeket várva igyekezzetek, hogy szeplő és hiba nélkül valóknak találjon titeket békességben.||30599;30602;29670
30604||2.Pt.3.15||És a mi Urunk hosszútűrését üdvösségnek tartsátok, ahogyan szeretett testvérünk, Pál is írt nektek a neki adott bölcsesség szerint||30598;28034
30605||2.Pt.3.16||szinte minden levelében, amikor ezekről szól. Ezekben van néhány nehezen érthető dolog, amelyeket a tanulatlanok és állhatatlanok csűrnek-csavarnak, mint más írásokat is a maguk vesztére.||
30606||2.Pt.3.17|Befejezés, áldás|Ti azért, szeretteim, mivel előre tudjátok ezt, vigyázzatok, nehogy a gonoszok tévelygései magukkal sodorjanak, és a saját erősségetekből kiessetek,||30592;30593;30598;30460
30607||2.Pt.3.18||hanem növekedjetek a kegyelemben és a mi Urunk és üdvözítő Jézus Krisztusunk ismeretében. Övé a dicsőség most és örökkön-örökké.||26831
30608|János első levele|1.Jn.1.1|Az élet igéjének szemtanúi|Ami kezdettől fogva volt, amit hallottunk, amit szemünkkel láttunk, amit szemléltünk és kezünkkel érintettünk az életnek igéjéről –||26113;26115;26126;30562;26098;26956;26963;26964
30609||1.Jn.1.2||az élet megjelent, láttuk, tanúbizonyságot teszünk róla, és hirdetjük nektek az örök életet, amely az Atyánál volt, és megjelent nekünk –,||26116;26831
30610||1.Jn.1.3||amit hallottunk és láttunk, hirdetjük nektek, hogy nektek is közösségetek legyen velünk, éspedig a mi közösségünk az Atyával és az ő Fiával, Jézus Krisztussal.||26849
30611||1.Jn.1.4||És ezeket azért írjuk nektek, hogy örömünk teljes legyen.||26779;26819;30724
30612||1.Jn.1.5|A világosságban való járás és a bűnbocsánat|Ez pedig az az üzenet, amelyet tőle hallottunk, és hirdetünk nektek, hogy Isten világosság, és nincs benne semmi sötétség.||26121;26462;30350
30613||1.Jn.1.6||Ha azt mondjuk, hogy közösségünk van vele, és sötétségben járunk, hazudunk, és nem az igazságot tesszük.||
30614||1.Jn.1.7||Ha pedig a világosságban járunk, amint ő maga a világosságban van, akkor közösségünk van egymással, és Jézusnak, az ő Fiának vére megtisztít minket minden bűntől.||30186;30770;30892
30615||1.Jn.1.8||Ha azt mondjuk, hogy nincs bűnünk, magunkat csapjuk be, és nincs meg bennünk az igazság.||17031;17517
30616||1.Jn.1.9||Ha megvalljuk bűneinket, ő hű és igaz, hogy megbocsássa bűneinket, és megtisztítson minket minden hamisságtól.||17277
30617||1.Jn.1.10||Ha azt mondjuk, hogy nem vétkeztünk, az ő igéje nincs meg bennünk, és hazuggá tesszük őt.||17517
30618||1.Jn.2.1|Krisztus parancsolatainak megtartása|Gyermekeim, ezt azért írom nektek, hogy ne vétkezzetek. És ha vétkezik valaki, van szószólónk az Atyánál, az igaz Jézus Krisztus,||28218;30156
30619||1.Jn.2.2||mert ő engesztelő áldozat a mi vétkeinkért, de nemcsak a mienkért, hanem az egész világéért is.||30680;28084;29552;26267
30620||1.Jn.2.3||És abból tudjuk meg, hogy megismertük őt, hogy megtartjuk a parancsolatait.||26733;26734
30621||1.Jn.2.4||Aki ezt mondja: „Ismerem őt”, de nem tartja meg a parancsolatait, az hazug, és nincs meg abban az igazság.||30613;30690
30622||1.Jn.2.5||Aki pedig megtartja az ő beszédét, abban valósággal teljessé lett Isten szeretete. Ebből tudjuk meg, hogy őbenne vagyunk:||30682;30683;26734;26758;26760
30623||1.Jn.2.6||aki azt mondja, hogy őbenne marad, annak úgy is kell járnia, amint ő járt.||26772;26773
30624||1.Jn.2.7|Régi és új parancsolat|Szeretteim, nem új parancsolatot írok nektek, hanem régi parancsolatot, amely megvolt bennetek kezdettől fogva; a régi parancsolat az ige, amelyet hallottatok kezdettől fogva.||3299;30657;30717
30625||1.Jn.2.8||Viszont új parancsolatot írok nektek, amely igaz őbenne és tibennetek, mert a sötétség szűnni kezd, és az igazi világosság már fénylik.||26733;28346;29379;26116;26462
30626||1.Jn.2.9||Aki azt mondja, hogy a világosságban van, és gyűlöli a testvérét, az még mindig a sötétségben van.||30660;30661
30627||1.Jn.2.10||Aki szereti a testvérét, az a világosságban marad, és nincs benne megbotránkoztató,||30660;28361
30628||1.Jn.2.11||aki pedig gyűlöli a testvérét, az a sötétségben van, a sötétségben jár, és nem tudja, hova megy, mert a sötétség megvakította a szemét.||30660;26684
30629||1.Jn.2.12|A világ szeretete|Írok nektek, gyermekek, mert bűneitek megbocsáttattak az ő nevéért.||26106;27056;27103;27469
30630||1.Jn.2.13||Írok nektek, apák, mert megismertétek azt, aki kezdettől fogva van. Írok nektek, ifjak, mert legyőztétek a gonoszt.||
30631||1.Jn.2.14||Írtam nektek, gyermekek, mert megismertétek az Atyát. Írtam nektek, apák, mert megismertétek azt, aki kezdettől fogva van. Írtam nektek, ifjak, mert erősek vagytok, Isten igéje megmarad bennetek, és legyőztétek a gonoszt.||26113
30632||1.Jn.2.15||Ne szeressétek a világot, se azokat, amik a világban vannak. Ha valaki a világot szereti, abban nincs meg az Atya szeretete.||23373;25700;30408
30633||1.Jn.2.16||Mert mindaz, ami a világban van – a test kívánsága és a szemek kívánsága és az élet kérkedése –, nem az Atyától van, hanem a világból.||
30634||1.Jn.2.17||A világ elmúlik és annak kívánsága is, de aki Isten akaratát cselekszi, megmarad örökké.||28586;30343;30418;30465;30466;30599;23404
30635||1.Jn.2.18|Sok antikrisztus támadt|Gyermekeim, itt az utolsó óra, és amint hallottátok, az antikrisztus eljön, most pedig sok antikrisztus támadt, amiből tudjuk, hogy itt az utolsó óra.||24029;24048;27723;29731;30719
30636||1.Jn.2.19||Közülünk váltak ki, de nem voltak közülünk valók, mert ha közülünk valók lettek volna, velünk maradtak volna. De nyilvánvalóvá kellett lennie, hogy nem mind közülünk valók.||27724
30637||1.Jn.2.20||Nektek pedig kenetetek van a Szenttől, és ezt tudjátok mindnyájan.||28889;26763
30638||1.Jn.2.21||Nem azért írtam nektek, mivel nem ismeritek az igazságot, hanem mivel ismeritek azt, és mivel semmiféle hazugság nincs az igazságból.||
30639||1.Jn.2.22||Ki a hazug, ha nem az, aki tagadja, hogy Jézus a Krisztus? Ez az antikrisztus, aki tagadja az Atyát és a Fiút.||30673;30719
30640||1.Jn.2.23||Aki tagadja a Fiút, azé nem lehet az Atya sem, aki vallást tesz a Fiúról, azé az Atya is.||30685;26302
30641||1.Jn.2.24||Amit azért kezdettől hallottatok, az maradjon meg bennetek. Ha bennetek marad az, amit kezdettől fogva hallottatok, ti is megmaradtok a Fiúban és az Atyában.||
30642||1.Jn.2.25||Az az ígéret pedig, amelyet ő maga ígért nekünk, az örök élet.||
30643||1.Jn.2.26|Maradjunk meg Krisztusban!|Ezeket írtam nektek azokról, akik félrevezetnek titeket,||
30644||1.Jn.2.27||de az a kenet, amelyet tőle kaptatok, bennetek marad, ezért nincs szükségetek arra, hogy bárki tanítson titeket, hanem az ő kenete megtanít titeket mindenre, és az igaz, nem pedig hazugság. Ahogyan megtanított titeket, úgy maradjatok meg őbenne.||30637;26763;26808;19792
30645||1.Jn.2.28||És most, gyermekeim, maradjatok őbenne, hogy amikor megjelenik, bizalmunk legyen, és ne szégyenüljünk meg előtte az ő eljövetelekor.||
30646||1.Jn.2.29||Ha tudjátok, hogy ő igaz, tudjátok, hogy aki az igazságot cselekszi, az tőle született.||
30647||1.Jn.3.1|Isten gyermekei és az ördög gyermekei|Lássátok, milyen nagy szeretetet adott nekünk az Atya: Isten gyermekeinek neveznek, és azok is vagyunk! A világ azért nem ismer minket, mert nem ismerte meg őt.||26124;29203;26798;26853
30648||1.Jn.3.2||Szeretteim, most Isten gyermekei vagyunk, és még nem lett nyilvánvalóvá, hogy mivé leszünk. De tudjuk, hogy ha nyilvánvalóvá lesz, hasonlókká leszünk őhozzá, és meg fogjuk őt látni, amint van.||28201;28927;29509;29588
30649||1.Jn.3.3||És akiben megvan ez a reménység iránta, az mind megtisztítja magát, ahogyan ő is tiszta.||28985
30650||1.Jn.3.4||Mindaz, aki bűnt követ el, a törvényt is megszegi, mert a bűn törvényszegés.||
30651||1.Jn.3.5||Tudjátok, hogy ő azért jelent meg, hogy a mi bűneinket elvegye, és őbenne nincsen bűn.||18783;18784;18788;29778;30488;30490;28966
30652||1.Jn.3.6||Aki őbenne marad, egy sem vétkezik; aki vétkezik, nem látta őt, és nem is ismerte meg őt.||30709;28150
30653||1.Jn.3.7||Gyermekeim, senki se tévesszen meg titeket: aki az igazságot cselekszi, az igaz, mint ahogyan ő is igaz;||30646
30654||1.Jn.3.8||aki a bűnt cselekszi, az ördögtől van, mert az ördög kezdettől fogva vétkezik. Azért jelent meg az Isten Fia, hogy az ördög munkáit lerontsa.||26494
30655||1.Jn.3.9||Senki sem cselekszik bűnt, aki Istentől született, mert benne marad annak magva, és nem vétkezhet, mert Istentől született.||30709;30464
30656||1.Jn.3.10||Erről ismerhetők meg az Isten gyermekei és az ördög gyermekei: aki nem cselekszi az igazságot, az nincs Istentől, és az sem, aki nem szereti a testvérét.||30678
30657||1.Jn.3.11||Mert ez az az üzenet, amelyet kezdettől fogva hallottatok, hogy szeressük egymást.||30624;30717;26733;26780
30658||1.Jn.3.12||Nem úgy, mint Kain, aki a gonosztól volt, és meggyilkolta a testvérét. És miért gyilkolta meg? Mivel az ő cselekedetei gonoszok voltak, a testvére cselekedetei pedig igazak.||87;26494;30243
30659||1.Jn.3.13|Az igazi testvéri szeretet|Ne csodálkozzatok, testvéreim, ha gyűlöl titeket a világ.||26786;26842
30660||1.Jn.3.14||Mi tudjuk, hogy átmentünk a halálból az életbe, mert szeretjük a testvéreinket. Aki nem szeret, a halálban marad.||30626
30661||1.Jn.3.15||Aki gyűlöli a testvérét, az embergyilkos, és tudjátok, hogy egy embergyilkosnak sincs örök élete őbenne.||23322;23323
30662||1.Jn.3.16||Arról ismertük meg a szeretetet, hogy ő az életét adta értünk: ezért mi is kötelesek vagyunk odaadni életünket a testvéreinkért.||26561;26781;28123
30663||1.Jn.3.17||Akinek megvan a megélhetése a világban, de elnézi, hogy a testvére szükséget szenved, és bezárja előtte a szívét, hogyan maradhat meg abban Isten szeretete?||30375;30376
30664||1.Jn.3.18|Szívbeli bizalom Isten iránt|Gyermekeim, ne szóval szeressünk, ne is nyelvvel, hanem cselekedettel és valósággal.||
30665||1.Jn.3.19||Erről ismerjük meg, hogy az igazságból valók vagyunk, és ebben nyugszik meg szívünk előtte,||
30666||1.Jn.3.20||valahányszor vádol minket a szív, mert Isten nagyobb a mi szívünknél, és mindent tud.||
30667||1.Jn.3.21||Szeretteim, ha szívünk nem vádol minket, bizodalmunk van Istenhez,||
30668||1.Jn.3.22||és akármit kérjünk, megkapjuk tőle, mert megtartjuk a parancsolatait, és azokat tesszük, amik kedvesek előtte.||30705;14067;14421;16407;16904;19714;23391;23915;24731;25481;26540;26750;26775;26818;30338;30437
30669||1.Jn.3.23||Ez pedig az ő parancsolata, hogy higgyünk az ő Fiának, Jézus Krisztusnak nevében, és szeressük egymást, amint megparancsolta nekünk.||26355;26733
30670||1.Jn.3.24||És aki az ő parancsolatait megtartja, az őbenne marad és ő is abban. Azt, hogy ő bennünk marad, a Lélektől tudjuk meg, akit nekünk adott.||26760;30644;28193
30671||1.Jn.4.1|A lelkek megvizsgálása|Szeretteim, ne higgyetek minden léleknek, hanem vizsgáljátok meg a lelkeket, hogy Istentől vannak-e, mert sok hamis próféta jött ki a világba.||23398;29709
30672||1.Jn.4.2||Erről ismeritek meg az Isten Lelkét: amelyik lélek Jézust testben megjelent Krisztusnak vallja, az Istentől van;||
30673||1.Jn.4.3||és amelyik lélek nem tesz vallást Jézusról, az nincs Istentől, és az az antikrisztus, amelyről hallottátok, hogy eljön, és már most a világban van.||30639;30719
30674||1.Jn.4.4||Gyermekeim, ti Istentől vagytok, és legyőztétek őket, mert nagyobb az, aki bennetek van, mint az, aki a világban van.||
30675||1.Jn.4.5||Ők a világból valók, azért a világ szerint szólnak, és a világ hallgat rájuk.||26220
30676||1.Jn.4.6||Mi Istentől vagyunk: aki ismeri Istent, az hallgat ránk, aki nem Istentől van, az nem hallgat ránk. Erről ismerjük meg az igazság lelkét és a tévelygés lelkét.||26497
30677||1.Jn.4.7|Az Isten szeretet|Szeretteim, szeressük egymást, mert a szeretet Istentől van, és mindaz, aki szeret, Istentől született, és ismeri Istent.||
30678||1.Jn.4.8||Aki nem szeret, nem ismerte meg Istent, mert Isten szeretet.||30656;30686
30679||1.Jn.4.9||Abban nyilvánult meg Isten irántunk való szeretete, hogy az ő egyszülött Fiát küldte el Isten a világra, hogy éljünk általa.||26205
30680||1.Jn.4.10||Nem abban van a szeretet, hogy mi szerettük Istent, hanem hogy ő szeretett minket, és elküldte az ő Fiát engesztelő áldozatul a mi bűneinkért.||30619;28084
30681||1.Jn.4.11||Szeretteim, ha így szeretett minket Isten, nekünk is szeretnünk kell egymást.||30662;23827;26780;26781
30682||1.Jn.4.12||Istent soha senki nem látta: ha szeretjük egymást, Isten bennünk marad, és az ő szeretete teljessé lett bennünk.||26130;30622
30683||1.Jn.4.13||Arról ismerjük meg, hogy benne maradunk, és ő mibennünk, hogy a maga Lelkéből adott nekünk.||30670
30684||1.Jn.4.14||És mi láttuk, és bizonyságot is teszünk arról, hogy az Atya elküldte a Fiút a világ üdvözítőjéül.||30608;26126
30685||1.Jn.4.15||Aki vallja, hogy Jézus az Isten Fia, Isten megmarad abban, és ő is Istenben.||30640
30686||1.Jn.4.16||És mi megismertük és elhittük Isten irántunk való szeretetét. Isten szeretet, és aki a szeretetben marad, az Istenben marad, és Isten is őbenne.||30678
30687||1.Jn.4.17||Azzal lesz teljessé a szeretet közöttünk, hogy bizodalmunk van az ítélet napjához, mert amint ő van, úgy vagyunk mi is e világban.||30645;30665;30667;30456
30688||1.Jn.4.18||A szeretetben nincs félelem, sőt a teljes szeretet kiűzi a félelmet, mert a félelem gyötrelemmel jár, aki pedig fél, nem lett teljessé a szeretetben.||
30689||1.Jn.4.19||Mi azért szeretjük őt, mert ő előbb szeretett minket.||26784
30690||1.Jn.4.20||Ha valaki azt mondja: „Szeretem Istent”, és gyűlöli a maga testvérét, hazug az, mert aki nem szereti a maga testvérét, akit lát, hogyan szeretheti Istent, akit nem lát?||30621;30663
30691||1.Jn.4.21||Azt a parancsolatot is kaptuk tőle, hogy aki szereti Istent, szeresse a maga testvérét is.||30657;30669;26733
30692||1.Jn.5.1|A hit győzelme|Mindaz, aki hiszi, hogy Jézus a Krisztus, Istentől született, és mindaz, aki szereti a szülőt, azt is szereti, aki tőle született.||30672;30685;26124;26125
30693||1.Jn.5.2||Abból ismerjük meg, hogy szeretjük Isten gyermekeit, ha szeretjük Istent, és megtartjuk az ő parancsolatait.||
30694||1.Jn.5.3||Mert az az Isten iránti szeretet, hogy a parancsolatait megtartjuk; az ő parancsolatai pedig nem nehezek.||26752;26778;23556
30695||1.Jn.5.4||Mert minden, ami Istentől született, legyőzi a világot, és az a győzelem, amely legyőzte a világot, a mi hitünk.||30674;26828;28221
30696||1.Jn.5.5||Ki az, aki legyőzi a világot, ha nem az, aki hiszi, hogy Jézus az Isten Fia?||
30697||1.Jn.5.6|A Lélek bizonyságtétele a Fiúról|Ő az, aki víz és vér által jött, Jézus Krisztus, nemcsak víz által, hanem a vízzel és a vérrel. És a Lélek az, aki bizonyságot tesz, mert a Lélek az igazság.||26928
30698||1.Jn.5.7||Mert hárman vannak, akik bizonyságot tesznek:||24281
30699||1.Jn.5.8||a Lélek, a víz és a vér, és ez a három egy.||
30700||1.Jn.5.9||Ha elfogadjuk az emberek bizonyságtételét, az Isten bizonyságtétele nagyobb, mert ez Isten bizonyságtétele, amellyel bizonyságot tett a Fiáról:||26316;26467;26468
30701||1.Jn.5.10||aki hisz Isten Fiában, az magában hordozza a bizonyságtételt. Aki nem hisz Istennek, hazuggá tette őt, mert nem hitt abban a bizonyságtételben, amellyel Isten bizonyságot tett az ő Fiáról.||28200;29204
30702||1.Jn.5.11||És ez az a bizonyságtétel, hogy Isten örök életet adott nekünk, és ez az élet az ő Fiában van.||26116
30703||1.Jn.5.12||Akié a Fiú, azé az élet, akiben nincs meg Isten Fia, az élet sincs meg abban.||26225
30704||1.Jn.5.13|Imádság Isten akarata szerint|Ezeket írtam, hogy tudjátok: nektek, akik hisztek az Isten Fiának nevében, örök életetek van.||26967
30705||1.Jn.5.14||Ez az a bizodalom, amellyel iránta vagyunk, hogy ha kérünk valamit az ő akarata szerint, meghallgat minket.||30668
30706||1.Jn.5.15||És ha tudjuk, hogy meghallgat bennünket, akármit kérünk, azt is tudjuk, hogy már megkaptuk, amiket kértünk tőle.||
30707||1.Jn.5.16||Ha valaki látja, hogy testvére vétkezik, de az nem halálos bűn, imádkozzék, és Isten életet ad annak, aki nem halálos bűnt követett el. Van halálos bűn, nem az ilyenért mondom, hogy könyörögjön.||23587;23588;30115;-30117
30708||1.Jn.5.17||Minden igazságtalanság bűn, de van nem halálos bűn is.||30650
30709||1.Jn.5.18|Aki Istentől született, nem vétkezik|Tudjuk, hogy aki Istentől született, nem vétkezik, hanem aki Istentől született, vigyáz magára, és a gonosz nem érinti őt.||30652;30655
30710||1.Jn.5.19||Tudjuk, hogy Istentől vagyunk, és az egész világ a gonoszságban vesztegel.||
30711||1.Jn.5.20||De tudjuk azt is, hogy Isten Fia eljött, és értelmet adott nekünk arra, hogy megismerjük az igazat, és mi az igazban, az ő Fiában, Jézus Krisztusban vagyunk. Ez az igaz Isten és az örök élet.||26084;28228;26831
30712||1.Jn.5.21||Gyermekeim, őrizkedjetek a bálványoktól!||28544;28649;30516
30713|János második levele|2.Jn.1.1|Címzés, üdvözlés|A presbiter a kiválasztott úrnőnek és gyermekeinek, akiket igazán szeretek, és nemcsak én, hanem mindenki, aki megismerte az igazságot,||
30714||2.Jn.1.2||az igazságért, amely megmarad bennünk, és velünk lesz mindörökké:||
30715||2.Jn.1.3||Kegyelem, irgalom, békesség legyen veletek az Atya Istentől és az Úr Jézus Krisztustól, az Atya Fiától igazsággal és szeretettel.||
30716||2.Jn.1.4|A testben eljött Krisztus tagadói|Nagyon örültem, hogy olyanokat találtam gyermekeid között, akik igazságban járnak, amint parancsolatot vettünk az Atyától.||30728
30717||2.Jn.1.5||És most kérlek téged, úrnőm, nem mintha új parancsolatot írnék neked, hanem mint amely kezdettől fogva megvolt nálunk, hogy szeressük egymást.||30624;30657;30691
30718||2.Jn.1.6||A szeretet pedig az, hogy az ő parancsolatai szerint járunk. Ez tehát a parancsolat, mint ahogy kezdettől fogva hallottátok, hogy abban járjatok.||30694
30719||2.Jn.1.7||Mert sok hitető jött erre a világra, akik nem vallják Jézust testben eljött Krisztusnak. Ez a hitető és az antikrisztus.||30639;30673;30635
30720||2.Jn.1.8||Vigyázzatok magatokra, hogy el ne veszítsétek azt, amiért munkálkodtatok, hanem teljes jutalmat kapjatok.||
30721||2.Jn.1.9||Aki túlmegy a Krisztus tanításán, és nem marad abban, annak nincs Istene, aki megmarad az ő tanításában, azé az Atya is, és a Fiú is.||
30722||2.Jn.1.10||Ha valaki hozzátok megy, és nem ezt a tanítást viszi, ne fogadjátok be házatokba, és ne köszöntsétek,||28421;29751;30000
30723||2.Jn.1.11||mert aki köszönti, közösséget vállal az ő gonosz cselekedeteivel.||
30724||2.Jn.1.12|Befejezés, köszöntés|Sok írnivalóm volna nektek, de nem akartam papíron és tintával írni, hanem remélem, hogy elmegyek hozzátok, és szemtől szembe beszélhetünk, hogy örömünk teljes legyen.||30738;30739;30611
30725||2.Jn.1.13||Köszöntenek téged a te kiválasztott nőtestvéreid gyermekei.||
30726|János harmadik levele|3.Jn.1.1|Címzés, üdvözlés|A presbiter a szeretett Gájusznak, akit igazán szeretek.||
30727||3.Jn.1.2||Szeretett barátom, kívánom, hogy mindenben jól legyen dolgod, és légy egészséges, mint ahogy jó dolga van lelkednek.||
30728||3.Jn.1.3|Gájusz vendégszeretete|Mert nagyon örültem, amikor testvérek jöttek, és bizonyságot tettek a te igazságodról, mint ahogy te igazságban jársz.||30716
30729||3.Jn.1.4||Nincs annál nagyobb örömem, mint amikor hallom, hogy az én gyermekeim az igazságban járnak.||
30730||3.Jn.1.5||Szeretett barátom, hűségesen jársz el mindenben, amit a testvérekért és az idegenekért teszel,||
30731||3.Jn.1.6||akik bizonyságot is tettek szeretetedről a gyülekezet előtt. Jól teszed, ha Istenhez méltóan indítod őket útjukra,||
30732||3.Jn.1.7||mert az ő nevéért keltek útra, és semmit sem fogadtak el a pogányoktól.||
30733||3.Jn.1.8||Mert tartozunk felkarolni az ilyeneket, hogy munkatársaikká lehessünk az igazságban.||
30734||3.Jn.1.9|Panasz Diotrefészre, Demetriosz dicsérete|Írtam a gyülekezetnek, de Diotrefész, aki elsőséget kíván közöttük, nem fogad el minket.||
30735||3.Jn.1.10||Ezért ha odamegyek, emlékezetébe idézem azokat a dolgokat, amelyeket művel, hogy gonosz szavakkal áskálódik ellenünk, sőt még ezzel sem elégedve meg maga sem fogadja be a testvéreket, és akik ezt megtennék, azokat ebben megakadályozza és a gyülekezetből kiveti.||
30736||3.Jn.1.11||Szeretett barátom, ne a rosszat kövesd, hanem a jót. Aki jót cselekszik, az Istentől van, aki pedig rosszat cselekszik, nem látta Istent.||14496;17738;30502;30652;30655
30737||3.Jn.1.12||Demetriosz mellett mindenki bizonyságot tett, maga az igazság is, de mi is bizonyságot teszünk, és tudjátok, hogy a mi bizonyságtételünk igaz.||
30738||3.Jn.1.13|Befejezés, köszöntés|Sok írnivalóm volna, de nem akarok tintával és tollal írni neked,||
30739||3.Jn.1.14||hanem remélem, hogy csakhamar meglátlak téged, és szemtől szembe beszélhetünk.||30724
30740||3.Jn.1.15||Békesség neked! Köszöntenek téged barátaid. Köszöntsd barátainkat név szerint.||
30741|Júdás levele|.Júd.1.1|Címzés, üdvözlés|Júdás, Jézus Krisztus szolgája, Jakabnak pedig testvére, az elhívottaknak, akiket az Atya Isten szeretett és Jézus Krisztus megtartott:||23661
30742||.Júd.1.2||Irgalom, békesség és szeretet adassék nektek bőségesen.||
30743||.Júd.1.3|A hamis tanítók tévelygései|Szeretteim, mivelhogy minden igyekezettel azon vagyok, hogy írjak nektek a közös üdvösségről, szükségesnek tartottam buzdítóan írni, hogy tusakodjatok a hitért, amely egyszer s mindenkorra a szenteknek adatott.||29781
30744||.Júd.1.4||Mert belopódzott közétek néhány ember, akiknek már régóta meg van írva az ítélete. Istentelenek, akik a mi Istenünk kegyelmét kicsapongásra fordítják, és az egyedüli Urat, a mi Urunkat, Jézus Krisztust megtagadják.||
30745||.Júd.1.5||Emlékeztetni akarlak titeket – jóllehet egyszer már mindezt megismertétek –, hogy amikor az Úr a népet Egyiptom földjéről kiszabadította, azokat, akik nem hittek, később elpusztította.||4143;28640
30746||.Júd.1.6||És az angyalokat is, akik nem tartották meg fejedelemségüket, hanem elhagyták lakóhelyüket, a nagy nap ítéletére örök bilincsekben, sötétségben tartotta.||26494
30747||.Júd.1.7||Amint Sodoma és Gomora és a körülöttük levő városok is, amelyek azokhoz hasonlóan paráználkodtak, és idegen test után jártak, intő példa gyanánt vannak előttünk, örök tűz büntetését szenvedik.||461;-482
30748||.Júd.1.8||Mégis ezekhez hasonlóan ezek az álmodozók a testet beszennyezik, a hatalmasságot megvetik, és a méltóságokat káromolják.||30577;30578
30749||.Júd.1.9||Pedig Mihály főangyal, amikor az ördöggel vitatkozott Mózes teste fölött, nem mert rá káromló ítéletet mondani, hanem azt mondta: Dorgáljon meg téged az Úr!||22149;5840;-5845;22981
30750||.Júd.1.10||Ezek pedig azokat káromolják, amiket nem ismernek, amiket pedig oktalan állatok módjára ösztönösen ismernek, azok által elpusztulnak.||30579;30582
30751||.Júd.1.11||Jaj nekik, mert a Kain útján indultak el, bérért Bálám tévelygésére adták magukat, és Kóré lázadásával vesztek el.||87;4680;4195
30752||.Júd.1.12||Ezek szennyfoltok a ti szeretetvendégségeiteken, szemérmetlenül veletek lakmároznak, hizlalják magukat. Víztelen, szél sodorta fellegek, késő őszi, gyümölcstelen, kétszer kipusztult és tőből kiszaggatott fák,||
30753||.Júd.1.13||tengerek megvadult habjai, saját szégyenüket tajtékozók, tévelygő csillagok, akiknek a sötétség homálya van fenntartva örökre.||18853;30584
30754||.Júd.1.14||Ezekről is prófétált Énók, aki Ádámtól fogva a hetedik volt: Íme, eljött az Úr sok ezer szentjével,||126
30755||.Júd.1.15||hogy ítéletet tartson mindenki felett, és megbüntessen minden istentelent minden istentelen tettéért, amelyet elvetemülten elkövetett, és minden durva beszédért, amelyet az istentelen bűnösök ellene szóltak.||24106;22009
30756||.Júd.1.16||Ezek zúgolódók, panaszkodók, a maguk kívánságai szerint járók, szájuk nagyokat szól, haszonlesésből embereknek hízelegnek.||
30757||.Júd.1.17||Ti azonban, szeretteim, emlékezzetek meg azokról a beszédekről, amelyeket a mi Urunk Jézus Krisztus apostolai előre megmondtak,||
30758||.Júd.1.18||mert azt mondták, hogy az utolsó időben csúfolódók támadnak, akik istentelen kívánságaik szerint járnak.||29815;30592
30759||.Júd.1.19||Ezek azok, akik szakadásokat támasztanak, érzékiek, akikben nincs meg a Lélek.||
30760||.Júd.1.20|Befejező intés, Isten dicsőítése|Ti pedig, szeretteim, épüljetek szentséges hitetekben, imádkozzatok a Szentlélek által,||
30761||.Júd.1.21||tartsátok meg magatokat Isten szeretetében, várva a mi Urunk Jézus Krisztus irgalmát az örök életre.||
30762||.Júd.1.22||Könyörüljetek azokon, akik kételkednek,||
30763||.Júd.1.23||a tűzből kiragadva mentsétek meg őket, másokon pedig félelemmel könyörüljetek, utálva még a ruhát is, amelyet a test beszennyezett.||30440;30441;30818
30764||.Júd.1.24||Annak pedig, aki megőrizhet titeket a botlástól, és dicsősége elé állíthat feddhetetlenségben, ujjongó örömmel,||29711;29438
30765||.Júd.1.25||az egyetlen Istennek, a mi Üdvözítőnknek, a mi Urunk Jézus Krisztus által dicsőség, fenség, erő és hatalom mostantól fogva mindörökké. Ámen.||28431;29780
30766|A jelenések könyve|.Jel.1.1|János bizonyságtétele|Jézus Krisztus kijelentése, amelyet Isten adott neki, hogy megmutassa szolgáinak, minek kell hamarosan megtörténnie, ő pedig angyala által elküldte azt, és megjelentette szolgájának, Jánosnak,||31155
30767||.Jel.1.2||aki bizonyságot tett Isten beszédéről és Jézus Krisztus bizonyságtételéről, mindenről, amit látott.||
30768||.Jel.1.3||Boldog, aki felolvassa, és akik hallgatják e prófétai beszédet, és megtartják azt, ami abban meg van írva, mert az idő közel van.||31156;31159;30429;30520
30769||.Jel.1.4|A hét kis-ázsiai gyülekezet üdvözlése|János az Ázsiában levő hét gyülekezetnek: Kegyelem nektek és békesség attól, aki van, aki volt, és aki eljövendő, és a hét lélektől, akik a trónja előtt vannak,||30844;30841
30770||.Jel.1.5||és Jézus Krisztustól, aki hű tanúbizonyság, elsőszülött a halottak közül, és a föld királyainak fejedelme, aki szeret minket, és vére által megszabadított bűneinktől,||
30771||.Jel.1.6||és királyságává tett minket és az ő Istenének és Atyjának papjaivá. Övé a dicsőség és hatalom mindörökkön-örökké! Ámen.||30857;31113;30475;2032
30772||.Jel.1.7||Íme, eljön a felhőkkel, és minden szem meglátja őt, még azok is, akik átszegezték, és siratja őt a föld minden nemzetsége. Úgy van. Ámen.||26931;23122;24054
30773||.Jel.1.8||Én vagyok az Alfa és az Ómega (a kezdet és a vég), ezt mondja az Úr, az Isten, aki van, aki volt, és aki eljövendő, a Mindenható.||31128;31162
30774||.Jel.1.9|Első látomás Patmosz szigetén|Én, János, testvéretek és társatok a Jézusban való szenvedésben, a királyságban és a béketűrésben, a Patmosz nevű szigeten voltam Isten beszédéért és Jézus bizonyságtételéért.||30870;31096;31111
30775||.Jel.1.10||Lélekben voltam ott az Úr napján, és a hátam mögött erős hangot hallottam, mint egy trombitáét,||30837
30776||.Jel.1.11||amely ezt mondta: Amit látsz, írd meg egy könyvben, és küldd el a hét gyülekezetnek: Efezusba, Szmirnába, Pergamonba, Thiatirába, Szárdiszba, Filadelfiába és Laodiceába.||30773
30777||.Jel.1.12||Megfordultam azért, hogy lássam a hangot, amely velem beszélt, és amint megfordultam, hét arany gyertyatartót láttam,||
30778||.Jel.1.13||és a gyertyatartók között az Emberfiához hasonlót, aki bokáig érő ruhában volt, mellénél aranyövvel körülövezve.||31009;22013;22087
30779||.Jel.1.14||A feje és a haja fehér volt, mint a hófehér gyapjú, szeme, mint a tűzláng,||30803;31098;22088
30780||.Jel.1.15||lába pedig hasonló a kemencében izzó aranyfényű érchez, hangja pedig olyan volt, mint sok vizek zúgása.||30997
30781||.Jel.1.16||Jobb kezében hét csillagot tartott, a szájából kétélű éles kard jött ki, és az arca olyan volt, mint mikor a nap teljes erejében fénylik.||30801;31101;30093
30782||.Jel.1.17|Megbízatás a könyv megírására|Amikor megláttam, lába elé estem, mint egy halott, ő pedig rám tette jobb kezét, és így szólt: Ne félj, én vagyok az első és az utolsó||22046;22091;22092;30793
30783||.Jel.1.18||és az élő, pedig halott voltam, és íme, élek örökkön-örökké, és nálam vannak a halál és pokol kulcsai.||28145
30784||.Jel.1.19||Írd meg, amiket láttál, és amik vannak, és amik ezek után történnek:||
30785||.Jel.1.20||a hét csillag titkát, amelyet láttál az én jobb kezemben, és a hét arany gyertyatartót. A hét csillag a hét gyülekezet angyala, a hét gyertyatartó pedig a hét gyülekezet.||23177
30786||.Jel.2.1|Levél az efezusi gyülekezethez|Az efezusi gyülekezet angyalának írd meg: Ezt mondja az, aki a jobb kezében tartja a hét csillagot, aki a hét arany gyertyatartó között jár:||30778
30787||.Jel.2.2||tudom a te dolgaidat, fáradozásodat, kitartásodat, és hogy a gonoszokat nem szenvedheted, és próbára tetted azokat, akik apostoloknak mondják magukat, holott nem azok, és hazugnak találtad őket.||
30788||.Jel.2.3||Kitartó vagy, terhet viseltél az én nevemért, és nem fáradtál el.||
30789||.Jel.2.4||De az a panaszom ellened, hogy az első szeretetet elhagytad.||
30790||.Jel.2.5||Emlékezz vissza azért, honnan estél ki, és térj meg, és az előbbi cselekedeteket cselekedd, különben hamar eljövök ellened, és ha nem térsz meg, kimozdítom gyertyatartódat a helyéből.||30785
30791||.Jel.2.6||De az megvan benned, hogy gyűlölöd a nikolaiták cselekedeteit, amelyeket én is gyűlölök.||30800
30792||.Jel.2.7||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek! Aki győz, annak enni adok az élet fájáról, amely az Isten paradicsomában van.||31151;39
30793||.Jel.2.8|Levél a szmirnai gyülekezethez|A szmirnai gyülekezet angyalának írd meg: Ezt mondja az első és utolsó, aki halott volt, és életre kelt:||30782;30783
30794||.Jel.2.9||tudok nyomorúságodról és szegénységedről, pedig gazdag vagy, és azok káromkodásáról, akik zsidóknak mondják magukat, pedig nem azok, hanem a Sátán zsinagógája.||30823
30795||.Jel.2.10||Semmit ne félj a rád váró szenvedésektől. Íme, az ördög börtönbe fog vetni néhányat közületek, hogy próbára tegyen, és tíz napig tartó nyomorúságotok lesz. Légy hű mindhalálig, és neked adom az élet koronáját.||30825
30796||.Jel.2.11||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek! Aki győz, annak nem árt a második halál.||31121;31130
30797||.Jel.2.12|Levél a pergamoni gyülekezethez|A pergamoni gyülekezet angyalának írd meg: Ezt mondja az, akinél a kétélű éles kard van:||30781;31101;30093
30798||.Jel.2.13||tudom, hogy hol laksz, ahol a Sátán trónja van, de nevemet megtartod, és nem tagadtad meg hitemet azokban a napokban sem, amikor megölték hű tanúmat, Antipászt nálatok, ahol a Sátán lakik.||
30799||.Jel.2.14||De van valami kevés panaszom ellened, mert vannak nálad olyanok, akik a Bálám tanítását tartják, aki arra tanította Bálákot, hogy tőrbe csalja Izráel fiait, hogy egyenek a bálványáldozatokból, és paráználkodjanak.||4472;4680
30800||.Jel.2.15||Így nálad is vannak olyanok, akik szintén a nikolaiták tanítását tartják.||30791
30801||.Jel.2.16||Térj meg hát, különben ellened megyek hamar, és megvívok azokkal számnak kardjával.||30781;31101;31107
30802||.Jel.2.17||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek! Aki győz, annak adok az elrejtett mannából, és adok annak fehér kövecskét, és a kövecskére írva új nevet, amelyet senki sem ismer, csak az, aki kapja.||1979;-1981;30826;30836;30818
30803||.Jel.2.18|Levél a thiatirai gyülekezethez|A thiatirai gyülekezet angyalának pedig írd meg: Ezt mondja az Isten Fia, akinek a szeme olyan, mint a tűzláng, és akinek lába hasonló a fénylő érchez:||30779;31098;30780
30804||.Jel.2.19||tudom a te dolgaidat, szeretetedet, hitedet, szolgálatodat, kitartásodat, és hogy az utóbbi cselekedeteid többek az elsőknél.||
30805||.Jel.2.20||De van valami kevés panaszom ellened, mert megengeded Jezábelnek, annak az asszonynak, aki magát prófétának mondja, hogy tanítson, és félrevezesse az én szolgáimat, hogy paráználkodjanak, és a bálványáldozatokból egyenek.||30799;9315;27531
30806||.Jel.2.21||Adtam neki időt is, hogy megtérjen, és nem tért meg paráználkodásából.||
30807||.Jel.2.22||Íme, én betegágyba vetem őt, és azokat, akik vele paráználkodnak, nagy nyomorúságba, ha meg nem térnek cselekedeteikből,||
30808||.Jel.2.23||gyermekeit pedig halállal sújtom, és megtudja valamennyi gyülekezet, hogy én vagyok a vesék és szívek vizsgálója, és mindnyájatoknak megfizetek cselekedeteitek szerint.||14011;31119;31161;14885;19434;19817;23766;28036;28486;28955
30809||.Jel.2.24||Nektek pedig, a többi thiatirainak, akiknél nincs ez a tanítás, és akik – amint mondják – nem ismertétek meg a Sátán mélységeit, ezt mondom: Nem vetek rátok más terhet,||
30810||.Jel.2.25||de amitek van, azt tartsátok meg addig, amíg eljövök!||30825
30811||.Jel.2.26||És aki győz, és aki mindvégig megtartja az én cselekedeteimet, annak hatalmat adok a pogányokon,||
30812||.Jel.2.27||hogy legeltesse őket vasvesszővel, és mint cserépedényeket, úgy fogja összetörni, amint én is hatalmat kaptam az én Atyámtól,||30964;31101;13956
30813||.Jel.2.28||és annak adom a hajnalcsillagot.||31165;30565
30814||.Jel.2.29||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek!||
30815||.Jel.3.1|Levél a szárdiszi gyülekezethez|A szárdiszi gyülekezet angyalának is írd meg: Ezt mondja az, akinél az Isten hét lelke és a hét csillag van: tudom a te dolgaidat, hogy az a neved, hogy élsz, és halott vagy.||30781
30816||.Jel.3.2||Légy éber, és erősítsd meg a többieket, akik halófélben vannak, mert nem találtam a te cselekedeteidet az én Istenem előtt teljesnek.||30440;30441
30817||.Jel.3.3||Emlékezz vissza azért, hogyan kaptad és hallottad, tartsd meg azt, és térj meg! Ha azért nem vagy éber, eljövök, mint a tolvaj, és nem tudod, melyik órában jövök hozzád.||24066;-24068;29690
30818||.Jel.3.4||De van néhány neved Szárdiszban, azok, akik nem szennyezték be ruháikat, és fehérben fognak velem járni, mert méltók rá.||
30819||.Jel.3.5||Aki győz, azt fehér ruhába öltöztetik, és nem törlöm ki annak nevét az élet könyvéből, és vallást teszek nevéről az én Atyám előtt és angyalai előtt.||30985;31119;31149;2470;15015;29512;23516;24106;-24115
30820||.Jel.3.6||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek!||
30821||.Jel.3.7|Levél a filadelfiai gyülekezethez|A filadelfiai gyülekezet angyalának is írd meg: Ezt mondja a Szent, az Igaz, akinél a Dávid kulcsa van, és amit kinyit, senki be nem zárja, és amit bezár, senki ki nem nyitja:||18142
30822||.Jel.3.8||tudom a te dolgaidat, íme, egy nyitott ajtót adtam eléd, amelyet senki be nem zárhat, és bár kevés erőd van, mégis megtartottad beszédemet, és nem tagadtad meg az én nevemet.||
30823||.Jel.3.9||Íme, én adok neked a Sátán zsinagógájából, akik zsidóknak mondják magukat, és nem azok, hanem hazudnak; íme, én megteszem velük, hogy eljöjjenek, és leboruljanak a lábad előtt, és megtudják, hogy én szeretlek téged.||30794
30824||.Jel.3.10||Mivel megtartottad kitartásra intő beszédemet, én is megtartalak téged a megpróbáltatás idején, amely az egész világra eljön, hogy megpróbálja a föld lakosait.||
30825||.Jel.3.11||Eljövök hamar, tartsd meg, amid van, hogy senki el ne vegye koronádat.||30810;30795
30826||.Jel.3.12||Aki győz, oszloppá teszem azt az én Istenem templomában, és onnan nem kerül ki többé, és felírom rá az én Istenem nevét, és az én Istenem városának nevét, az új Jeruzsálemét, amely a mennyből száll alá az én Istenemtől, és az én új nevemet.||30996;31124;31132;29224;30249;30301;30322;30802;31153
30827||.Jel.3.13||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek!||
30828||.Jel.3.14|Levél a laodíceai gyülekezethez|A laodiceai gyülekezet angyalának is írd meg: Ezt mondja az Ámen, a hű és igaz bizonyság, az Isten teremtésének kezdete:||31097;26113;-26115;29547
30829||.Jel.3.15||tudom a te dolgaidat, hogy sem hideg nem vagy, sem forró. Bárcsak hideg volnál vagy forró!||
30830||.Jel.3.16||Így, mivel langyos vagy, sem hideg, sem forró, kiköplek a számból.||
30831||.Jel.3.17||Mivel ezt mondod: „Gazdag vagyok, meggazdagodtam, és nincs szükségem semmire”, és nem tudod, hogy nyomorult, szánalmas, vak és mezítelen vagy.||
30832||.Jel.3.18||Azt tanácsolom neked, hogy végy tőlem tűzben megpróbált aranyat, hogy gazdaggá légy, és fehér ruhákat, hogy öltözeted legyen, és ne látszódjék ki szégyenteljes mezítelenséged, és szemgyógyító írral kend be a szemedet, hogy láss.||30891
30833||.Jel.3.19||Akiket én szeretek, megfeddem és megfenyítem: Légy buzgó tehát, és térj meg!||30285;30345
30834||.Jel.3.20||Íme, az ajtó előtt állok, és zörgetek, ha valaki meghallja a hangomat, és megnyitja az ajtót, bemegyek ahhoz, és vele vacsorázom, és ő énvelem.||
30835||.Jel.3.21||Aki győz, megadom annak, hogy velem együtt üljön az én trónomon, amint én is győztem, és Atyámmal együtt ülök az ő trónján.||
30836||.Jel.3.22||Akinek van füle, hallja meg, mit mond a Lélek a gyülekezeteknek!||
30837||.Jel.4.1|A huszonnégy vén és a négy élőlény Isten trónusánál|És ezek után láttam, íme, egy nyitott ajtó volt a mennyben, és az előbbi hang, amelyet mint egy velem beszélő trombitának szavát hallottam, ezt mondta: Jöjj fel ide, és megmutatom neked, amiknek meg kell történniük.||30775
30838||.Jel.4.2||Azonnal elragadtattam lélekben, és íme, egy trón állt a mennyben, és a trónon ült valaki.||17838
30839||.Jel.4.3||Az ott ülő tekintete hasonló volt a jáspishoz és a karneolhoz, és a trón körül szivárvány volt, látszatra olyan, mint a smaragd.||20559
30840||.Jel.4.4||A trón körül huszonnégy trón volt, és a trónokon huszonnégy, fehér ruhába öltözött vén ült, a fejükön aranykoronával.||30956
30841||.Jel.4.5||A trónból pedig villámlások, hangok és mennydörgések jöttek ki, és hét tüzes fáklya égett a trón előtt, amely az Isten hét lelke.||30769;30853
30842||.Jel.4.6||A trón előtt kristályhoz hasonló üvegtenger volt, és a trónnál középen és a trón körül négy élőlény, elöl és hátul tele szemekkel.||31017;30853
30843||.Jel.4.7||Az első élőlény hasonló volt az oroszlánhoz, a második élőlény hasonló volt a bikához, a harmadik élőlénynek olyan arca volt, mint egy embernek, és a negyedik élőlény hasonló volt a repülő sashoz.||20536;-20545
30844||.Jel.4.8||A négy élőlény, melyek mindegyikének hat szárnya volt, körös-körül és belül tele volt szemekkel, éjjel-nappal szünet nélkül ezt mondta: Szent, szent, szent az Úr, a mindenható Isten, aki volt, aki van, és aki eljövendő!||17839;17840;30769
30845||.Jel.4.9||És amikor az élőlények dicsőséget, tisztességet és hálát adnak annak, aki a trónon ül, annak, aki örökkön-örökké él,||
30846||.Jel.4.10||leborul a huszonnégy vén a trónon ülő előtt, és imádja azt, aki örökkön-örökké él, és koronáikat a trón elé teszik, és azt mondják:||
30847||.Jel.4.11||Méltó vagy, Urunk és Istenünk, hogy tiéd legyen a dicsőség, a tisztesség és erő, mert te teremtettél mindent, és minden a te akaratod által lett és teremtetett.||30859
30848||.Jel.5.1|A Bárány átveszi a hétpecsétes könyvet|És láttam a trónon ülő jobb kezében egy belül és hátul teleírt könyvet, lepecsételve hét pecséttel,||30838;20568;20569
30849||.Jel.5.2||és láttam egy erős angyalt, aki hangosan kiáltott: Ki méltó arra, hogy felnyissa a könyvet, és feltörje pecsétjeit?||
30850||.Jel.5.3||És senki, sem mennyen, sem földön, sem föld alatt, nem tudta a könyvet felnyitni, sem abba betekinteni.||
30851||.Jel.5.4||Én nagyon sírtam, hogy senkit sem találtak méltónak arra, hogy felnyissa a könyvet, és beletekintsen.||
30852||.Jel.5.5||De egy a vének közül azt mondta nekem: Ne sírj! Íme, győzött a Júda törzséből való oroszlán, Dávid gyökere, hogy felnyissa a könyvet és hét pecsétjét.||30840;31165;17953;-17962
30853||.Jel.5.6||És láttam a trón és a négy élőlény között és a vének között egy Bárányt állni, mint egy megöletettet, hét szarva és hét szeme volt: az Isten hét lelke az, akiket elküldött az egész földre.||30842;22988;30769;30841
30854||.Jel.5.7||Eljött, és átvette a könyvet a trónon ülő jobb kezéből,||30848;30838
30855||.Jel.5.8||és amikor átvette a könyvet, a négy élőlény és a huszonnégy vén leborult a Bárány előtt, mindegyiknél hárfa és füstölőszerrel teli aranycsésze volt, amelyek a szentek imádságai.||30997;30898;16345
30856||.Jel.5.9||És új éneket énekeltek, amely így hangzott: Méltó vagy, hogy átvedd a könyvet, és felnyisd pecsétjeit, mert megöltek, és véred által megvásároltál Istennek minden törzsből, nyelvből, népből és nemzetből,||30998;27722;28084;28555;28578;29280;30186;30460;30887
30857||.Jel.5.10||és királysággá és papokká tetted őket a mi Istenünknek, és uralkodnak a földön.||30771;31113;2032
30858||.Jel.5.11|Az angyalok és a teremtmények éneke|És láttam és hallottam sok angyal hangját a trón, az élőlények és a vének körül, számuk tízezerszer tízezer és ezerszer ezer volt;||30889;22010
30859||.Jel.5.12||és hangosan ezt mondták: Méltó a megöletett Bárány, hogy övé legyen az erő, a gazdagság, a bölcsesség, a hatalom, tisztesség, dicsőség és áldás!||30847
30860||.Jel.5.13||És hallottam, hogy minden teremtmény a mennyben, a földön, a föld alatt és a tengerben, és minden, ami ezekben van, ezt mondta: A trónon ülőnek és a Báránynak áldás, tisztesség, dicsőség és hatalom örökkön-örökké.||29468;30838;30839
30861||.Jel.5.14||A négy élőlény pedig ezt mondta: Ámen. És a vének leborultak, és imádták őt.||30842;-30844;30840
30862||.Jel.6.1|A négy első pecsét és a négy lovas|Láttam, amikor a Bárány felnyitotta a pecsétek közül az elsőt, és hallottam, amikor a négy élőlény közül az első azt mondta, mintegy mennydörgésnek szavával: Jöjj!||
30863||.Jel.6.2||Láttam, íme, egy fehér ló, és a rajta ülőnél íj volt, és korona adatott neki, és kivonult győztesen, hogy győzzön.||31097
30864||.Jel.6.3||Amikor a második pecsétet felnyitotta, hallottam, hogy a második élőlény ezt mondta: Jöjj!||30843
30865||.Jel.6.4||És előjött egy másik, vörös ló, és annak, aki azon ült, megadatott, hogy a békességet elvegye a földről, és hogy az emberek egymást öljék, és adatott annak egy nagy kard.||22953
30866||.Jel.6.5||Amikor felnyitotta a harmadik pecsétet, hallottam, hogy a harmadik élőlény ezt mondta: Jöjj! És láttam, íme, egy fekete ló, és a rajta ülőnek egy mérleg volt a kezében.||23016
30867||.Jel.6.6||És a négy élőlény között egy hangot hallottam, amely ezt mondta: Egy mérce búza egy dénár, és három mérce árpa egy dénár, de az olajat és a bort ne bántsd.||
30868||.Jel.6.7||Amikor felnyitotta a negyedik pecsétet, hallottam a negyedik élőlény szavát, amely ezt mondta: Jöjj!||30843
30869||.Jel.6.8||És láttam, íme, egy fakó ló, és a rajta ülőnek neve halál, és a pokol követte őt, és hatalom adatott nekik a föld negyedrészén, hogy öljenek fegyverrel, éhséggel, halállal és a föld fenevadai által.||3546;3549;3550
30870||.Jel.6.9|Az ötödik pecsét|Amikor felnyitotta az ötödik pecsétet, láttam az oltár alatt azoknak a lelkeit, akik megölettek az Isten beszédéért és a bizonyságtételért, amelyet megtartottak.||31111;30774;31096
30871||.Jel.6.10||És hangosan kiáltottak: Uram, te szent és igaz, meddig nem ítélsz még, és nem állsz bosszút vérünkért a föld lakóin?||25762
30872||.Jel.6.11||Akkor mindegyiküknek fehér ruhát adtak, és azt mondták nekik, hogy még egy rövid ideig nyugodjanak, amíg teljes nem lesz szolgatársaiknak és testvéreiknek a száma, akiket ugyanúgy megölnek, mint őket.||30819;30887
30873||.Jel.6.12|A hatodik pecsét|Azután láttam, amikor a hatodik pecsétet felnyitotta, íme, nagy földrengés támadt, és a nap fekete lett, mint a fekete posztó, és az egész hold olyan lett, mint a vér.||22409
30874||.Jel.6.13||Az ég csillagai a földre hullottak, mint mikor a fügefa hullatja éretlen gyümölcseit, ha nagy szél rázza.||24053
30875||.Jel.6.14||Az ég pedig eltűnt, mint amikor a papírtekercset összegöngyölítik, és minden hegy és sziget kimozdult a helyéből.||31043
30876||.Jel.6.15||És a föld királyai, a fejedelmek, a vezérek, a gazdagok, a hatalmasak, minden szolga és minden szabad barlangokba és a hegyek kőszikláiba rejtőzött,||17772
30877||.Jel.6.16||és így szóltak a hegyeknek és a kőszikláknak: Essetek ránk, és rejtsetek el minket annak színe elől, aki a trónon ül, és a Bárány haragja elől!||26032
30878||.Jel.6.17||Mert eljött haragjuk nagy napja, és ki állhat meg?||30958
30879||.Jel.7.1|A tizenkét törzsből elpecsételtek|Ezek után láttam négy angyalt állni a föld négy sarkán, akik visszatartották a föld négy szelét, hogy ne fújjon szél a földre, se a tengerre, se a fákra.||
30880||.Jel.7.2||Láttam egy másik angyalt is feljönni napkelet felől, akinél az élő Isten pecsétje volt, és hangosan kiáltott a négy angyalnak, akiknek megadatott, hogy ártsanak a földnek és a tengernek,||
30881||.Jel.7.3||és ezt mondta: Ne ártsatok se a földnek, se a tengernek, se a fáknak addig, amíg meg nem pecsételjük a mi Istenünk szolgáit a homlokukon.||30912;20693
30882||.Jel.7.4||És hallottam a megpecsételtek számát: száznegyvennégyezer megpecsételt az Izráel fiainak minden nemzetségéből.||30996
30883||.Jel.7.5||Júda törzséből tizenkétezer megpecsételt, Rúben törzséből tizenkétezer, Gád törzséből tizenkétezer,||
30884||.Jel.7.6||Ásér törzséből tizenkétezer, Naftáli törzséből tizenkétezer, Manassé törzséből tizenkétezer,||
30885||.Jel.7.7||Simeon törzséből tizenkétezer, Lévi törzséből tizenkétezer, Issakár törzséből tizenkétezer,||
30886||.Jel.7.8||Zebulón törzséből tizenkétezer, József törzséből tizenkétezer, Benjámin törzséből tizenkétezer megpecsételt.||
30887||.Jel.7.9|A vértanúk serege minden nemzetből|Azután íme, nagy sokaságot láttam, amelyet senki sem tudott megszámolni, minden nemzetből, törzsből, népből és nyelvből a trón előtt és a Bárány előtt állni, fehér ruhákba öltözve, kezükben pálmaágakkal.||30856;30819;30872
30888||.Jel.7.10||És hangosan kiáltottak: Az üdvösség a mi Istenünké, aki a trónon ül, és a Bárányé!||13968;30969;31087
30889||.Jel.7.11||Az angyalok pedig mind a trón, a vének és a négy élőlény körül álltak, és arcra borultak a trón előtt, és imádták Istent,||30858
30890||.Jel.7.12||ezt mondva: Ámen! Áldás, dicsőség, bölcsesség, hálaadás, tisztelet, hatalom és erő a mi Istenünknek mindörökkön-örökké, ámen!||
30891||.Jel.7.13||Akkor megszólalt egy a vének közül, és azt kérdezte tőlem: Kik ezek a fehér ruhába öltözöttek, és honnan jöttek?||30832
30892||.Jel.7.14||Azt mondtam neki: Uram, te tudod. Mire ő így szólt hozzám: Ezek azok, akik a nagy nyomorúságból jöttek, és megmosták és megfehérítették ruháikat a Bárány vérében.||17740;30186
30893||.Jel.7.15||Ezért vannak Isten trónja előtt, és szolgálnak neki éjjel és nappal az ő templomában; és aki a trónon ül, kiterjeszti a sátrát felettük.||17807;21491
30894||.Jel.7.16||Nem éheznek többé, nem is szomjaznak, a nap sem tűz rájuk, sem semmi hőség,||18714;16153
30895||.Jel.7.17||mert a Bárány, aki a trón közepén van, legelteti őket, és élő vizek forrásaihoz viszi őket, és Isten letöröl a szemükről minden könnyet.||31126;18194
30896||.Jel.8.1|A hetedik pecsét. A hét trombita|Amikor felnyitotta a hetedik pecsétet, csend lett a mennyben mintegy fél óráig.||
30897||.Jel.8.2||És láttam azt a hét angyalt, akik Isten előtt álltak, és adtak nekik hét trombitát.||30901;30902
30898||.Jel.8.3||És jött egy másik angyal, megállt az oltárnál aranytömjénezőt tartva, és adatott annak sok tömjén, hogy minden szent imádságához tegye az aranyoltárra, amely a trón előtt volt.||30855;30870
30899||.Jel.8.4||És felment a tömjén füstje a szentek imádságaival az angyal kezéből Isten elé.||16345
30900||.Jel.8.5||Azután vette az angyal a tömjénezőt, és megtöltötte azt az oltár tüzével, és levetette a földre, és mennydörgés, égzengés, villámlások és földrengés támadt.||
30901||.Jel.8.6||És a hét angyal, akinél a hét trombita volt, trombitáláshoz készült.||30897
30902||.Jel.8.7|A négy első trombitaszó|Az első angyal trombitált, és jégeső és tűz támadt vérrel keverve, és a földre záporozott, és a föld harmada megégett, és a fák harmada is megégett, és minden zöldellő fű megégett.||
30903||.Jel.8.8||A második angyal is trombitált, és mintha egy nagy, tüzes, égő hegy vettetett volna a tengerbe, és a tenger harmada vérré vált,||
30904||.Jel.8.9||és elpusztult a tenger élőlényeinek harmada, amiben csak élet volt; és a hajók egyharmada is odaveszett.||
30905||.Jel.8.10||A harmadik angyal is trombitált, és leesett az égről egy nagy csillag, amely úgy égett, mint egy fáklya, és a folyók egyharmadára esett, és a vizek forrásaira.||
30906||.Jel.8.11||A csillag neve üröm volt, és a folyók harmada ürömmé változott, és sok ember meghalt a vizektől, mert azok keserűvé váltak.||
30907||.Jel.8.12||A negyedik angyal is trombitált, és csapás érte a nap harmadát, a hold harmadát és a csillagok harmadát, hogy elsötétüljön azok egyharmada, és a nappal egyharmada ne legyen világos, és az éjszaka hasonlóképpen.||
30908||.Jel.8.13||Ekkor láttam és hallottam, hogy az ég közepén egy sas repült át, aki nagy hangon így szólt: Jaj, jaj, jaj a föld lakosainak a további három angyal trombitájának hangja miatt, akik még ezután trombitálnak!||30910;30953;30971
30909||.Jel.9.1|Az ötödik trombitaszó|Az ötödik angyal is trombitált, és láttam, hogy egy csillag esett le az égről a földre, és neki adták az alvilág mélységének kulcsát.||31108
30910||.Jel.9.2||Felnyitotta azért az alvilág mélységét, és füst szállt fel a mélységből, mint egy nagy kemence füstje, és elsötétült a nap és a levegő a mélység füstjétől.||
30911||.Jel.9.3||A füstből pedig sáskák jöttek ki a földre, és olyan erő adatott nekik, mint amilyen ereje a föld skorpióinak van.||
30912||.Jel.9.4||És megmondatott nekik, hogy a föld füvét ne bántsák, se semmilyen zöldellőt, se semmilyen élő fát, hanem csak azokat az embereket, akiknek a homlokán nincs Isten pecsétje.||30881;20693
30913||.Jel.9.5||És adatott azoknak, hogy ne öljék meg, hanem öt hónapig kínozzák őket, és azok kínzása olyan, mint a skorpió okozta fájdalom, amikor megmarja az embert.||
30914||.Jel.9.6||Azokban a napokban keresik az emberek a halált, de nem találják, és kívánnak meghalni, de a halál elkerüli őket.||
30915||.Jel.9.7||A sáskák alakja pedig a harcra felkészített lovakhoz volt hasonló: a fejükön aranyhoz hasonló koronák voltak, arcuk pedig olyan volt, mint az emberi arc,||
30916||.Jel.9.8||és olyan hajuk volt, mint az asszonyok haja, foguk, mint az oroszláné,||
30917||.Jel.9.9||és páncéljuk olyan volt, mint a vaspáncél, és szárnyaik hangja olyan volt, mint a harcra száguldó lovas hadi szekerek sokaságának robaja.||
30918||.Jel.9.10||A skorpiókéhoz hasonló farkuk és fullánkjuk volt, és a farkukban volt az erejük, hogy ártsanak az embereknek öt hónapig.||
30919||.Jel.9.11||Királyuk az alvilág angyala volt, melynek neve héberül Abaddón, görögül pedig Apollüón, azaz Pusztító.||
30920||.Jel.9.12||Az első jaj elmúlt, íme, ezután még két jaj következik.||30908
30921||.Jel.9.13|A hatodik trombitaszó|A hatodik angyal is trombitált, és hallottam egy hangot az Isten előtt álló aranyoltár négy szarva felől,||
30922||.Jel.9.14||amely ezt mondta a hatodik angyalnak, akinél a trombita volt: Oldd el azt a négy angyalt, akik a nagy folyóvíznél, az Eufrátesznél meg vannak kötözve.||
30923||.Jel.9.15||Eloldották azért a négy angyalt, akik készen álltak az órára, a napra, a hónapra és az esztendőre, hogy megöljék az emberek egyharmadát.||
30924||.Jel.9.16||És a lovas seregek száma húszezerszer tízezer volt, hallottam a számukat.||
30925||.Jel.9.17||A látomásban ilyennek láttam a lovakat és a rajta ülőket: tűzpiros, jácintkék és kénsárga páncéljuk volt, és a lovak feje olyan volt, mint az oroszlánok feje, és szájukból tűz, füst és kén jött ki.||
30926||.Jel.9.18||E három csapástól halt meg az emberek harmadrésze: a tűztől, a füsttől és a kéntől, amely azok szájából jött ki.||
30927||.Jel.9.19||Mert a lovak ereje a szájukban és a farkukban van, mert fejjel végződő kígyóhoz hasonló farkuk van, és azzal ártanak.||
30928||.Jel.9.20||A többi ember pedig, akiket nem öltek meg ezek a csapások, nem tértek meg kezük alkotásaitól, hanem imádták az ördögöket, és az arany-, ezüst-, érc-, kő- és fabálványokat, amelyek sem látni, sem hallani, sem járni nem képesek;||15901;-15903
30929||.Jel.9.21||és nem tértek meg sem gyilkosságaikból, sem varázslásaikból, sem paráználkodásaikból, sem lopásaikból.||
30930||.Jel.10.1|A hét mennydörgés szava|És láttam egy másik, felhőbe öltözött, erős angyalt leszállni az égből: a fején szivárvány volt, arca, mint a nap, és lába, mint a tűzoszlop.||
30931||.Jel.10.2||Kezében egy nyitott könyvecske volt, és jobb lábát a tengerre tette, bal lábát pedig a földre,||
30932||.Jel.10.3||és nagy hangon kiáltott, mint amikor az oroszlán ordít, és amikor kiáltott, megszólalt a hét mennydörgés hangja.||
30933||.Jel.10.4||Amikor megszólalt a hét mennydörgés hangja, írni készültem, de egy hangot hallottam az égből, amely ezt mondta: Pecsételd le, amit a hét mennydörgés szólt, és ne írd le azokat!||22054;22152
30934||.Jel.10.5||És az angyal, akit a tengeren és a földön láttam állni, felemelte jobb kezét az égre,||22155
30935||.Jel.10.6||és megesküdött az örökkön-örökké élőre, aki teremtette a mennyet és a benne levőket, a földet és a rajta levőket, a tengert és a benne levőket, hogy idő többé nem lesz.||
30936||.Jel.10.7||Hanem a hetedik angyal hangjának napjaiban, amikor trombitálni kezd, akkor beteljesedik az Isten titka, ahogyan hírül adta azt szolgáinak, a prófétáknak.||
30937||.Jel.10.8|A nyitott könyv|És a hang, amelyet hallottam a mennyből, ismét megszólított, és azt mondta: Menj el, és vedd át a nyitott könyvet, amely a tengeren és a földön álló angyal kezében van!||30931
30938||.Jel.10.9||Odamentem az angyalhoz, és azt mondtam neki, hogy adja nekem a könyvecskét. Ő pedig így szólt hozzám: Vedd és edd meg, és megkeseríti a gyomrodat, jóllehet a szádban édes lesz, mint a méz.||20570;-20572
30939||.Jel.10.10||Átvettem az angyal kezéből a könyvecskét, megettem, és a számban olyan édes volt, mint a méz, de amikor megettem, megkeseredett a gyomrom.||
30940||.Jel.10.11||És azt mondta nekem: Ismét prófétálnod kell sok népről, nemzetről, nyelvről és királyról.||
30941||.Jel.11.1|A templom felmérése. Isten két tanúja|Ekkor egy mérővesszőhöz hasonló botot adtak nekem, és azt mondták: Kelj fel, és mérd meg az Isten templomát és az oltárt és azokat, akik abban imádkoznak,||
30942||.Jel.11.2||de a tornácot, amely a templomon kívül van, hagyd ki, és ne mérd meg, mert az a pogányoknak adatott, és a szent várost tapodják negyvenkét hónapig.||30982
30943||.Jel.11.3||Az én két tanúmnak pedig megadom, hogy zsákruhába öltözve prófétáljanak ezerkétszázhatvan napig.||30965
30944||.Jel.11.4||Ezek az a két olajfa és a két gyertyatartó, amelyek a föld Ura előtt állnak,||22991;22992;23000;23003
30945||.Jel.11.5||és ha valaki ártani akar nekik, tűz jön ki a szájukból, és megemészti ellenségeiket, és ha valaki ártani akar nekik, annak így kell megöletnie.||9545;9547
30946||.Jel.11.6||Nekik hatalmuk van arra, hogy bezárják az eget, hogy prófétálásuk idején ne legyen eső, és hatalmuk van arra, hogy a vizeket vérré változtassák, és megverjék a földet bármilyen csapással, ahányszor csak akarják.||9319;1704;1705
30947||.Jel.11.7||Amikor elvégzik a bizonyságtételüket, a mélységből feljövő fenevad hadakozik ellenük, és legyőzi és megöli őket.||30978;30984;22021
30948||.Jel.11.8||És holttestük annak a nagy városnak az utcáján lesz, amelyet lelki értelemben Sodomának és Egyiptomnak hívnak, ahol az ő Urukat is megfeszítették.||31046;31072
30949||.Jel.11.9||A népek, törzsek, nyelvek és nemzetek közül valók látják a holttestüket három és fél napig, de holttestüket nem engedik sírba tenni.||
30950||.Jel.11.10||A föld lakói pedig örülnek ennek, vigadnak, és ajándékokat küldenek egymásnak, mivel ez a két próféta gyötörte a föld lakóit.||
30951||.Jel.11.11||De három és fél nap elmúltával életnek lelke adatott beléjük Istentől, lábra álltak, és nagy félelem fogta el azokat, akik látták őket.||
30952||.Jel.11.12||És nagy hangot hallottak a mennyből, amelyik így szólt hozzájuk: Jöjjetek fel ide! És ellenségeik szeme láttára felmentek a felhőben a mennybe.||
30953||.Jel.11.13||És abban az órában nagy földrengés támadt, és a város tizedrésze összedőlt, és a földrengésben megölt emberek száma hétezer volt, a többiek pedig megrémültek, és dicsőítették a menny Istenét.||30948
30954||.Jel.11.14||A második jaj elmúlt, íme, a harmadik jaj hamar eljön.||30908;30920
30955||.Jel.11.15|A hetedik trombitaszó|A hetedik angyal is trombitált, és hatalmas hangok hallatszottak a mennyben, amelyek ezt mondták: A világ felett a királyi uralom a mi Urunké és az ő Krisztusáé lett, aki örökkön-örökké uralkodni fog.||30969;31092
30956||.Jel.11.16||És a huszonnégy vén, akik Isten előtt ülnek trónjaikon, arcra borultak, és imádták Istent,||30840
30957||.Jel.11.17||és ezt mondták: Hálát adunk neked, Urunk, mindenható Isten, aki vagy, és aki voltál, hogy átvetted nagy hatalmadat, és uralkodsz.||30769;30773;30955
30958||.Jel.11.18||Megharagudtak a pogányok, de eljött a te haragod és a halottak felett való ítélet ideje, hogy jutalmat adj szolgáidnak, a prófétáknak és a szenteknek és azoknak, akik félik a te nevedet, kicsinyeknek és nagyoknak, és hogy elpusztítsd azokat, akik a földet pusztítják.||30876;-30878;24106;-24115;25959;-25961
30959||.Jel.11.19||És megnyílt az Isten temploma a mennyben, és templomában láthatóvá lett az ő szövetségének ládája; és villámlás, égzengés, mennydörgések, földrengés és nagy jégeső támadt.||31020;2205;-2211
30960||.Jel.12.1|A napba öltözött asszony|Ekkor nagy jel tűnt fel az égen: egy napba öltözött asszony, és lába alatt a hold, a fején pedig tizenkét csillagból álló korona.||
30961||.Jel.12.2||Várandós volt, és vajúdásában és szülési fájdalmában kiáltozott.||22697
30962||.Jel.12.3||Egy másik jel is feltűnt az égen: Íme, egy nagy vörös sárkány, akinek hét feje és tíz szarva volt, és a fejein hét korona;||22007
30963||.Jel.12.4||és a farka lesöpörte az ég csillagainak harmadrészét, és a földre vetette azokat; és odaállt a sárkány a szülő asszony elé, hogy amikor szül, megegye a gyerekét.||22038;30960;30961
30964||.Jel.12.5||És fiúgyermeket szült, aki vasvesszővel legeltet minden nemzetet, és a gyermek elragadtatott Istenhez és az ő trónjához.||30812;31101;13956
30965||.Jel.12.6||Az asszony pedig elmenekült a pusztába, ahol Istentől előkészített helye volt, hogy ott táplálják ezerkétszázhatvan napig.||30943
30966||.Jel.12.7|A sárkány levettetése a mennyből|Ezután háború támadt a mennyben: Mihály és angyalai harcra keltek a sárkánnyal, és a sárkány is hadakozott, és az ő angyalai is.||22095;22103
30967||.Jel.12.8||De nem tudtak győzni, és többé nem volt helyük a mennyben,||
30968||.Jel.12.9||hanem levettetett a nagy sárkány, az ősi kígyó, akit ördögnek és Sátánnak neveznek, aki az egész földkerekséget megtéveszti, levettetett a földre, és vele együtt angyalai is levettettek.||31109;56;59;70
30969||.Jel.12.10||És nagy hangot hallottam a mennyben, amely ezt mondta: Most jött el a mi Istenünk üdvössége és ereje és az ő országa és Krisztusának hatalma, mert levettetett a mi testvéreink vádlója, aki vádolta őket éjjel és nappal a mi Istenünk előtt.||30888;31087;30955;30969;31092
30970||.Jel.12.11||De legyőzték őt a Bárány vérével és bizonyságtételük beszédével, mert nem kímélték életüket mindhalálig.||28217;28424
30971||.Jel.12.12||Azért vigadjatok, egek és akik abban lakoztok! Jaj a földnek és a tengernek, mert leszállt az ördög hozzátok nagy haraggal, mint aki tudja, hogy kevés ideje van!||15540;18717;30908;30910;30954
30972||.Jel.12.13|A sárkány harca a földön|Amikor azért látta a sárkány, hogy levettetett a földre, üldözni kezdte az asszonyt, aki a fiúgyermeket szülte.||30968;30960;30961;30964
30973||.Jel.12.14||De adatott az asszonynak két nagy sasszárny, hogy a kígyó elől elrepüljön a pusztába az ő helyére, hogy tápláltassék ott ideig, időkig és az időnek feléig.||30960;30961;30964;30972;30962;30965;22155
30974||.Jel.12.15||A kígyó pedig folyónyi vizet lövellt a szájából az asszony után, hogy elsodortassa az árral,||
30975||.Jel.12.16||de a föld a segítségére sietett az asszonynak, és megnyitotta a száját, és elnyelte a folyóvizet, amelyet a sárkány a szájából kibocsátott.||
30976||.Jel.12.17||Megharagudott a sárkány az asszonyra, és elment, hogy hadakozzék a többi utódjával, akik megőrzik az Isten parancsolatait, és akiknél megvan Jézus bizonyságtétele,||31096;30701
30977||.Jel.12.18||és a tenger homokpartjára állt.||
30978||.Jel.13.1|A tízszarvú és hétfejű vadállat|És láttam egy fenevadat feljönni a tengerből, amelynek tíz szarva és hét feje volt, és a szarvain tíz korona, és a fejein a káromlásnak neve.||30947;22007
30979||.Jel.13.2||A fenevad, amelyet láttam, hasonló volt a párduchoz, lába, mint a medvéé, és szája, mint az oroszláné; és a sárkány átadta neki az erejét, trónját és nagy hatalmát.||30962;30968
30980||.Jel.13.3||Fejei közül az egyik szinte halálos sebet kapott, de a halálos seb meggyógyult. Az egész föld csodálta a fenevadat,||
30981||.Jel.13.4||és imádta a sárkányt, hogy átadta hatalmát a fenevadnak, és imádták a fenevadat, ezt mondva: Ki hasonló a fenevadhoz, ki tudna vele harcra kelni?||30947;31052
30982||.Jel.13.5||És adatott neki nagyokat mondó és káromlásokat szóló száj, és adatott neki hatalom a cselekvésre negyvenkét hónapig.||30942
30983||.Jel.13.6||Megnyitotta azért a száját Isten elleni káromlásra, hogy káromolja a nevét és a sátrát és azokat, akik a mennyben laknak.||
30984||.Jel.13.7||Az is megadatott neki, hogy a szentek ellen hadakozzék, és legyőzze őket, és hatalom adatott neki minden törzs, nép, nyelv és nemzet felett.||30947;22021
30985||.Jel.13.8||És imádta őt a föld minden lakosa, akiknek neve nincs beírva a világ kezdete óta az élet könyvébe, amely a megöletett Bárányé.||30819;31119;31149;2470;15015;29512;30461
30986||.Jel.13.9||Ha valakinek van füle, hallja meg!||
30987||.Jel.13.10||Ha valaki mást fogságba vet, azt fogságba viszik, ha valaki fegyverrel öl, fegyver által kell meghalnia. Itt van helye a szentek hosszútűrésének és hitének.||24173;31007
30988||.Jel.13.11|A kétszarvú vadállat|Azután láttam egy másik fenevadat feljönni a földből, akinek két szarva volt, a Bárányéhoz hasonló, de úgy beszélt, mint a sárkány.||
30989||.Jel.13.12||És az első fenevad minden hatalmát gyakorolja előtte, és azt is eléri, hogy a föld és annak lakosai imádják az első fenevadat, amelynek halálos sebe meggyógyult.||30978;-30980;31106
30990||.Jel.13.13||Nagy jeleket is tesz: Tüzet bocsát az égből a földre az emberek szeme láttára,||24038;29737
30991||.Jel.13.14||és megtéveszti a föld lakosait azokkal a jelekkel, amelyeket a fenevad előtt képes megtenni, és azt mondja a föld lakosainak, hogy készítsék el a fenevad képmását, akin fegyverrel ejtett seb van, de életre kelt.||31106;30980
30992||.Jel.13.15||Megadatott neki, hogy a fenevad képmásába lelket adjon, hogy a fenevad képmása beszéljen, és hogy megölesse mindazokat, akik nem imádják a fenevad képmását.||31106
30993||.Jel.13.16||Arra is rávesz mindenkit, kicsinyeket és nagyokat, gazdagokat és szegényeket, szabadokat és szolgákat, hogy a jobb kezükre vagy a homlokukra bélyeget tegyenek,||31106
30994||.Jel.13.17||hogy senki se vehessen vagy adhasson el semmit, csak az, aki viseli a bélyeget, amely a fenevad neve vagy nevének száma.||31004;31006;30995
30995||.Jel.13.18||Itt van helye a bölcsességnek. Akinek van értelme, számítsa ki a fenevad számát, mert egy ember száma az, és annak száma hatszázhatvanhat.||
30996||.Jel.14.1|A Bárány és kísérete a Sion hegyén|És láttam, íme, a Bárány állt ott a Sion hegyén, és ővele száznegyvennégyezren, akiknek homlokára fel volt írva az ő neve és Atyjának neve.||30853;-30856;26141;30826
30997||.Jel.14.2||Hangot hallottam a mennyből, mint nagy vizek zúgását és mint nagy mennydörgés hangját, és olyan volt a hang, amelyet hallottam, mintha hárfát pengetnének.||30780;30855
30998||.Jel.14.3||Új éneket énekeltek a trón előtt, a négy élőlény és a vének előtt, és senki sem tudta megtanulni azt az éneket, csak a száznegyvennégyezer, akik áron vétettek meg a földről.||30856;30838;-30844;30996;30459;30460
30999||.Jel.14.4||Ezek azok, akik asszonyokkal nem szennyezték be magukat, mert szüzek. Ezek azok, akik követik a Bárányt, ahova megy. Ezek áron vétettek meg az emberek közül zsengéül Istennek és a Báránynak,||30998;30459;30460;28555
31000||.Jel.14.5||és szájukban nem találtatott álnokság, mert feddhetetlenek.||14374;22900
31001||.Jel.14.6|Három angyal bejelenti az ítéletet|És egy másik angyalt láttam az ég közepén repülni, akinél az örökkévaló evangélium volt, és azt hirdette a föld lakosainak, minden nemzetségnek, törzsnek, nyelvnek és népnek,||
31002||.Jel.14.7||és hangosan ezt mondta: Féljétek Istent, és adjatok neki dicsőséget, mert eljött ítéletének órája, és imádjátok azt, aki teremtette a mennyet, a földet, a tengert és a vizek forrásait.||31019;27498
31003||.Jel.14.8||Egy második angyal követte őt, aki ezt mondta: Leomlott, leomlott Babilon, a nagy város, amely a paráznaság szenvedélyének borával itatott meg minden népet!||18112;20287;31042;31049;31064;31046
31004||.Jel.14.9||Egy harmadik angyal is követte azokat, aki hangosan ezt mondta: Ha valaki imádja a fenevadat és annak képmását, és felveszi annak bélyegét homlokára vagy kezére,||30993
31005||.Jel.14.10||az is iszik majd Isten haragjának borából, amelyet elegyítetlenül készített el haragjának poharában, és tűzben és kénkőben gyötrődik a szent angyalok előtt és a Bárány előtt.||
31006||.Jel.14.11||Gyötrődésük füstje felmegy örökkönörökké, és nem lesz nyugalmuk sem nappal, sem éjjel azoknak, akik imádják a fenevadat és annak képmását, és aki nevének bélyegét felveszi.||31080;31089;30993
31007||.Jel.14.12||Itt van helye a szentek hosszútűrésének, akik megtartják Isten parancsolatait és Jézus hitét!||30987
31008||.Jel.14.13||És hangot hallottam az égből, amely ezt mondta nekem: Írd meg: boldogok a halottak, akik az Úrban halnak meg mostantól fogva. Bizony, azt mondja a Lélek, mert megnyugszanak fáradozásuktól, és cselekedeteik követik őket.||31125;31126;31161;29722;-29726
31009||.Jel.14.14|Az Emberfia ítéletet tart|És láttam, íme, egy fehér felhő, és a felhőn ült valaki, az Emberfiához hasonló, a fején aranykorona és kezében éles sarló volt.||30778;26410
31010||.Jel.14.15||Egy másik angyal jött ki a templomból, és hangosan kiáltott annak, aki a felhőn ült: Ereszd neki a sarlódat, és arass, eljött az aratás órája, mert megérett a föld aratnivalója!||22423;23645
31011||.Jel.14.16||A felhőn ülő a földre vetette sarlóját, és learatta a földet.||
31012||.Jel.14.17||És egy másik angyal jött ki a mennyei templomból, és nála is éles sarló volt.||
31013||.Jel.14.18||Egy másik angyal is jött az oltártól, akinek hatalma volt a tűzön, és hangosan kiáltott annak, akinél az éles sarló volt: Ereszd neki éles sarlódat, és szüreteld le a föld szőlőtőkéinek fürtjeit, mert beértek a szőlőszemek!||22423
31014||.Jel.14.19||Az angyal a földre vetette éles sarlóját, és leszüretelte a föld szőlőjét, és belevetette Isten haragjának nagy borsajtójába,||31101;18937
31015||.Jel.14.20||és megtaposták a borsajtót a városon kívül, és vér jött ki a borsajtóból a lovak zablájáig, ezerhatszáz futamra.||
31016||.Jel.15.1|A győztesek éneke az üvegtenger mellett|És láttam egy másik nagy és csodálatos jelet a mennyben: hét angyalt, akiknél a hét utolsó csapás volt, mert ezekkel teljesedett be Isten haragja.||30954
31017||.Jel.15.2||És láttam valami üvegtengert tűzzel elegyítve és azokat, akik győztek a fenevadon és képmásán és nevének számán, amint az üvegtenger mellett álltak, kezükben Isten hárfáival.||30842;30995;30855;30997
31018||.Jel.15.3||Mózesnek, Isten szolgájának énekét énekelték és a Bárány énekét: Nagyok és csodálatosak a te tetteid, mindenható Úristen, igazságosak és igazak a te utaid, nemzetek Királya!||1921;15861;16319;16405
31019||.Jel.15.4||Ki ne félne téged, Uram, és ki ne dicsőítené a te nevedet, hiszen egyedül te vagy szent! Mert a pogányok eljönnek mind, és leborulnak előtted, mert igazságos ítéleteid nyilvánvalóvá lettek.||19275;23167;19012;31002
31020||.Jel.15.5|Hét angyal hét aranypohárral|Ezek után láttam, hogy megnyílt a bizonyságtétel sátrának temploma a mennyben,||30959
31021||.Jel.15.6||és kijött a templomból a hét angyal, akinél a hét csapás volt; tiszta és fénylő gyolcsba voltak öltözve, mellüknél aranyövekkel körülövezve.||
31022||.Jel.15.7||És a négy élőlény közül az egyik a hét angyalnak hét aranypoharat adott, amely az örökkön-örökké élő Isten haragjával volt tele.||30842
31023||.Jel.15.8||És a templom megtelt füsttel Isten dicsőségétől és hatalmától, és senki sem mehetett be a templomba, míg be nem teljesedett a hét angyal hét csapása.||2741;-2742;8996;8997;17841;31021
31024||.Jel.16.1|A harag hét poharának kiöntése|És egy erős hangot hallottam a templomból, amely azt mondta a hét angyalnak: Menjetek el, és öntsétek ki a földre Isten haragjának hét poharát!||31016;31021;31022
31025||.Jel.16.2||Elment azért az első, és kiöntötte poharát a földre; és gonosz és ártalmas fekély támadt azokon az embereken, akiken a fenevad bélyege volt, és akik képmását imádták.||1752;1753;30991;30993;30994
31026||.Jel.16.3||A második is kiöntötte poharát a tengerbe, és az olyanná lett, mint a halott vére, és minden élőlény elpusztult a tengerben.||
31027||.Jel.16.4||A harmadik is kiöntötte poharát a folyóvizekbe és a vizek forrásaiba, és azok vérré váltak.||1702;1705
31028||.Jel.16.5||És hallottam, hogy a vizek angyala ezt mondta: Igazságos vagy, Uram, aki vagy, és aki voltál, te Szent, hogy így ítéltél:||30769;30844;30847
31029||.Jel.16.6||mivel szentek és próféták vérét ontották, te is vért adtál nekik inni. Megérdemelték.||
31030||.Jel.16.7||És hallottam, hogy az oltár ezt mondta: Igen, Uram, mindenható Isten, igazak és igazságosak a te ítéleteid.||30921;31018;31088
31031||.Jel.16.8||A negyedik is kiöntötte poharát a napra, és megadatott annak, hogy az embereket tűzzel tikkassza.||
31032||.Jel.16.9||Az emberek szenvedtek a nagy hőségtől, és Isten nevét káromolták, akinek hatalma volt e csapásokon, de nem tértek meg, hogy neki dicsőséget adjanak.||31034;31044;30929
31033||.Jel.16.10||Az ötödik is kiöntötte poharát a fenevad trónjára, és országa elsötétült, és nyelvüket rágták kínjukban,||30978
31034||.Jel.16.11||és káromolták a menny Istenét kínjaik és fekélyeik miatt, és nem tértek meg cselekedeteikből.||31032;31044
31035||.Jel.16.12||A hatodik is kiöntötte poharát a nagy folyóvízre, az Eufráteszre, és kiszáradt annak vize, hogy út készüljön a napkelet felől jövő királyoknak.||
31036||.Jel.16.13||És láttam a sárkány szájából, a fenevad szájából és a hamis próféta szájából három, békához hasonló, tisztátalan lelket kijönni,||30962;30963;30978;-30985;30988;-30994
31037||.Jel.16.14||mert ördögi lelkek azok, akik jeleket tesznek, és elmennek az egész földkerekség királyaihoz, hogy összegyűjtsék őket a mindenható Isten nagy napjának harcára.||31115;31058;31103;-31107;29710;30599
31038||.Jel.16.15||Íme, eljövök, mint a tolvaj. Boldog, aki vigyáz, és őrzi ruháit, hogy mezítelenül ne járjon, és meg ne lássák szégyenét.||30817;24068;25565;25566;30818;31094;28948
31039||.Jel.16.16||Összegyűjtötték őket arra a helyre, amelyet héberül Harmagedónnak neveznek.||
31040||.Jel.16.17||A hetedik is kiöntötte poharát a levegőbe, és nagy hang hallatszott a templomból a tróntól, amely ezt mondta: Meglett!||30959;31128
31041||.Jel.16.18||Ekkor villámlás, égzenés, mennydörgés és nagy földrengés támadt. Olyan nagy volt a földrengés, mint amilyen nem volt, amióta ember van a földön.||30841;30900
31042||.Jel.16.19||A nagy város három részre szakadt, és a pogányok városai összedőltek, és Isten megemlékezett a nagy Babilonról, hogy inni adjon neki bosszúálló haragja borának poharából.||31003;31049;31064;31067;31063;-31086
31043||.Jel.16.20||És eltűnt minden sziget, és a hegyek sem látszottak többé.||30875
31044||.Jel.16.21||Az égből talentum nagyságú jégdarabok hullottak az emberekre, és az emberek káromolták Istent a jégeső csapásáért, mert olyan nagy volt annak csapása.||31032;31034
31045||.Jel.17.1|A nagy parázna a vadállaton|A hét angyal közül az egyik, akinél a hét pohár volt, hozzám jött, és azt mondta: Jöjj, és megmutatom neked a nagy parázna büntetését, aki a nagy víznél ül,||31021;31022;22783;20292
31046||.Jel.17.2||akivel paráználkodtak a föld királyai, és paráznasága borától megrészegedtek a föld lakói.||31065;31071;31003;20286
31047||.Jel.17.3||És lélekben elvitt engem egy pusztába, és láttam egy asszonyt ülni egy vörös fenevadon, amely tele volt káromló nevekkel, és amelynek hét feje és tíz szarva volt.||30978
31048||.Jel.17.4||Az asszony bíborba és skarlátba volt öltözve, arannyal, drágakővel és gyöngyökkel ékesítve, kezében pedig egy aranypohár volt, tele utálatosságokkal és paráznaságának tisztátalanságával,||31078
31049||.Jel.17.5||homlokára pedig fel volt írva egy titokzatos név: Nagy Babilon, a paráznáknak és a föld utálatosságainak anyja.||31003;31042;31064
31050||.Jel.17.6||És láttam, hogy az asszony részeg volt Jézus tanúinak és a szenteknek a vérétől, és amikor megláttam, nagyon elcsodálkoztam.||31086
31051||.Jel.17.7||Az angyal pedig azt mondta nekem: Miért csodálkozol? Én megmondom neked az asszony titkát és a fenevadét, amely őt hordozza, amelynek hét feje és tíz szarva van.||
31052||.Jel.17.8||A fenevad, amelyet láttál, volt és nincs, feljön az alvilágból, és veszedelemre megy. És a föld lakói, akiknek neve nincs beírva az élet könyvébe e világ alapítása óta, csodálkoznak, látva a fenevadat, hogy volt és nincs, de megjelenik.||30947;30978;30981;30819;30985;31119;31149;2470
31053||.Jel.17.9||Itt van az értelem, amelyben bölcsesség van: A hét fej hét hegy, amelyen az asszony ül. Király is hét van,||30995;30978
31054||.Jel.17.10||öt elesett, és egy megvan, a másik még nem jött el, és amikor eljön, csak rövid ideig maradhat.||
31055||.Jel.17.11||A fenevad pedig, amely volt és nincs, ő a nyolcadik, és a hét közül való, és a veszedelemre megy.||
31056||.Jel.17.12||A tíz szarv, amelyet láttál, tíz király, akik még nem kaptak királyságot, de királyi hatalmat kapnak egy órára a fenevaddal.||30978;22020;22024
31057||.Jel.17.13||Ezek egy véleményen vannak, és erejüket és hatalmukat a fenevadnak adják.||
31058||.Jel.17.14||Ezek a Bárány ellen fognak harcolni, a Bárány azonban legyőzi őket, mert uraknak Ura, és királyoknak Királya, és vele vannak a hivatalosak, a választottak és a hűségesek.||31102;29870
31059||.Jel.17.15||És azt mondta nekem: A vizek, amelyeket láttál, ahol a parázna ül, azok népek és sokaságok, nemzetek és nyelvek.||31045;17882
31060||.Jel.17.16||A tíz szarv, amelyet láttál, és a fenevad meggyűlöli a paráznát, kifosztják és lemeztelenítik, megeszik a húsát, és megégetik tűzzel.||31056;31057;31070
31061||.Jel.17.17||Mert Isten adta a szívükbe, hogy az ő szándékát végrehajtsák, és egy akaraton legyenek, és a fenevadnak adják királyságukat, míg be nem teljesednek Isten beszédei.||
31062||.Jel.17.18||És az asszony, akit láttál, az a nagy város, amelynek királyi hatalma van a föld királyain.||31048;31049;31042
31063||.Jel.18.1|A nagy Babilon bukásának kihirdetése|Ezek után egy másik angyalt láttam leszállni a mennyből, akinek nagy hatalma volt, és dicsősége beragyogta a földet.||
31064||.Jel.18.2||Hatalmas hangon így kiáltott: Leomlott, leomlott a nagy Babilon, és ördögök lakhelyévé lett, minden tisztátalan lélek börtönévé, és minden tisztátalan és utálatos madár börtönévé.||31003;18112;20287;31042;31049;17995;18382;18384;18385
31065||.Jel.18.3||Mert paráznaságának borából ivott minden nép, és a föld királyai vele paráználkodtak, és a föld kereskedői fényűzésének erejéből meggazdagodtak.||31046
31066||.Jel.18.4||És hallottam egy másik hangot a mennyből, amely ezt mondta: Menjetek ki belőle, én népem, hogy ne legyetek részesek bűneiben, és csapásai ne érjenek titeket!||18702;18775;20241;20285;28983
31067||.Jel.18.5||Mert bűnei az égig hatottak, és Isten megemlékezett gonoszságairól.||20288;31042
31068||.Jel.18.6||Úgy fizessetek neki, ahogyan ő fizetett; kétszeresét adjátok vissza cselekedetei szerint, és amely pohárba öntött, ugyanabba töltsetek neki kétszeresen,||16296;20248
31069||.Jel.18.7||amennyire dicsőítette magát, és dőzsölt, annyi kínnal és gyásszal fizessetek neki, mert ezt mondja a szívében: Úgy ülök itt, mint egy királynő, és nem vagyok özvegy, és gyászt sohasem látok.||18674;18675
31070||.Jel.18.8||Ezért egyetlen napon jönnek rá a csapások: halál, gyász és éhínség, és tűzben ég meg, mert erős az Úr, az Isten, aki megítéli őt.||18676;31060
31071||.Jel.18.9||Siratják és gyászolják őt a föld királyai, akik vele paráználkodtak és dőzsöltek, amikor látják égésének füstjét.||31046
31072||.Jel.18.10||Gyötrelmétől való félelmükben jó távol állnak tőle, és így szólnak: Jaj, jaj, te nagy város, Babilon, te hatalmas város, mert egyetlen óra alatt jött el az ítéleted!||31003
31073||.Jel.18.11||A föld kereskedői is siratják és gyászolják őt, mert áruikat már senki sem vásárolja:||21224
31074||.Jel.18.12||aranyat, ezüstöt, drágakövet, gyöngyöt, gyolcsot és bíbort, selymet és skarlátárukat, mindenféle tujafát és mindenféle elefántcsont edényt és nemes fából, rézből, vasból és márványkőből készült mindenféle edényt,||
31075||.Jel.18.13||fahéjat, balzsamot és illatszereket, mirhát és tömjént, bort és olajat, finomlisztet és gabonát, barmokat és juhokat, lovakat és kocsikat, rabszolgákat és emberek lelkeit.||
31076||.Jel.18.14||A gyümölcs, amelyet lelked kívánt, eltávozott tőled, és minden pompád és bőséged odaveszett, és többé meg nem találod őket.||
31077||.Jel.18.15||Akik ezekkel kereskedtek, és akik ezekből meggazdagodtak, távol állnak tőle, gyötrelmétől való félelmükben sírnak és gyászolnak,||
31078||.Jel.18.16||és ezt mondják: Jaj, jaj a nagy városnak, amely gyolcsba, bíborba és skarlátba öltözött, és arannyal, drágakövekkel és gyöngyökkel ékesítette magát, mert egy óra alatt pusztult el ennyi gazdagság!||31048
31079||.Jel.18.17||És minden hajókormányos és révész, hajósok és tengerészek, és akik a tengeren dolgoznak, távol álltak meg,||
31080||.Jel.18.18||és amikor látták égésének füstjét, így kiáltottak: Mi hasonló e nagy városhoz?||31006;31089
31081||.Jel.18.19||Port hintettek fejükre, és sírva és gyászolva ezt kiáltották: Jaj, jaj! Az a nagy város, amelynek jólétéből mindenki meggazdagodott, akinek hajói voltak a tengeren, elpusztult egy óra alatt!||5982;12905
31082||.Jel.18.20||Örülj rajta, menny, és ti is, szentek, apostolok és próféták, mert Isten végrehajtotta rajta értetek az ítéletet!||5801;18624;18717;20327
31083||.Jel.18.21||És egy erős angyal egy nagy malomkőhöz hasonló követ emelt fel, a tengerbe vetette, és ezt mondta: Ilyen lendülettel vettetik majd el Babilon, a nagy város, és többé sehol sem találják.||20343
31084||.Jel.18.22||Nem hallatszik többé benned hárfások, zenészek, síposok és trombitások hangja, és többé nem található benned egyetlen mesterség egyetlen mestere sem, és malom zúgása sem hallatszik többé benned.||18171;21180
31085||.Jel.18.23||Lámpás fénye sem világít többé benned, és vőlegény és menyasszony hangja sem hallatszik többé benned, mert kereskedőid voltak a föld hatalmasai, mert varázslásodtól tévelyedtek meg mind a népek.||19220;19412;19617;18153
31086||.Jel.18.24||És a próféták és szentek vérét találták benned, és mindazokét, akiket megöltek a földön.||31050
31087||.Jel.19.1|Öröm a mennyben Babilon bukásán|Ezek után hallottam, mintha nagy sokaság hatalmas hangon szólna a mennyben: Halleluja, az üdvösség, a dicsőség és a hatalom az Úré, a mi Istenünké,||30888;30969
31088||.Jel.19.2||mert igazak és igazságosak az ő ítéletei, mert elítélte azt a nagy paráznát, aki a földet megrontotta paráznaságával, és számon kérte kezéből szolgái vérét.||31030;14189;16101;31082;5801
31089||.Jel.19.3||És másodszor is szóltak: Halleluja, felszáll a füstje is örökkön-örökké!||18381;31006;31080
31090||.Jel.19.4||És leborult a huszonnégy vén és a négy élőlény, és imádta Istent, aki a trónon ült, és ezt mondták: Ámen! Halleluja!||30840;30842
31091||.Jel.19.5||És megszólalt egy hang a trón felől: Dicsérjétek a mi Istenünket mindnyájan, ti szolgái, akik félitek őt, kicsinyek és nagyok!||
31092||.Jel.19.6|A Bárány menyegzője|És hallottam valami nagy sokaság szavát, mely olyan volt, mint a nagy vizek zúgása és az erős mennydörgés hangja: Halleluja, mert uralkodik az Úr, a mi Istenünk, a Mindenható!||30955;30969
31093||.Jel.19.7||Örüljünk, ujjongjunk, és dicsőítsük őt, mert eljött a Bárány menyegzője, és felesége felkészült,||
31094||.Jel.19.8||és megadatott neki, hogy felöltözzék ragyogó, tiszta gyolcsba, mert a gyolcs a szentek igazságos tetteit jelenti.||20839
31095||.Jel.19.9||És azt mondta nekem: Írd meg: Boldogok azok, akik a Bárány menyegzőjének vacsorájára hivatalosak. És így szólt: Ezek Isten igaz beszédei.||23941
31096||.Jel.19.10||És leborultam lába előtt, hogy imádjam őt, de azt mondta nekem: Vigyázz, ne tedd, mert szolgatársad vagyok neked és testvéreidnek, akiknél megvan a Jézus bizonyságtétele: Istent imádd, mert Jézus bizonyságtétele a prófétaság lelke.||31157;31158;30774;30870;31111;30701
31097||.Jel.19.11|Krisztus megjelenése|És láttam a megnyílt eget, és íme, egy fehér ló, és aki azon ült, annak neve Hű és Igaz, aki igazságosan ítél és harcol,||30863;30828
31098||.Jel.19.12||és a szeme olyan, mint a tűzláng, és a fején sok korona volt, és a neve volt rá felírva, amelyet senki sem tud, csak ő maga,||30779;30803
31099||.Jel.19.13||és vérbe mártott ruhába volt öltöztetve, és így hívták őt: Isten Igéje.||18937;26113;30608
31100||.Jel.19.14||Mennyei seregek követték őt fehér lovakon, tiszta fehér gyolcsba öltözve.||31094
31101||.Jel.19.15||Szájából éles kard jött ki, hogy azzal verje a pogányokat, vasvesszővel fogja legeltetni őket. A mindenható Isten búsult haragjának borsajtóját fogja taposni.||31107;30781;30801;30812;30964;31014;31015;18937
31102||.Jel.19.16||Ruhájára és derekára oda volt írva a neve: királyok Királya és uraknak Ura.||31058
31103||.Jel.19.17|A két vadállat és a hamis próféta vége|És láttam egy angyalt állni a napban, aki hatalmas hangon kiáltott minden madárnak, amely az ég közepén repdesett: Jöjjetek, gyülekezzetek a nagy Isten vacsorájára,||19325;21532
31104||.Jel.19.18||hogy egyétek a királyok, vezérek és hatalmasok húsát, a lovaknak és a rajtuk ülőknek és mindenkinek a húsát: szabadokét és szolgákét, kicsinyekét és nagyokét!||
31105||.Jel.19.19||És láttam, hogy a fenevad és a föld királyai és seregeik gyülekeztek, hogy harcra keljenek a lovon ülő és serege ellen.||30978;31055;-31058
31106||.Jel.19.20||És foglyul esett a fenevad és vele együtt a hamis próféta, aki a jeleket tette előtte, amellyel megtévesztette azokat, akik a fenevad bélyegét felvették, és akik imádták annak képmását. Mindkettő élve vettetett a kénkővel égő tüzes tóba.||30978;30988;-30993;31121
31107||.Jel.19.21||A többiek pedig megölettek a lovon ülőnek kardjával, amely a szájából jött ki, és a madarak mind jóllaktak azoknak húsával.||31101;31103
31108||.Jel.20.1|Krisztus ezeréves uralma|És láttam egy angyalt leszállni a mennyből, akinél az alvilági mélység kulcsa volt és egy nagy lánc a kezében.||30909
31109||.Jel.20.2||Megfogta a sárkányt, azt a régi kígyót, aki az ördög és Sátán, és megkötözte ezer esztendőre,||30968;30571
31110||.Jel.20.3||és levetette a mélységbe, bezárta, és pecsétet tett rá, hogy többé meg ne tévessze a népeket, míg el nem telik az ezer esztendő, azután el kell oldoztatnia egy rövid időre.||31114;31115
31111||.Jel.20.4||És láttam trónokat: azok ültek rajtuk, akiknek hatalom adatott az ítélethozatalra, és láttam azoknak a lelkét, akiknek fejét vették a Jézus bizonyságtételéért és az Isten beszédéért, és akik nem imádták a fenevadat, sem annak képmását, és nem vették fel annak bélyegét a homlokukra és kezükre. Ezek éltek és uralkodtak Krisztussal ezer esztendeig.||28537;30774;30870;31096;30989;30993;28201
31112||.Jel.20.5||A többi halott nem kelt életre, míg el nem telt az ezer esztendő. Ez az első feltámadás.||
31113||.Jel.20.6||Boldog és szent az, akinek része van az első feltámadásban. Ezeken nincs hatalma a második halálnak, hanem az Isten és a Krisztus papjai lesznek, és vele uralkodnak ezer esztendeig.||30796;30771;30857;30471;30475;18917
31114||.Jel.20.7|Góg és Magóg|Amikor eltelik az ezer esztendő, a Sátán eloldatik fogságából,||31110
31115||.Jel.20.8||és kimegy, hogy megtévessze a föld négy sarkán levő népeket, Gógot és Magógot, hogy összegyűjtse háborúra azokat, akiknek annyi a számuk, mint a tenger homokja.||21494;31037
31116||.Jel.20.9||És felvonultak a föld szélességére, és körülvették a szentek táborát és a szeretett várost, de tűz szállt alá az égből, és megemésztette őket.||
31117||.Jel.20.10||És az ördög, aki megtévesztette őket, a tűz és kénkő tavába vettetett, ahol a fenevad és a hamis próféta is van, és gyötrődnek éjjel és nappal örökkön-örökké.||31106
31118||.Jel.20.11|A halottak feltámadása és az utolsó ítélet|És láttam egy nagy fehér trónt és a rajta ülőt, akinek tekintete elől eltűnt a föld és az ég, és nem volt hely számukra.||
31119||.Jel.20.12||Láttam a halottakat, nagyokat és kicsinyeket a trón előtt állni, és könyvek nyittattak ki, majd egy másik könyv nyittatott ki, amely az élet könyve; és a halottak a könyvekbe írottak alapján ítéltettek meg, cselekedeteik szerint.||22010;30819;30985;31149;2470;15015;29512;30808;31161;14885;19434;19817;23766;28036;28486;28955
31120||.Jel.20.13||A tenger kiadta a benne levő halottakat, és a halál és a pokol is kiadta a náluk levő halottakat, és megítéltetett mindenki a cselekedetei szerint.||31119
31121||.Jel.20.14||A halál és a pokol pedig a tűz tavába vettetett. Ez a második halál, a tűz tava.||28812;28840;28841;31106;30796;31130
31122||.Jel.20.15||Ha valakit nem találtak beírva az élet könyvébe, a tűz tavába vettetett.||
31123||.Jel.21.1|Új ég és új föld|És láttam új eget és új földet, mert az első ég és az első föld elmúlt, és a tenger sem volt többé.||18981;19011;30602
31124||.Jel.21.2||És láttam a szent várost, az új Jeruzsálemet, amint Istentől alászállt a mennyből, felkészítve, mint egy férje számára felékesített menyasszony.||30989;29224;30249;30301;30322;29059;29396;-29398
31125||.Jel.21.3||Hallottam, amint a trón felől egy hatalmas hang ezt mondta: Íme, az Isten sátra az emberekkel van, és velük lakozik, és azok az ő népei lesznek, és maga az Isten lesz velük;||28982;21491
31126||.Jel.21.4||és szemükről minden könnyet letöröl, és halál nem lesz többé, sem gyász, sem jajkiáltás, sem fájdalom nem lesz többé, mert az elsők elmúltak.||30895;18194;31121;28812;28840;18398
31127||.Jel.21.5||Aki a trónon ült, ezt mondta: Íme, mindent újjá teszek. Így szólt: Írd meg, mert ezek a beszédek megbízhatók és igazak.||30838;31118;18592;28962
31128||.Jel.21.6||És azt mondta nekem: Megtörtént! Én vagyok az Alfa és az Ómega, a kezdet és a vég. Én adok a szomjazónak az élet vizének forrásából ingyen.||31040;30773;31162;18523;18607;31166;18742;26235;26434
31129||.Jel.21.7||Aki győz, örökölni fogja mindezt, és annak Istene leszek, és az fiam lesz nekem.||
31130||.Jel.21.8||A gyáváknak és hitetleneknek, az utálatosoknak és gyilkosoknak, a paráznáknak és varázslóknak, a bálványimádóknak és minden hazugnak osztályrésze a tűzzel és kénkővel égő tóban lesz; ez a második halál.||31164;28544;29250;29376;29772;29773;30796;31121
31131||.Jel.21.9|Az új Jeruzsálem|És hozzám jött a hét angyal közül egy, akinél a hét utolsó csapással telt hét pohár volt, és így szólt hozzám: Jöjj, megmutatom neked a menyasszonyt, a Bárány feleségét.||31016;31021;31022;31124;31093
31132||.Jel.21.10||Elvitt engem lélekben egy nagy és magas hegyre, és megmutatta nekem a szent várost, Jeruzsálemet, amely a mennyből, Istentől szállt alá.||31124;29224;30301
31133||.Jel.21.11||Benne volt az Isten dicsősége, és fénye hasonló volt a legdrágább kőhöz, a kristálytiszta jáspiskőhöz.||
31134||.Jel.21.12||Nagy és magas kőfala volt, tizenkét kapuja, mellettük tizenkét angyal, és a kapukra fel volt írva Izráel fiai tizenkét törzsének neve:||21800;-21803
31135||.Jel.21.13||keletről három kapu, északról három kapu, délről három kapu, nyugatról három kapu.||
31136||.Jel.21.14||A város kőfalának tizenkét alapköve volt, és rajtuk a Bárány tizenkét apostolának tizenkét neve.||29316;23486;-23488
31137||.Jel.21.15||Aki velem beszélt, annál volt egy arany mérővessző, hogy megmérje a várost és annak kapuit és kőfalát.||21547;22967
31138||.Jel.21.16||A város négyszögben fekszik, és a hossza annyi, mint a szélessége. És megmérte a várost mérővesszővel: tizenkétezer futam volt, hosszúsága, szélessége és magassága egyenlő.||
31139||.Jel.21.17||Megmérte annak kőfalát is: száznegyvennégy könyök, ember mértékével, amely az angyalé is.||
31140||.Jel.21.18||A kőfal építőanyaga jáspis volt, a város pedig színarany, tiszta üveghez hasonló.||
31141||.Jel.21.19||A város kőfalának alapköveit mindenféle drágakő ékesítette. Az első alapkő jáspis, a második zafír, a harmadik kalcedon, a negyedik smaragd,||
31142||.Jel.21.20||az ötödik szárdonix, a hatodik karneol, a hetedik krizolit, a nyolcadik berill, a kilencedik topáz, a tizedik krizopráz, a tizenegyedik jácint, a tizenkettedik ametiszt.||
31143||.Jel.21.21||A tizenkét kapu pedig tizenkét gyöngy; minden egyes kapu egy-egy gyöngyből volt, és a város utcája színarany, olyan, mint az átlátszó üveg.||
31144||.Jel.21.22||Templomot nem láttam abban, mert az Úr, a mindenható Isten és a Bárány annak temploma.||
31145||.Jel.21.23||És a városnak nincs szüksége sem napra, sem holdra, hogy világítsanak benne, mert Isten dicsősége megvilágosítja azt, és annak lámpása a Bárány.||31154;18908;18909;23142
31146||.Jel.21.24||A népek annak világosságában járnak, és a föld királyai abba viszik dicsőségüket.||18892
31147||.Jel.21.25||Kapuit nem zárják be nappal, éjszaka pedig ott nem lesz,||18900;18909;23142
31148||.Jel.21.26||és a pogányok oda viszik dicsőségüket és tisztességüket,||18900
31149||.Jel.21.27||és nem megy be abba semmi tisztátalan, sem aki utálatosságot és hazugságot cselekszik, hanem csak azok, akik beírattak az élet könyvébe, amely a Bárányé.||31130;31164;30819;30985;31119;2470;15015;29512
31150||.Jel.22.1|Az élet vize és az élet fája|És megmutatta nekem az élet vizének folyóját, amely ragyogó volt, mint a kristály, és az Isten és a Bárány trónjából ered.||
31151||.Jel.22.2||A város utcájának közepén és a folyóvízen innen és túl van az élet fája, amely tizenkét gyümölcsöt terem, minden hónapban meghozva gyümölcsét, és a fa levelei a népek gyógyítására valók.||30792;39;21758
31152||.Jel.22.3||Semmi elátkozott nem lesz többé, és az Isten és a Bárány trónja benne lesz, és szolgái szolgálnak neki,||
31153||.Jel.22.4||és látják az ő arcát, és a neve a homlokukon lesz.||23309;28745;30648;30802;30826
31154||.Jel.22.5||Éjszaka nem lesz többé, és nem lesz szükségük lámpásra és napfényre, mert az Úristen lesz a világosságuk, és uralkodnak örökkön-örökké.||31145
31155||.Jel.22.6|A prófécia beteljesedése közel van|És azt mondta nekem: E beszédek megbízhatóak és igazak, és az Úr, a próféták lelkének Istene küldte el angyalát, hogy megmutassa szolgáinak őket; ennek hamarosan meg kell történnie.||31095;31127;30766
31156||.Jel.22.7||Íme, hamar eljövök. Boldog, aki megtartja e könyv prófétai beszédeit.||30825;30768
31157||.Jel.22.8||Én, János vagyok az, aki ezeket hallottam és láttam. És amikor hallottam és láttam, leborultam az angyal lába előtt, hogy imádjam őt, aki nekem ezeket megmutatta.||31096
31158||.Jel.22.9||Ő pedig azt mondta nekem: Vigyázz, ne tedd, mert szolgatársad vagyok neked és a te testvéreidnek, a prófétáknak és azoknak, akik megtartják e könyv beszédeit. Az Istent imádd!||31096
31159||.Jel.22.10||Azután azt mondta nekem: Ne pecsételd le e könyv prófétai beszédeit, mert az idő közel van.||22054;30768
31160||.Jel.22.11||Aki igazságtalan, legyen igazságtalan ezután is, és aki mocskos, legyen mocskos ezután is, és aki igaz, igazságot cselekedjék ezután is, és aki szent, legyen szent ezután is.||
31161||.Jel.22.12||Íme, hamar eljövök, a jutalmam velem van, és megfizetek mindenkinek a cselekedete szerint.||31156;30808;31119;14885;19434;19817;23766;28036;28486;28955
31162||.Jel.22.13||Én vagyok az Alfa és az Ómega, az első és az utolsó, a kezdet és a vég.||30773;31128;18523;18607
31163||.Jel.22.14||Boldogok, akik megmossák ruhájukat, hogy joguk legyen az élet fájához, és bemehessenek a kapukon a városba.||31151;31143
31164||.Jel.22.15||De kinn maradnak az ebek és a varázslók, a paráznák és a gyilkosok, a bálványimádók és mindaz, aki szereti és cselekszi a hazugságot.||31130;28544;29250;29375;29772;29773
31165||.Jel.22.16||Én, Jézus küldtem az angyalomat, hogy ezekről bizonyságot tegyen nektek a gyülekezetekben. Én vagyok Dávid gyökere és sarja, a fényes hajnalcsillag.||30766;30852;17953;17962;23212;-23227;28383;30813;30565
31166||.Jel.22.17||És a Lélek és a menyasszony így szól: Jöjj! És aki hallja, ezt mondja: Jöjj! És aki szomjúhozik, jöjjön, és aki akarja, vegye az élet vizét ingyen.||31128;18809;26235;26434
31167||.Jel.22.18||Bizonyságot teszek pedig mindenkinek, aki e könyv prófétai beszédeit hallja: Ha valaki ezekhez hozzátesz, azt Isten e könyvben megírt csapásokkal sújtja;||
31168||.Jel.22.19||és ha valaki elvesz e prófétai könyv beszédeiből, annak Isten elveszi az osztályrészét az élet fájából, a szent városból és azokból, amik e könyvben megírattak.||30819;30985;31052;31119;31149;2471;31132
31169||.Jel.22.20||Ezt mondja, aki ezekről bizonyságot tesz: Bizony hamar eljövök. Ámen, jöjj, Uram, Jézus!||
31170||.Jel.22.21||Az Úr Jézus kegyelme legyen mindnyájatokkal! Ámen.||
Hash
b7f2d19a
SyncInfoBaseContentLines
0-31170
SyncInfoThisContentLines
0-31170
SyncInfoEnd
